АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/3181/14 р.
Головуючий 1 інстанції Шишкін О.В.
Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 червня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою прокурора
Дзержинського району м.Харкова в
інтересах ОСОБА_1 на рішення
Дзержинського районного суду
м.Харкова від 26 липня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Житлового
кооперативу « 40 років Жовтня», треті
особи: ОСОБА_3, Харківська міська рада
про визнання права власності -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із позовом до Житлового
кооперативу « 40 років Жовтня», треті
особи: ОСОБА_3, Харківська міська рада
про визнання права власності.

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на те, що вона є членом Житлового
кооперативу « 40 років Жовтня».
Звернулась з заявою про надання їй
приміщення № VII загальною площею 12
кв.м., яке розташоване на сходовому
майданчику цокольного поверху будинку
АДРЕСА_1. Враховуючи те, що вище вказане
приміщення не використовується
Житловим кооперативом, збори
задовольнили її вимогу та передали
вище вказане приміщення у власність за
умови внесення пайового внеску,який
останньою було сплачено 17.07.2006року.

Вона виконала усі умови договору і тому
вважає, що її позовні вимоги
обґрунтовані.

В зв'язку з цим просила визнати за нею
право власності на приміщення № VП
загальною площею 12 кв.м., яке
розташоване на сходовому майданчику
цокольного поверху будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали посилаючись на обставини,
викладені в матеріалах справи та
просили позов задовольнити.

Відповідач на судове засідання не
з'явився, справа розглянута у його
відсутності.

Третя особа надала заяву до суду про
розгляд справи за її відсутності та про
визнання позовних вимог.

Рішенням Дзержинського районного суду
м.Харкова від 26 липня 2013 року позов
задоволений і визнано за ОСОБА_2 право
власності на приміщення № VII загальною
площею 12 кв.м., яке розташоване на
сходовому майданчику цокольного
поверху будинку АДРЕСА_1.

Стягнуто з Житлового кооперативу « 40
років Жовтня» на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 214,60 грн.

В апеляційній скарзі прокурор
Дзержинського району м.Харкова в
інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати і ухвалити по справі нове
рішення ,яким відмовити у позові
,посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
т.я. при ухваленні рішення судом не було
враховано рішення Конституційного
суду України від 02.03.2004 року.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
з?явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи вважає, що апеляційне
провадження підлягає закриттю.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до вимог ч.3,4 ст..19 Закону
України «Про кооперацію», кооператив є
власником будівель, споруд, грошових та
майнових внесків його членів,
виготовленої продукції, доходів,
одержаних від її реалізації та
провадження іншої передбаченої
статутом діяльності, а також іншого
майна, придбаного на підставах, не
заборонених законом.

Володіння, користування та
розпорядження майном кооперативу
здійснюють органи управління
кооперативу відповідно до їх
компетенції, визначеної статутом
кооперативу.

Як встановлено судом і не оспорюється
сторонами, спірний будинок є
кооперативним.

Відповідно до п.9.3 Статуту Житлового
кооперативу « 40 років Жовтня»,
кооператив є власником будівель,
грошових та майнових внесків його
членів, а також іншого майна,
придбаного на підставах, не
заборонених законом. (а.с.78-88).

Рішенням загальних зборів членів ЖБК «
40 років Жовтня» від 19.03.2006 р. було
вирішено передати спірне приміщення №
VП у власність позивачки, враховуючи, що
вона є власником приміщень № УШ, 1Х і
доступ до приміщення № VП здійснюється
тільки через приміщення № УШ, 1Х, за
умови внесення на рахунок ЖБК пайового
внеску в сумі 1403 грн. (а.с.91).

Згідно копії квитанції прибуткового
касового ордеру № 1 від 17.07.2006 р.
прийнято від ОСОБА_2 за приміщення № VП
(комора під сходами П під'їзду 12 кв.м.) 1403
грн. (а.с.23).

Вищезазначене рішення загальних
зборів членів ЖБК « 40 років Жовтня» від
19.03.2006 р. не оскаржувалось і не
скасовувалось.

Підставою для скасування
вищезазначеного рішення суду
апелянтом зазначено те, що при
ухваленні рішення судом не було
враховано рішення Конституційного
суду України від 02.03.2004 року.

Такі доводи колегію суддів не
приймаються, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ
передбачено, що власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь
у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку чи гуртожитках.
Допоміжні приміщення (кладовки, сараї
і т.ін.) передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Зі змісту рішення Конституційного Суду
України № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року
вбачається, що допоміжні приміщення
(підвали, сараї, кладовки, горища,
колясочні і т.ін.) передаються
безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього. Власник (власники)
неприватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.
Питання щодо згоди співвласників
допоміжних приміщень на надбудову
поверхів, улаштування мансард у
багатоквартирних будинках, на вчинення
інших дій стосовно допоміжних
приміщень (оренда тощо) вирішується
відповідно до законів України, які
визначають правовий режим власності.

Спірне приміщення знаходиться в
кооперативному будинку і, відповідно
до вимог ст..19 Закону України «Про
кооперацію» та Статуту кооперативу, є
майном кооперативу, тому підстав для
застосування рішення Конституційного
суду України від 02.03.2004 року немає.

Крім того, будь-яких доказів того, що
спірне приміщення є допоміжним, в
якому чи в частині якого може
знаходитися технічне обладнання
будинку (інженерні комунікації та
технічні пристрої, які необхідні для
забезпечення санітарно-гігієнічних
умов та безпечної експлуатації квартир
тощо), без доступу до яких експлуатація
житлового будинку є неможливою,
апелянтом не надано.

Сторонами рішення суду не
оскаржувалось.

Відповідно до вимог ст..292 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення суду першої інстанції
повністю або частково.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року
„Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку", при поданні апеляційної
скарги особою, яка не має передбаченого
статтею 292 ЦПК права на апеляційне
оскарження, у тому числі особою, яка не
брала участі у справі, про права та
обов'язки якої суд першої інстанції
питання не вирішував, подання скарги на
ухвалу суду, що не підлягає
апеляційному оскарженню,
суддя-доповідач відповідно до цієї
норми та частини третьої статті 297 ЦПК
постановляє ухвалу про відмову в
прийнятті апеляційної скарги. Якщо
зазначені обставини будуть
встановлені після прийняття
апеляційної скарги до розгляду,
апеляційний суд постановляє ухвалу про
закриття апеляційного провадження у
справі за такою скаргою.

Із матеріалів справи вбачається, що
прокурор Дзержинського району
м.Харкова в інтересах ОСОБА_1 участь у
справі не приймав і при ухвалені
рішення Дзержинського районного суду
м.Харкова від 26 липня 2013 року суд
питання про права та обов'язки ОСОБА_1
не вирішував.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 є
членом кооперативу та його права як
члена кооперативу були порушені,
апелянтом не надані.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивачка пояснила, що ОСОБА_1 не є
членом кооперативу і в цьому будинку у
нього також є приміщення, які
використовуються як перукарня.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що апеляційне
провадження підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись
ст..292, 297 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Закрити апеляційне провадження за
апеляційною скаргою прокурора
Дзержинського району м.Харкова в
інтересах ОСОБА_1 на рішення
Дзержинського районного суду
м.Харкова від 26 липня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Житлового
кооперативу « 40 років Жовтня», треті
особи: ОСОБА_3, Харківська міська рада
про визнання права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -