Провадження № 2/712/672/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого
судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі -
ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного нотаріуса Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
Реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Черкаській
області про скасування арешту на
нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
позовом про скасування арешту на
нерухоме майно, посилаючись на те, що
між нею та ОСОБА_3, було укладено
договір довічного утримання за яким до
набувача переходить 11/20 частин
житлового будинку розташованого по
АДРЕСА_1 та земельна ділянка. Рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 25 червня 2013 року договір довічного
утримання розірвано та за позивачем
визнано право власності на 11/20 частин
будинку та земельної ділянки, але при
зверненні до реєстраційної служби з
метою реєстрації нерухомого майно було
з'ясовано, що нотаріусом накладено
арешт у вигляді заборони до припинення
договору довічного утримання, тому
звернулась до суду за захистом своїх
прав.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила скасувати заборону на
відчуження нерухомого майна.

Відповідач до судового засідання
не з'явився, повідомлявся належним
чином, причини не явки суду не
повідомив.

Представник реєстраційної служби
в судовому засіданні не заперечувала
проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, які регулюються
нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні
встановлено, що 26 грудня 2005 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, було укладено Договір
довічного утримання (догляду) за яким
Відчужувач передає, а Набувач отримує у
власність 11/20 частин житлового будинку
з відповідною частиною надвірних
споруд по АДРЕСА_1.

22 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, укладено Договір довічного
утримання (догляду) за яким Відчужувач
передає а Набувач отримує у власність
земельну ділянку площею 206,0 кв.м. по
АДРЕСА_1.

Відповідно до Заборони
відчуження № 8556 та № 9605 на спірну
частину будинку та земельну ділянку,
дані об'єкти перебувають в забороні
відчуження до припинення договору
довічного утримання (догляду).

Рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 25 червня 2013 року
розірвано договіри довічного
утримання від 26 грудня 2005 року та 22
грудня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, та
визнано за ОСОБА_1 право власності на
11/20 частин будинку з відповідною
частиною надвірних споруд та 206,0 кв.м.
земельної ділянки по АДРЕСА_1. Рішення
суду набрало чинності та підлягає до
виконання.

Статтею 73 Закону України «Про
нотаріат», передбачено, що нотаріус за
місцем розташування жилого будинку,
квартири, дачі, садового будинку,
гаража, іншого нерухомого майна чи
місцем розташування земельної ділянки
або за місцезнаходженням однієї із
сторін правочину накладають заборону
їх відчуження: при посвідченні
договору довічного утримання.

Статтею 74 Закону України «Про
нотаріат», передбачено, що одержавши
повідомлення установи банку,
підприємства чи організації про
погашення позики (кредиту),
повідомлення про припинення
іпотечного договору або договору
застави, а також припинення чи
розірвання договору довічного
утримання, звернення органів опіки та
піклування про усунення обставин, що
обумовили накладення заборони
відчуження майна дитини, нотаріус
знімає заборону відчуження жилого
будинку, квартири, дачі, садового
будинку, гаража, земельної ділянки,
іншого нерухомого майна.

Статтею 50 Закону України «Про
нотаріат» передбачено, що нотаріальна
дія або відмова у її вчиненні,
нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії
або відмови у її вчиненні,
нотаріального акта має особа, прав та
інтересів якої стосуються такі дії чи
акти.

В даному випадку договори
довічного утримання розірвано, та за
позивачем визнано право власності на
майно, яким остання намагається
розпорядитись, але заборона на його
відчуження позбавляє її даної
можливості.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги є цілком обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню, а
заборони відчуження до скасування.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212- 215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 50, 73-74 Закону України
«Про нотаріат», суд -

В И Р І Ш И В:

Скасувати заборону відчуження від 22
грудня 2006 року зареєстровану в реєстрі
№ 8556, посвідчену приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 206 кв.м., Кадастровий номер:
-04-051-0024, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_1.

Скасувати заборону відчуження від 26
грудня 2006 року зареєстровану в реєстрі
№ 9605, посвідчену приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, 11/20 частин житлового
будинку з відповідних частиною
надвірних споруд, реєстраційний номер -
6386147, за адресою АДРЕСА_1, який належить
на праві власності ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: