Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"17" червня 2014 р.
м.
Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді: Саландяк О.Я.

секретаря: Кащенко Г.Р.,

за участі позивача-відповідача ОСОБА_1,

відповідача-позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жмеринці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права на проживання і
користування квартирою,-

в с т а н
о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання останнього таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1 та
просив зняти ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку за вказаною адресою в
Жмеринському РВ УДМС України у
Вінницькій області, мотивуючи вимоги
тим, що згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 21.11.2013 року,
позивач є власником квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до особового рахунку на
квартиру АДРЕСА_1, виданого КП
«Жмеринкакомунсервіс», у вказаній
квартирі зареєстрований позивач
ОСОБА_1 - квартиронаймач та його брат
відповідач ОСОБА_2, який не проживає за
вказаною адресою з 2008 р., що зафіксовано
у акті КП «Жмеринкакомунсервіс» від
26.11.2013 р. Будь-якої домовленості між
позивачем та відповідачем про
збереження за відповідачем житлової
площі за період його не проживання не
існує. Оскільки відповідач більше року
без поважних причин не проживає,
добровільно знятися з реєстрації за
даною адресою категорично
відмовляється, через що чинить
позивачу перешкоди в користуванні та
розпорядженні власністю - належною
позивачу квартирою, так як він бажає
продати квартиру, а реєстрація
відповідача за даною адресою йому в
цьому перешкоджає. Просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, зобов»язавши його
не чинити перешкоди у користуванні та
розпорядженні квартирою та зняти його
з реєстраційного обліку.

05.06.2014 року до початку розгляду справи
по суті через канцелярію суду від
відповідача за первісним позовом
ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна
заява до ОСОБА_1 в т.ч. із вимогою про
визнання права на проживання і
користування житловим будинком, яке
оспорюється позивачем ОСОБА_1

Ухвалою суду від 06.06.2014 року позовну
вимогу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права на
проживання і користування житловим
будинком об»єднано в одне провадження
з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстраційного
обліку.

В судовому засіданні
позивач-відповідач ОСОБА_1 позовну
заяву підтримав за підстав викладених
в ній, просив позов задовольнити.
Зустрічний позов ОСОБА_2 не визнав, в
його задоволенні просив відмовити.
Додатково суду пояснив, що його брат
зловживав спиртними напоями та у 2008
році добровільно покинув місце свого
проживання - квартиру АДРЕСА_1, де він
був зареєстрований їх спільною матір»ю
- ОСОБА_3 З того часу ОСОБА_2 додому на
постійне місце проживання не приїздив,
приїздив лише на поховання батька у 2009
році та на поховання матері у 2010 році.
Весь цей час ОСОБА_2 перебував на
лікуванні у різних реабілітаційних
центрах, де і залишився служити,
створив сім»ю. Жодних перешкод в
користуванні спірною квартирою
позивач-відповідач йому не чинив, із
квартири не виганяв, вважає, що у
відповідача-позивача є ключі від
квартири, де зараз проживають
квартиранти. Вказав, що поки ОСОБА_2
проживав в квартирі, то псував майно,
зловживав спиртним. Наполягає на
задоволенні позову, оскільки має намір
продати квартиру, а реєстрація брата не
дає можливості цього зробити. Інших
перешкод в користуванні спірним майном
ОСОБА_2 йому не чинить. Вказав, що
пред»явив позовну вимогу про зняття з
реєстрації, оскільки вважав, що з
реєстрації знімає суд. Судові витрати
понесені ним при подачі позову до суду
просив віднести на його рахунок та не
стягувати з відповідача за його
позовом.

Відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не
визнав, просив в його задоволенні
відмовити, власний позов підтримав,
просив його задовольнити. Суду пояснив,
що він із братом та батьками проживали
однією сім»єю до 1994 року, поки брат не
одружився. Вони продали квартиру та
придбали у 1996 році однокімнатну спірну
квартиру, де його зареєструвала мати.
Позивач-відповідач написав в
нотконторі заяву, що претензій до
вказаної квартири мати не буде.
Відповідач-позивач дійсно певний час
зловживав спиртними напоями та
добровільно дав згоду на поміщення
його до реабілітаційного центру у 2008
році у м.Овруч, та з того часу майже
постійно перебував на реабілітації, на
даний час - в м. Обухів, де створив сім»ю
із ОСОБА_4 та виховують трьох дітей.
Власного житла не має. Вважає
несправедливим, що брат отримав у
спадщину квартиру, за матір»ю не
доглядав, забрав у неї пенсію,
обтяжував своїми кредитами, знищив
розписку про відсутність претензій до
квартири, а зараз просить ще й зняти
його з реєстрації, вважає, що після
продажу квартири брат потратить гроші.
Хоче, щоб за ним збереглась реєстрація
у спірній квартирі, вселитись у
квартиру не просить. Вважає, що не
проживає у спірній квартирі із
поважної причини, так як брат ще за
життя батьків на початку літа 2008 року
вигнав його нетверезого із квартири. З
того часу він був у спірній квартирі у
2009 та у 210 роках на похоронах батьків, а
далі там проживають квартиранти. Із
заявою про прийняття спадщини він до
нотаріальної контори після смерті
матері не звертався, із позовом до суду
про усунення від права спадкування
ОСОБА_1 не звертався. У 2011 році він
одружився в Обухові, створив сім»ю із
ОСОБА_4, виховують із нею її сина від
першого шлюбу та двох прийомних дітей.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що первісний позов ОСОБА_1
підлягає до часткового задоволення, а
в задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 слід відмовити.

Судом встановлено, що відповідно
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності №13172484 від 21.11.2013 року
за ОСОБА_1 на праві приватної власності
зареєстровано цілу квартиру АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 21.11.2013 року,
що посвідчене державним нотаріусом
Жмеринської міської державної контори
Антал Л.С. (а.с.7). Відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 21.11.2013 року, що посвідчене
державним нотаріусом Жмеринської
міської державної контори Антал Л.С.,
зареєстроване в реєстрі за № 2-1455
спадщина на яку видане свідоцтво
складається із квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6,8)
Квартира успадкована ОСОБА_1 після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері - ОСОБА_3,
якій квартира належала на підставі
договору купівлі-продажу від 02 квітня
1996 року.

ОСОБА_2 з 1996 року зареєстрований в
квартирі АДРЕСА_1 (а.с.9, 14) як член сім»ї
колишнього власника житла - своєї
матері ОСОБА_3, але з травня 2008 року, там
не проживає (а.с.10). Дані обставини не
оспорюються сторонами.

ОСОБА_2. перебуває у шлюбі із ОСОБА_4,
опікуються двома дітьми, які разом із
неповнолітнім ОСОБА_6, що є сином
дружини відповідача-позивача входять
до складу їх сім»ї (а.с.26-27) ОСОБА_2
проходив реабілітацію з 28.07.2008 по 08.07.2009
р.р. і проживає в християнському центрі
реабілітації осіб, залежних від
наркотиків, де на даний час служить
наставником церкви «Життя», центр
знаходиться в с.Германівка
Обухівського району Київської області
(а.с.28-29)

Суд встановив, що відповідач
добровільно залишив житло у 2008 році,
без поважних причин не проживає в
квартирі, не несе витрат по її
утриманню. Фактично проживає за
адресою: АДРЕСА_2. Будь-яких перешкод
для проживання і користування
квартирою йому не чинили. Договір про
користування даним житловим
приміщенням відповідач з позивачем не
укладав.

Встановлені правовідносини
регулюються Цивільним та Житловим
Кодексами України, що регламентують
право захисту порушеного права
власності на житло особи. ОСОБА_1,
оскільки він не може розпорядитись
спірним майном, пред»явлено позов про
позбавлення особи права користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку, оскільки
остання без поважних причин у ній
протягом тривалого часу не проживала, а
тому втратила право на користування
квартирою. ОСОБА_2 пред»явлено
устрічний позов про захист оспореного
у юрисдикційному органі права на
користування спірною квартирою шляхом
його визнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорення.

Відповідно до ст. 16 ЦК кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу, шляхом в
т.ч. і шляхом визнання права.

За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1, 2, 7 ст. 319
ЦК України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном і він
реалізовує їх на власний розсуд і має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону;
діяльність власника може бути обмежена
чи припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
в них.

Глава 28 ЦК України визначає житло
об"єктом права приватної власності.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому засіданні.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сімї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання в права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Виходячи із змісту положень ч.4 ст. 156, ч.2
ст. 64 ЖК України брат, який не проживає
однією сім»єю із власником будинку
(кватири), не веде спільне господарство
не є членом його сім»ї.

Чинним законодавством України не
передбачено перехід прав та обовязків
попереднього власника до нового
власника в частині збереження права
користування житлом членів сімї
колишнього власника у випадку зміни
власника.

Виникнення права членів сім'ї власника
будинку (квартири) на користування
будинком (квартирою) та обсяг цих прав
залежить від виникнення у власника
будинку (квартири) права власності на
це житло, а отже, припинення права
власності на будинок (квартиру)
припиняє право членів його сімї на
користування цим житлом.

Таким чином із смертю ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_3 право на користування, куди
входить і право на проживання спірною
квартирою у членів її сім»ї
припинилось.

Реєстрація у спірній квартирі
відповідача-позивача ОСОБА_2 є
перешкодою для розпорядження
квартирою позивача-відповідача ОСОБА_1,
право власності якого не скасоване та
не оспорене. За таких обставин, суд
прийшов до висновку, що відповідача
ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив
право на користування житлом -
квартирою АДРЕСА_1.

Право власника даної квартири -
позивача ОСОБА_1, порушене, тому
відповідно до вимог ст. 391 ЦК України,
підлягає захисту.

Вимоги позивача про зняття з
реєстрації ОСОБА_2 до задоволення не
підлягають, оскільки така вимога є
передчасною, а відповідно до ч.1 ст.7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
місця реєстрації за новим місцем
проживання, остаточного рішення суду
(про позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть. Тобто
наявність рішення про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житлом, що набуло
законної сили, є достатньою підставою
для його виконання сектором
громадської міграції та реєстрації
фізичних осіб Жмеринського РВ УМВС
України у Вінницькій області шляхом
зняття з реєстрації такої особи. Крім
того, позивачем не залучено до участі в
справі сектор громадської міграції та
реєстрації фізичних осіб Жмеринського
РВ УМВС України у Вінницькій області,
до повноважень якого входить зняття з
реєстрації фізичних осіб, вимоги про
зобов'язання даної установи здійснити
зняття з реєстрації відповідача не
ставиться, а лише вимога про зняття з
реєстрації, яку суд не проводить. Також,
судом не встановлено будь-яких
перешкод у користуванні квартирою
ОСОБА_1, які б йому чинив ОСОБА_2, про що
заявив сам позивач-відповідач суду, а
тому позовні вимоги позивача в цій
частині до задоволення не підлягають.

Відповідачем-позивачем ОСОБА_1 у
повному обсязі не доведено власних
позовних вимог, не доведено поважності
причин тривалої відсутності у спірній
квартирі, вчинення ОСОБА_1 йому
перешкод у користуванні квартирою під
час відсутності, а також задоволення
первісного позову повністю виключає
задоволення зустрічного позову, а тому
суд приходить до висновку про відмову
у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
права на проживання і користування
квартирою. Відповідач-позивач,
доводячи поважність причин не
проживання у спірній квартирі не
звернув увагу на те, що право власності
ОСОБА_1 не оспорене та не скасоване на
час розгляду справи.

Висновки суду повністю узгоджуються із
правовими позиціями висловленими у
постановах та ухвалах Верховного суду
України від 16 січня 2012 року у справі №
6-57цс11, по справах № 6-10723св08, № 6-2778св08, №
6-55662св10.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог,
враховуючи вимогу
позивача-відповідача ОСОБА_1, з метою
недопущення порушення прав
відповідача-позивача ОСОБА_2, суд
вважає за можливе віднести
документально підтверджені судові
витрати (а.с.1) на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 316 ч.1, 317 ч.1, 319
ч.1,2,7, 321 ч.1, 379, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 64
ч.2, 72, 150, 156 ч.4 ЖК України, Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 61, 158, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

в и
р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що
втратив право на користування житлом -
квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позову - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на
проживання і користування квартирою -
відмовити.

Судові витрати віднести на користь
ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області на протязі десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: