АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2579/2014
Головуючий 1 інст. -
Справа № 635/3398/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Макарова
Г.О.,

при секретарі - Варюшичевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційними скаргами представників
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 14 лютого 2014
року по справі за позовом Харківської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_3, треті особи: Коротичанська
селищна рада Харківського району
Харківської області, служба у справах
дітей Харківської районної державної
адміністрації Харківської області,
Харківський районний центр соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді, відділ
охорони здоров'я Харківської районної
державної адміністрації Харківської
області, відділ освіти Харківської
районної державної адміністрації
Харківської області, Харківська
міжрайонна прокуратура про звільнення
ОСОБА_3 від обов'язків опікуна,
піклувальника, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2013 року Харківська районна державна
адміністрація Харківської області
(далі по тексту - Харківська РДА)
звернулась до суду з позовом, яким
просила звільнити ОСОБА_3 від
здійснення повноважень опікуна,
піклувальника відносно ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, з підстав невиконанням
нею своїх обов'язків та влаштувати їх
до Харківського обласного центру
соціально-психологічної реабілітації.

Відповідач ОСОБА_3 та її представники
проти позову заперечували, вважаючи
вимоги позивача безпідставними, а
обставини, на які посилається позивач,
не доведеними.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 14 лютого 2014
року позовні вимоги задоволені. Суд
вирішив звільнити ОСОБА_3 від
здійснення повноважень опікуна/
піклувальника відносно ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв'язку з невиконанням
нею своїх обов'язків та влаштувати
дітей : ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 до Харківського
обласного центру
соціально-психологічної реабілітації.

В апеляційних скаргах представники
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 просять
скасувати вказане рішення і ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Вважають рішення суду необґрунтованим
та таким, що постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянти зазначають, що ОСОБА_3 з 1989
року є матір'ю дитячого будинку
сімейного типу та виховала окрім своїх
7 власних дітей ще й 26 дітей - сиріт і
дітей позбавлених батьківських прав.
Висновок служби у справах дітей ХРДА
про недоцільність встановлення ОСОБА_3
опіки над дітьми - сиротами ґрунтується
на обставинах, що не відповідає
дійсності, бо всіх дітей, яких
опікувала ОСОБА_3 були взяті хворими у
тому числі і на туберкульоз, всі ці діти
за час проживання ОСОБА_3 були
вилікуваними, зняті з медичного обліку,
діти оздоровлювались влітку в
санаторіях міста Євпаторія. Свідки
підтвердили, що ОСОБА_3 виконує
рекомендації лікарів, лише іноді
робить це невчасно. Отже інформація про
відмову ОСОБА_3 від проведення
будь-яких заходів щодо охорони здоров'я
дітей не підтверджується. Звертають
увагу на ту обставину, що представники
навчальних закладів у суді пояснювали,
що ОСОБА_3 пропускала батьківські
збори, однак доволі часто з'являлась до
навчальних закладів для приватної
бесіди з викладачами.

Позивач, треті особи та прокурор
просили відхилити апеляційні скарги та
залишити рішення суду без змін,
вважаючи його законним і
обґрунтованим, а доводи апелянта
безпідставними.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Статтею 3 Конвенції про права дитини
від 20.11.1989 року, яку ратифіковано
постановою Верховної Ради від 27.02.1991
року передбачено, що в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 ч.1 Правил опіки і
піклування, затверджених Наказом
Державного комітету України в справах
сім'ї та молоді, Міністерства освіти
України, Міністерства охорони здоров'я
України, Міністерства праці та
соціальної політики України № 34/166/131/88
від 26 травня 1999 року, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 14 червня 1999 року за № 387/3680,
опіка (піклування) є особливою формою
державної турботи про неповнолітніх
дітей, що залишились без піклування
батьків, та повнолітніх осіб, які
потребують допомоги щодо забезпечення
їх

прав та інтересів. Опіка (піклування)
встановлюється для забезпечення
виховання неповнолітніх дітей, які
внаслідок смерті батьків, хвороби
батьків або позбавлення їх
батьківських прав чи з інших причин
залишились без батьківського
піклування, а також для захисту
особистих і майнових прав та інтересів
цих дітей.

Статтею 249 СК України передбачено, що
опікун, піклувальник зобов'язаний
виховувати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, психічний, духовний
розвиток, забезпечити одержання
дитиною повної загальної середньої
освіти. Опікун, піклувальник має право
самостійно визначати способи
виховання дитини з урахуванням думки
дитини та рекомендацій органу опіки та
піклування.

Відповідно до ст.ст. 67, 69 ЦПК України
опікун зобов'язаний дбати про
підопічного, про створення йому
необхідних побутових умов,
забезпечення його доглядом та
лікуванням, також опікун малолітньої
та неповнолітньої особи зобов'язаний
дбати про її виховання, навчання та
розвиток.

Згідно 246 СК України орган опіки та
піклування контролює умови
утримання, виховання, навчання дитини,
над якою встановлено опіку або
піклування.

Як вбачається з ст. 251 СК України особа
може бути звільнена від
обов'язків опікуна або
піклувальника дитини у випадках,
передбачених Цивільним кодексом
України, а також тоді, коли між
опікуном, піклувальником та дитиною
склалися стосунки, які
перешкоджають здійсненню ними опіки,
піклування.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджено матеріалами справи, а
сторонами та іншими особами, що беруть
участь у справі, не оспорюється, що
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно рішення
виконавчого комітету Жовтневої
районної ради в м.Харкові від 31.10.1098
року за місцем проживання (АДРЕСА_1)
отримала статус дитячого будинку
сімейного типу (ДБСТ).

У подальшому змінила місце проживання
і мешкає в індивідуальному будинку
АДРЕСА_2, а зареєстрована в АДРЕСА_3.

07.11.2011 р. ОСОБА_3, звернулася до служби у
справах дітей Харківської РДА з метою
вирішенням питання щодо призначення її
опікуном над п'ятьма дітьми: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, які
виховувались у державних закладах
Дніпропетровської області.

На той час у неї на утриманні і
вихованні знаходилось п'ятеро дітей, з
яких чотири хлопчики, батьки яких були
позбавлені батьківських прав і один -
дитина-сирота.

За наслідками розгляду звернення
ОСОБА_3 службою у справах дітей
Харківської РДА за вихідним № 1528 від
07.11.2011р. підготовлено висновок про
недоцільність встановлення ОСОБА_3
опіки над дитиною-сиротою ОСОБА_6 та
дітьми, позбавленими батьківського
піклування: ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_7

11.11.2011 року на засіданні Комісії з
питань захисту прав дитини Харківської
РДА Харківської області було
розглянуто дане питання та визнано
неможливим призначення ОСОБА_3
опікуном над зазначеними дітьми, а
18.11.2011 року гр-ці ОСОБА_3 була надана
обґрунтована відповідь щодо відмови в
призначенні її опікуном над п'ятьма
дітьми.

21.11.2011 року Харківською РДА було
направлено інформацію до служб у
справах дітей Центрально-міської
районної ради у місті Кривому Розі та
Тернівської районної ради у м. Кривий
Ріг, де діти перебували на первинному
обліку, про неможливість призначення
ОСОБА_3 опікуном/піклувальником над
дітьми ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7,
ОСОБА_6, та повідомлено про це
телефонним зв'язком.

06.12.2011 р. органу опіки та піклування
стало відомо, що ОСОБА_3 взяла на
виховання під опіку (піклування) з м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області
одну дитину -сироту - ОСОБА_6, та п'ять
дітей, позбавлених батьківського
піклування: ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_7, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_7

Незважаючи на вказану неузгодженість у
відношеннях сторін, гр-ці ОСОБА_3 з боку
відповідних районних структур
надавалась підтримка у вирішенні
проблемних питань щодо призначення
державної соціальної допомоги на
підопічних дітей, їх навчання,
лікування, соціального супроводу сім'ї,
на утримання дітей їй виділялися кошти.

Але, протягом 2012 року, були виявлені
чисельні порушення прав та інтересів
підопічних дітей з боку їх опікуна -
ОСОБА_3, що було відображено в щорічних
висновках про стан виховання, навчання
та утримання дітей. Ці висновки
розглянуто 05.11.2012 р. на засіданні
Комісії з питань захисту прав дитини
Харківської районної державної
адміністрації Харківської області та
визнано недоцільним перебування дітей
під опікою/піклуванням у ОСОБА_3

Харківська РДА, як орган опіки та
піклування, звернулась до Тернівської
районної Ради у м. Кривому Розі,
Інгулецької районної Ради у м. Кривому
Розі, Жовтневої районної Ради у м.
Кривому Розі з обґрунтованими
документами про те, що призначений за
їх рішеннями опікун/піклувальник
ОСОБА_3 не відповідає своєму
призначенню та не виконує належним
чином своїх обов'язків, не виконує
мінімальних рекомендацій для захисту
прав та інтересів дітей, не виконує
рекомендації лікарів, не забезпечує
повноцінного харчування, не забезпечує
дітей новим сезонним одягом, принижує
гідність дітей, проявляє жорстокість
по відношенню до них, не приділяє
належної уваги з питань їх освіти тощо.

На підставі даних звернень,
вищезазначені органи опіки та
піклування прийняли рішення про зняття
опіки, піклування лише відносно
ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_6, які з 31.07.2012 р. перебували в
Харківському обласному притулку для
дітей з причини їх небажання проживати
в родині ОСОБА_3, що не піклується про їх
здоров'я та розвиток, проявляє
жорстокість до дітей.

Зазначеними органами опіки та
піклування рішення про звільнення
ОСОБА_3 від обов'язків
опікуна/піклувальника по відношенню до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 не було
приймалось, а у відповіді ініціатору
звернення - Харківській РДА,
повідомлено про відсутність
достатнього обсягу документально
підтверджених даних про обставини, які
б давали підставу для такого рішення та
рекомендовано вирішувати ці питання за
місцем знаходження та обліку ДБСТ
ОСОБА_3

Позивач Харківська РДА, звернувшись з
зазначеним позовом до суду, свої вимоги
обґрунтовувала посиланням на те, що
ОСОБА_3 не виконує належним чином своїх
обов'язків, не виконує мінімальних
рекомендацій для захисту прав та
інтересів дітей, не виконує
рекомендації лікарів, не забезпечує
повноцінного харчування дітей, не
забезпечує їх одягом, принижує
гідність дітей, проявляє жорстокість
до них, не приділяє належної уваги з
питань їх освіти, вирішенню соціальних
питань.

Розглядаючи справу суд першої
інстанції забезпечив сторонам та іншим
особам, які беруть участь у справі,
рівні можливості щодо надання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості.

Судом ретельно перевірялися доводи
сторін, та інших осіб, які беруть участь
у справі, допитані свідки, залучені до
матеріалів справи письмові докази.

Отриманим в ході розгляду справи та
дослідженим у судовому засіданні
доказам суд дав належну правову оцінку
у відповідності з вимогами ст.212 ЦПК
України і ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам ст.ст.213, 214 ЦПК
України.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, оскільки воно
відповідає вимогам закону, яким
регулюються спірні правовідносини,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначені позивачем факти
підтверджуються чисельними письмовими
доказами - довідками, характеристиками,
повідомленнями навчальних закладів
(шкіл, ліцеїв, Пі сочинського
колегіуму). комунальних закладів з
охорони здоров'я (санаторіїв,
диспансерів, лікарень), матеріалами
прокурорських перевірок, колективних
звернень мешканців селища Коротич на
адресу Генеральної прокуратури
України, а також колишніх вихованців
ДБСТ ОСОБА_3, показами свідків.

Доводи сторін в суді апеляційної
інстанції та надані ними нові докази
висновки суду першої інстанції не
спростовують.

Допитані в судовому засіданні колишні
вихованці ДБСТ ОСОБА_3 - ОСОБА_13 і
ОСОБА_15 підтвердили факти невиконання
ОСОБА_3 обов'язку по забезпеченню
піклування про здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток дітей,
яких вона взяла на виховання в ДБСТ,
незабезпечення дітей одягом, взяттям,
засобами гігієни, факти грубого
відношення, приниження особистості
шляхом нагадування про їх походження
від батьків, які вели антисоціальний
образ життя, наданням образливих
прізвиськ.

Покази ОСОБА_13 і ОСОБА_15 узгоджуються з
доводами представника позивача, третіх
осіб та наданими стороною позивачами
доказами щодо використання
відповідачем дітей у якості охоронців
водоймища з залишенням одних на ніч в
наметі за межами населеного пункту.
Вказані підлітки засвідчили, що
перебувають під опікою в ДБСТ іншої
особи, де відчули батьківську турботу
на відміну від ДБСТ ОСОБА_3

Надані в суді апеляційної інстанції
свідчення ОСОБА_7 і пояснення
неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9,
які позитивного оцінили відношення до
них ОСОБА_3, запевнивши, що задоволені
перебуванням у неї та умовами
проживання, колегія суддів оцінює у
сукупності з іншими доказами, з
урахуванням умов, за яких вони отримані
і приходить до висновку, що до них
необхідно віднестись критично,
оскільки ці діти залежні від ОСОБА_3

В поданому 17.06.2014р. клопотанні про
залучення додаткових доказів
представник ССД Харківської РДА
зазначила, що діти залежні від ОСОБА_3,
змінюють свої покази під її тиском,
така ж ситуація мала місце при розгляді
у 2005 році в Жовтневому районному суді
м.Харкова цивільної справи за позовом
ГУ Харківської міської ради до ОСОБА_3
про розірвання угоди про організацію
дитячого будинку сімейного типу, коли
одні вихованці, стверджували, що ОСОБА_3
їх била, не годувала і змушувала на неї
працювати, а інші, під тиском ОСОБА_3 та
через страх бути покараними, не змогли
їй суперечити, але в 2013 році в
Харківському районному суді
підтвердили факти знущання, насилля
над ними з боку ОСОБА_3

На користь цих доводів щодо
вимушеності надання суду саме таких
показів ОСОБА_7 та пояснень
неповнолітніми ОСОБА_8, ОСОБА_6 та
ОСОБА_9 свідчить і та обставина, що
відповідач та її представник, заявивши
клопотання про допит цих дітей,
тривалий час ухилялися від розгляду
справи і не забезпечували явку цих осіб
у судове засідання, подаючи заяви про
відкладення без надання доказів, які б
свідчили про поважність їх неявки.

Крім того, покази цих осіб мають ознаки
завчасно заготовленого тексту з
посиланням на обставини спілкування з
ними представників служби у справах
дітей та зазначенням їх прізвищ -
Дацько Т.П. і Шевченко О.В., як відсутніх
при цьому осіб, хоча вони при цьому
знаходилися в залі судового засідання
і приймали участь у справі.

Попри впливу на дітей з метою подання
ними інформації на користь
відповідача, надані ними пояснення
щодо фактичних обставин про стан їх
розвитку і відношення ОСОБА_3 до
виконання своїх обов'язків висновки
суду першої інстанції не спростовують.
Як вбачається з доводів представника
позивача, третіх осіб, та підтверджено
письмовими доказами, які відповідачем
та її представниками не спростовані,
вказані вихованці до цього часу
опікуном/піклувальником ОСОБА_3 не
поставлені на реєстраційний облік, а
вихованець ОСОБА_7, якому у минулому
році виповнилось 16 років, до цього часу
не отримав паспорт громадянина
України.

Не мають підґрунтя і доводи
відповідача та її представників в тій
частині, що спір штучно створений
позивачем, оскільки джерела даних про
негативне відношення ОСОБА_3 до
виконання своїх обов'язків по
відношенню до вихованців ДБСТ мають
різне походження як за територіальною
так і за відомчою ознакою (різні
навчальні заклади, санаторії, дитячі
оздоровчі заклади, селищний голова,
колективні звернення громадян та ін.), а
тому, навіть за умови упередженого
відношення до ОСОБА_3 працівників ССД
Харківської РДА, хоча таких доказів
апелянтами не надано, сукупність інших
даних від незалежних один від одного
установ, посадових осіб, фізичних осіб)
свідчить про доведеність тих обставин,
на які посилається позивач, як на
підставу своїх вимог.

За висновками навчальних закладів
ОСОБА_3 не виконує обов'язків опікуна
щодо утримання дітей, надання їм
всебічного освіти та розвитку. Діти
мають здібності для розвитку творчої
особистості, проте опікун не приділяє
уваги цьому і не бажає розвивати їх.

Факти жорстокого поводження ОСОБА_3 із
підопічними підтверджені постановою
Харківського районного суду
Харківської області від 13.12.2012р., згідно
якої ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1ст. 173-2 КупАП
(«Вчинення насильства в сім'ї»), та на
неї накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу.

Вказана постанова чинна і, згідно ч.4
ст.61 ЦПК України, має преюдиційний
характер.

Посилання апелянта ОСОБА_5 на те, що цю
постанову не можна брати до уваги,
оскільки відповідач ОСОБА_3 про неї
навіть не знала і не оскаржила її лише з
вини попередніх її адвокатів (ОСОБА_22,
ОСОБА_4), які, начебто, ввели її в оману,
колегія суддів відхиляє як
безпідставне, так як з 18.11.2008 року діє
ст.294 КупАП, яка передбачає перегляд
постанови про адміністративне
правопорушення апеляційною
інстанцією, в тому числі і право особи
клопотати про поновлення строку на
апеляційне оскарження.

Посилання відповідача та його
представника на те, що претензії
позивача до ОСОБА_3 безпідставні і
обумовлені виключно корисними
мотивами та принциповою позицією
ОСОБА_3, а також бажанням помсти за її
громадянську позицію є припущенням
апелянта, яке не ґрунтується на
доказах.

Аналіз матеріалів справи, в тому числі
і тих, що стосуються обставин відмови у
задоволенні заяви ОСОБА_3 про надання
згоди на поповнення ДБСТ вихованцями з
Дніпропетровської області, свідчать
про недбале її відношення до
оформлення документів, поданих для
надання дозволу на взяття нових
вихованців до ДБСТ, нехтування
встановленого законом порядку
вирішення цих питань, протиставлення
своїх інтересів і амбіцій суспільним
інтересам, а відтак і інтересам дітей.

Разом з тим, згідно ст.246 СК України, ст.25
Закону України «Про охорону
дитинства», ст.1 «Порядку провадження
органами опуки та піклування
діяльності пов'язаної із захистом прав
дитини», затвердженого постановою КМУ
№866 від 24.09.2008 року, ст.7 Положення про
дитячий будинок сімейного типу,
затвердженого постановою КМУ №564 від
26.04.2002 року саме на органи опіки і
піклування, на службу у справах дітей
покладено обов'язок контролювати умови
проживання вихованців в ДБСТ,
контролювати цільове витрачання
коштів, наданих у виді матеріальної
допомоги на дітей, які влаштовані в
ДБСТ, а також контроль використання
системи пільг, наданих державою
засновникам ДБСТ.

З огляду на викладене є неприпустимим
перешкоджання опікуном/піклувальником
у здійсненні представниками вказаних
служб виконання службових повноважень
з метою забезпечення дотримання
зазначених вимог закону та підзаконних
актів у сфері захисту прав дітей.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представників
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 14 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, в касаційному порядку
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: