Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2014 року Центральний
районний суд міста Миколаєва у складі
головуючого судді Батченка О.В. при
секретарі Цурканенко Г.С., з участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача -
Центрального відділу державної
виконавчої служби ММУЮ - Коваленко Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" про зняття
арешту та покладення зобов'язань,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, Центрального
відділу державної виконавчої служби
ММУЮ та ПАТ «УкрСиббанк», просив зняти
арешт з автомобіля ВАЗ-2110 1,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
зобов'язати ОСОБА_5 укласти договір
купівлі-продажу цього автомобіля. В
обгрунтування позову позивач послався
на ті обставини, що 20 червня 2008 року
ОСОБА_5 нотаріально посвідченою
довіреністю НОМЕР_3 надав йому строком
на три роки право керування та
розпорядження автомобілем ВАЗ-2110,
державний номер НОМЕР_1, а 24 червня 2008
року склав розписку, якою підтвердив що
продав автомобіль ВАЗ та отримав за
нього 32000 грн. 00 коп. В свою чергу, він
(позивач) видав розписку про отримання
транспортного засобу у справному
стані. В подальшому ОСОБА_5 всіляко
ухилявся від видачі нової довіреності
чи укладення договору купівлі-продажу.
06 січня 2013 року він (ОСОБА_4) надіслав
ОСОБА_5 вимогу про необхідність
укладення договору купівлі-продажу
транспортного засобу чи повернення
грошей, проте відповіді на своє
звернення не отримав. Пізніше позивачу
стало відомо про відкриття 21 лютого 2011
року відносно боржника ОСОБА_5
виконавчого провадження про стягнення
боргу на користь ПАТ «УкрСиббанк» в
рамках якого під час дії довіреності
був накладений арешт на автомобіль
ВАЗ-2110 1. Постановою державного
виконавця від 11 квітня 2013 року
виконавче провадження закінчене, однак
рішення про зняття арешту в цій
постанові не прийняте, а звернення
позивача до Центрального відділу ДВС
ММУЮ з приводу порушення вимог ст. 50
Закону України «Про виконавче
провадження» не дали бажаного
результату. Як на правові підстави
позову позивач послався на ст. 12, 13, 15, 207,
210 ЦК України, ст. 50, 60 ЗУ «Про виконавче
провадження».

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, підтвердив
викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача Центрального
відділу ДВС ММУЮ проти позову
заперечував з тих підстав що спірний
транспортний засіб є предметом застави
та не може бути відчужений власником
протягом дії договору без згоди
заставодержателя.

Решта відповідачів в судове засідання
не з'явились (своїх представників не
направили), про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись у
встановленому законом порядку.
Відомостей про поважність причин
неявки цих учасників процесу матеріали
справи не містять.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Автомобіль марки ВАЗ-2110 1, 2005 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2,
сірого кольору, належить на підставі
свідоцтва НОМЕР_4 про реєстрацію
транспортного засобу, виданого 20
серпня 2007 року РЕГ 1-го МРВ ДАІ м.
Миколаєва ВДАІ УМВС в Миколаївській
області ОСОБА_5 (а.с. 18, 44).

20 червня 2008 року ОСОБА_5 уповноважив
довіреністю (а.с. 6) ОСОБА_4 строком на
три роки, тобто до 16 березня 2013 року,
користуватися, а також розпоряджатися
(зняти з обліку в органах ДАІ, продати,
обміняти, здавати в оренду, позичку)
належний йому автомобіль. Довіреність
посвідчена приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстрована в
реєстрі за № 5286.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 20
листопада 2012 року, постановленим в
цивільній справі № 2/1416/2843/2012, в
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності
відмовлено. Цим же рішенням
установлено, що 24 червня 2008 року на
підставі взаємних розписок, тобто не в
установленому законом порядку, ОСОБА_4
придбав у ОСОБА_5 автомобіль ВАЗ-2110 1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, за 32000 грн.
00 коп. (а.с. 15).

З постанови державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби ММУЮ від 11 квітня 2013
року (ВП № 31600330) прийняте рішення про
закінчення виконавчого провадження,
відкритого за виконавчим листом №
2-4118/2011, виданим 21 лютого 2011 року
Центральним районним судом м.
Миколаєва про стягнення з ОСОБА_5 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» залишку
заборгованості на загальну суму 132395
грн. 46 коп. Підставою прийняття такого
рішення є скасування судом першої
інстанції свого рішення,
постановленого у заочному порядку (а.с.
17).

Як слідує з витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна (а.с. 41 - 43) на
автомобіль ВАЗ-2110 1, реєстраційний
номер НОМЕР_2, зареєстроване, зокрема
запис № 1, обтяження на підставі
договору застави транспортного засобу
від 30 серпня 2007 року, посвідченого
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстрованого в реєстрі за № 2164.
Обтяження включене до державного
реєстру з 07 вересня 2007 року.

В силу ст. 17 ЗУ «Про заставу»
заставодавець зберігає право
розпорядження заставленим майном,
якщо інше не передбачено законом чи
договором. Заставодавець може
відчужувати заставлене майно тільки за
згодою заставодержателя.

З викладеного слідує, що в проваджені
суду першої інстанції знаходиться
цивільна справи за позовом ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення
залишку заборгованості на загальну
суму 132395 грн. 46 коп., яка розглядається у
загальному порядку після скасування
заочного рішення і такі вимоги ПАТ
«УкрСиббанк» забезпечені договором
застави, предметом якого є спірний
автомобіль.

За такого є всі підстави вважати, що
своєї згоди на відчуження предмету
застави ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_5 не
давав, а тому укладення договору
купівлі-продажу автомобілю ВАЗ-2110 1, 2005
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2, суперечитиме вимогам закону, що
у сукупності з принципом свободи
договору не дає суду правових підстав
для покладення на ОСОБА_5 такого
обов'язку.

У зв'язку з викладеним позивач не має
права вимоги щодо зняття арешту зі
спірного автомобіля.

Таким чином, у задоволенні позову слід
відмовити.

В силу ст. 88 ЦПК України у зв'язку з
відмовою в позові судові витрати
позивача присудженню за рахунок
відповідачів не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 203 ЦК України, ст. 10, 60,
88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до апеляційного суду
Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
О.В. Батченко