Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької
Провадження №22ц/778/2460/14
Головуючий у 1 інстанції: Якубіна В.Б.
Суддя-доповідач: Коваленко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Камінській О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 04 квітня 2011 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Запорізької
обласної дирекції Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Запорізької обласної
дирекції Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

У позові зазначалось, що 30.07.2008 року між
сторонами по справі було укладено
кредитний договір № 014/17-36/1984-31 про
надання кредиту у розмірі 32 730 доларів
США на строк 180 місяців по 30.07.2023 року зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13,85% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором між сторонами по
справі було укладено іпотечний договір
від 30.07.2008 року, предметом застави якого
є нерухоме майно, а саме: квартира за
адресою: АДРЕСА_1, що належить
відповідачу на праві власності.

24.09.2008 року між сторонами по справі
укладено кредитний договір № 014/17-36/2035-31
про надання кредиту у розмірі 24 630
доларів США на строк 120 місяців по 24.09.2018
року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 14,35%
річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором між сторонами по
справі укладено іпотечний договір від
25.09.2008 року, предметом застави якого є
нерухоме майно, а саме: квартира за
адресою: АДРЕСА_1, що належить
відповідачу на праві власності.

Відповідач належним чином не виконав
зобов'язання за договором, внаслідок
чого виникла заборгованість станом на
02.08.2010 року у сумі 576 287 грн. 07 коп., в тому
числі: заборгованість по кредитному
договору від 30.07.2008 року - 327 177 грн. 53
коп., заборгованість за тілом кредиту -
288 310 грн. 26 коп., прострочена
заборгованість по сплаті відсотків за
користування кредитом - 18 987 грн. 17 коп.,
пені - 19 880 грн. 10 коп., заборгованість по
кредитному договору від 24.09.2008 року в
сумі 249 109 грн. 54 коп., що складається з
заборгованості по тілу кредиту - 210 712
грн. 54 коп., простроченої
заборгованості по сплаті відсотків - 16
545 грн. 33 коп., пені - 21 851 грн. 45 коп.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд звернути стягнення
на предмет договору іпотеки від 30.07.2008
року, посвідченого 30.07.2008 року
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
та договору іпотеки від 25.09.2008 року,
посвідченого 25.09.2008 року приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_5, -
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить відповідачу на
праві власності на підставі Свідоцтва
№ 16982 про право власності на житло,
виданого Комунарською районною
адміністрацією Запорізької міської
ради 27 червня 2000 року та договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
30.07.2010 року за реєстровим № 5776,
зареєстрованого в Державному реєстрі
правочинів 30.07.2008 року, обидва
документи зареєстровані у ЗМБТІ в
реєстровій книзі № 233 за номер запису
36276 шляхом продажу зазначеного майна на
прилюдних торгах в межах процедури
виконавчого провадження за ціною не
нижчою за 310 780 грн.; за рахунок коштів,
отриманих від реалізації предмету
іпотеки задовольнити вимоги позивача
за кредитним договором № 014/17-36/1984-31 від
30.07.2008 року в розмірі 327 177 грн. 53 коп.,
задовольнити в повному обсязі вимоги
позивача за кредитним договором №
014/17-36/2035-31 від 24.09.2008 року в сумі 249 109 грн.
54 коп.; стягнути з відповідача судові
витрати.

Заочним рішенням Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 04
квітня 2011 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет договору
іпотеки від 30.07.2008 року, посвідченого
30.07.2008 року ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу та договору
іпотеки від 25.09.2008 року, посвідченого
25.09.2008 року ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу - квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить відповідачу на праві
власності на підставі Свідоцтва № 16982
про право власності на житло, виданого
Комунарською районною адміністрацією
Запорізької міської ради 27 червня 2000
року та договору купівлі-продажу,
посвідченого ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу 30.07.2010 року за
реєстровим № 5776, зареєстрованого в
Державному реєстрі правочинів 30.07.2008
року, обидва документи зареєстровані у
ЗМБТІ в реєстровій книзі № 233 за номер
запису 36276 шляхом продажу зазначеного
майна на прилюдних торгах в межах
процедури виконавчого провадження.

За рахунок коштів, отриманих від
реалізації предмету іпотеки
задовольнити вимоги позивача за
кредитним договором № 014/17-36/1984-31 від
30.07.2008 року в розмірі 327 177 грн. 53 коп.

Після задоволення вимог за кредитним
договором №014/17-36/1984-31 від 30.07.2008 року за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації переданого в іпотеку майна,
у встановленому порядку задовольнити в
повному обсязі вимоги позивача за
кредитним договором №014/17-36/2035-31 від
24.09.2008 року в сумі 249 109 грн. 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 судові витрати в
розмірі 1820 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта та заперечення
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідач належним чином не виконував
взяті на себе зобов'язання за
кредитними договорами, тому,
відповідно до ст.ст. 33, 35, 38, 39 Закону
України "Про іпотеку", у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
"Про іпотеку" у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання -звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Судом встановлено, що 30.07.2008 року між
сторонами по справі було укладено
кредитний договір № 014/17-36/1984-31 про
надання кредиту у розмірі 32 730 доларів
США на строк 180 місяців по 30.07.2023 року зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13,85% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором між сторонами по
справі було укладено іпотечний договір
від 30.07.2008 року, предметом застави якого
є нерухоме майно, а саме: квартира за
адресою: АДРЕСА_1, що належить
відповідачу на праві власності.

24.09.2008 року між сторонами по справі
укладено кредитний договір № 014/17-36/2035-31
про надання кредиту у розмірі 24 630
доларів США на строк 120 місяців по 24.09.2018
року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 14,35%
річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором між сторонами по
справі укладено іпотечний договір від
25.09.2008 року, предметом застави якого є
нерухоме майно, а саме: квартира за
адресою: АДРЕСА_1, що належить
відповідачу на праві власності.

Відповідно до п. 16.3 кредитного
договору, за прострочення виконання
будь-яких грошових зобов'язань за
кредитним договором, позичальник
(відповідач) сплачує кредитору
(позивачу) пеню в розмірі 1% від суми
простроченого платежу, за кожний
календарний день прострочення.

Згідно з п.7.1 договорів іпотеки,
іпотекодержатель (позивач) має право
вимагати дострокового виконання
забезпечених іпотекою зобов'язань, а
невиконання - звернути стягнення на
предмет іпотеки і задовольнити свої
вимоги за рахунок предмета іпотеки у
наступних випадках: у разі повного або
часткового невиконання або
неналежного виконання всіх або окремих
зобов'язань, які забезпечені іпотекою
згідно зі ст. 2 цього договору та в інших
випадках, передбачених кредитним
договором; у разі порушення
іпотекодавцем всіх або окремих
засвідчень і гарантій, вказаних в
статті 3 цього договору, та/або у разі
повторного або часткового невиконання
або неналежного виконання
іпотекодавцем всіх або окремих
обов'язків, встановлених цим договором.

Відповідач належним чином не виконав
зобов'язання за договором, внаслідок
чого виникла заборгованість станом на
02.08.2010 року у сумі 576 287 грн. 07 коп., в тому
числі: заборгованість по кредитному
договору від 30.07.2008 року - 327 177 грн. 53
коп., заборгованість за тілом кредиту -
288 310 грн. 26 коп., прострочена
заборгованість по сплаті відсотків за
користування кредитом - 18 987 грн. 17 коп.,
пені - 19 880 грн. 10 коп., заборгованість по
кредитному договору від 24.09.2008 року в
сумі 249 109 грн. 54 коп., що складається з
заборгованості по тілу кредиту - 210 712
грн. 54 коп., простроченої
заборгованості по сплаті відсотків - 16
545 грн. 33 коп., пені - 21 851 грн. 45 коп.

07.06.2010 року за №12-21/11-1088 та 12-21/11-1089
позивачем на адресу відповідача
направлено вимогу про повернення
заборгованості за зазначеними
кредитними договорами, у якій
зазначено зміст порушених зобов'язань
та вимога про виконання порушеного
зобов'язання у 30-ти денний строк з
моменту її отримання, яка була
повернута позивачу за закінченням
строку зберігання (а.с.29-32).

Оскільки позичальник допустився
порушень кредитних договорів,
внаслідок чого виникла заборгованість
за кредитом, ухилився від отримання
досудової вимоги Банку про усунення
порушень виконання боргового
зобов'язання, суд першої інстанції у
відповідності з вимогами ст.ст.12, 33, 39
Закону України "Про іпотеку" і умовами
договору іпотеки дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення вимог Банку і звернув
стягнення на предмет іпотеки.

Посилання апелянта на не співмірність
розміру пені по зрівнянню із сумою
заборгованості не можуть бути
підставою для скасування судового
рішення. Розмір пені визначений Банком
у відповідності з умовами кредитного
договору та нарахований за період з 03
серпня 2009 року по 02 серпня 2010 року,
тобто за 1 рік, і її розмір є співмірним
з розміром заборгованості за тілом
кредиту (а.с.38).

Доводи апелянта про не зазначення
початкової ціни реалізації предмета
іпотеки заслуговують на увагу.

У ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку"
визначено, що у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Як роз'яснено у п. 42 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», N 5 від 30.03.2012 року
резолютивна частини рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України "Про іпотеку", так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК .
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій).

Проте, суд першої інстанції не звернув
уваги на ці вимоги закону та в
резолютивній частині рішення не
зазначив початкову ціну продажу
предмету іпотеки, обмежившись
вказівкою «шляхом продажу зазначеного
майна на прилюдних торгах в межах
процедури виконавчого провадження».

Зважаючи на викладене, рішення суду на
підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
необхідно змінити, доповнити 2-й абзац
резолютивної частини рішення
наступним: встановити початкову ціну
реалізації квартири, на яку звернуто
стягнення на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

В іншій частині рішення підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Заочне рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 04
квітня 2011 року по цій справі змінити.

Доповнити 2-й абзац резолютивної
частини рішення наступним:

Встановити початкову ціну реалізації
квартири, на яку звернуто стягнення на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте вона може
бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: