Справа № 161/6317/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Плахтій І.Б. Провадження №
22-ц/773/978/14 Категорія: 59 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шоцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Департамента
соціального захисту населення
Волинської обласної державної
адміністрації до ОСОБА_1 про
зобов'язання повернути автомобіль за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького
міськрайонного суду від 05 вересня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А
:

Заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду від 05 вересня 2013
року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 - члена сім'ї
померлого інваліда ОСОБА_2, повернути
Департаменту соціального захисту
населення Волинської обласної
державної адміністрації легковий
автомобіль Опель Вектра, 1999 року
випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см, кузов
НОМЕР_1, отриманий інвалідом
безкоштовно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Департаменту соціального захисту
населення Волинської обласної
державної адміністрації 229 грн. 40 коп.
судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати це рішення та ухвали
нове - про відмову в позові.

Вважає, що судом допущено порушення
норм матеріального і процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі наказу № 113 від 17 серпня 2006
року Головного управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Волинської
обласної державної адміністрації (на
даний час - Департамент соціального
захисту населення Волинської обласної
державної адміністрації) «Про видачу
безкоштовно легкового автомобіля як
гуманітарної допомоги», ОСОБА_2 видано
позачергово, безоплатно автомобіль
марки Опель Вектра, 1999 року випуску.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Оскільки відповідач, як член сім'ї
померлого, з метою залишення цього
автомобіля в подальшому у своїй
власності, в передбачені законом
строки не сплатив мито та усі митні
платежі, які не були сплачені при його
розмитненні у 2006 році, то спірний
автомобіль, отриманий як гуманітарна
допомога, підлягає поверненню
відповідачем позивачу.

В суд апеляційної інстанції особи, які
беруть участь у справі не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
та обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а оскаржуване рішення
залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч.1 ст.1212 цього Кодексу особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно свідоцтва про надання
гуманітарної допомоги від 11 липня 2006
року громадянин Німеччини ОСОБА_3
передав безкоштовно, без права продажу,
як гуманітарну допомогу автомобіль
Опель Вектра, 1999 року випуску, об'єм
двигуна 1799 куб.см, кузов НОМЕР_1
Головному управлінню праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Волинської обласної
державної адміністрації для передачі
інваліду ОСОБА_2 (а.с.5-6).

Наказом позивача за № 113 від 17.08.2006 року
зазначений автомобіль прийнято
управлінням в дар. Отже, позивач є
власником спірного автомобіля. Цим же
наказом автомобіль видано позачергово,
безоплатно, вперше ОСОБА_2 - інваліду 2
групи, захворювання якого пов'язане з
наслідками аварії на ЧАЕС (а.с.8).

Згідно інформації Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Луцького міського управління юстиції
ОСОБА_2 помер у вересні 2011 року (а.с.9).

Згідно ст.11-1 Закону України «Про
гуманітарну допомогу», а також абз.7 п.41
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року № 999 (далі - Порядок
від 19 липня 2006 року) після смерті
інваліда, дитини-інваліда автомобіль,
визнаний гуманітарною допомогою, яким
інвалід був забезпечений через головне
управління соціального захисту і
користувався менше ніж 10 років, може
бути переданий у власність одному з
членів сім'ї інваліда за рішенням
Мінсоцполітики за умови сплати
податків і зборів за ставками, діючими
на день здійснення митного оформлення
автомобіля, які повинні бути сплачені
членом сім'ї померлого інваліда,
дитини-інваліда протягом шести місяців
з дня смерті інваліда. Контроль за
дотриманням зазначеного строку
здійснюється головним управлінням
соціального захисту чи управлінням
виконавчої дирекції. У разі несплати
членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда
податків і зборів (обов'язкових
платежів) автомобіль повертається
(вилучається) головному управлінню
соціального захисту або управлінню
виконавчої дирекції після закінчення
шестимісячного строку з дня смерті
інваліда. Вилучення автомобіля
здійснюється відповідно до абзацу
п'ятнадцятого пункту 16 цього Порядку.
Повернутий (вилучений) автомобіль
головне управління соціального
захисту здає підприємству, що здійснює
заготівлю та переробку металобрухту,
або видає в порядку черговості
інваліду, який перебуває на обліку.

Враховуючи дані правові норми та дату
смерті ОСОБА_2, відповідач вправі був
клопотати про залишення спірного
автомобіля у своїй власності у період з
вересня 2011 року (дати смерті інваліда)
до березня 2012 року (закінчення
шестимісячного строку з дня смерті
інваліда).

Покликання апелянта на ту обставину, що
суд першої інстанції не взяв до уваги
його звернення у 2013 році до позивача із
заявою з приводу сплати відповідних
податків і зборів за спірний
автомобіль, а також його звернення з
адміністративним позовом до
Департамента соціального захисту
населення Волинської обласної
державної адміністрації про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії - не
заслуговують на увагу, оскільки
законом встановлено чіткий строк для
звернення із заявою з приводу сплати
відповідних податків і зборів. Крім
того, до заперечення на апеляційну
скаргу позивач приєднав копію ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13.05.2014 року,
якою залишено без змін постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 01.10.2013 року
про відмову в адміністративному позові
ОСОБА_1.

Абзацом 15 пункту 16 Порядку від 19 липня
2006 року передбачено, що автомобіль,
отриманий інвалідом, законним
представником недієздатного інваліда,
дитини-інваліда, вилучається
відповідними органами державної
виконавчої служби за рішенням суду за
поданням головного управління
соціального захисту або управління
виконавчої дирекції.

Аналіз положень пунктів 16 та 41
наведеного Порядку дає можливість
дійти висновку про те, що право
управління соціального захисту або
управління виконавчої дирекції на
повернення (вилучення) автомобіля у
разі смерті інваліда
опосередковується з відсутністю
підстав для залишення транспортного
засобу члену сім'ї.

Враховуючи, що відповідач, як член сім'ї
померлого інваліда не здійснив сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) до державного бюджету
протягом шести місяців з дня смерті
інваліда та за відсутності підстав для
залишення автомобіля в користуванні
сім'ї після смерті інваліда, спірний
автомобіль підлягає поверненню органу
соціального захисту населення.

Виходячи з викладеного, давши вірну
правову оцінку обставинам справи, суд
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1
відхилити, а заочне рішення Луцького
міськрайонного суду від 05 вересня 2013
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді