АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 3921 /2014
інстанції - Фролов М.О.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарях Охневській Т.В., Меєчко
Д.П.

за участю осіб:
прокурорів Пилипенко Т.А., Лядецької
Л.В.

представника відповідача ПП
«Майстер-К» - Киреєва О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Заступника
Прокурора Голосіївського району
м.Києва до Київської міської ради,
ОСОБА_3, Приватного підприємства
«Майстер-К», третя особа: Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання недійсним рішення, державних
актів на право власності на земельну
ділянку, договору купівлі-продажу,
відновлення становища, яке існувало до
порушення;

за апеляційною скаргою Приватного
підприємства «Майстер-К»

на рішення Голосіївського районного
суду м.Києва від 24 січня2014 року

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного
суду м.Києва від 24.01.2014 року позов
Заступника Прокурора Голосіївського
району м.Києва до Київської міської
ради, ОСОБА_3, ПП «Майстер-К», третя
особа: Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання недійсним
рішення, державного акту на право
власності на земельну ділянку,
договору купівлі-продажу, відновлення
становища, яке існувало до порушення
задоволено. Визнано незаконним та
скасовано п. 904 додатку № 1 до рішення
Київської міської ради від 18.12.2008 року,
за № 992/992. Визнано недійсним Держаний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,1000 га. по АДРЕСА_1,
кадастровий номер 8000 000 000:79:364:0331,
виданий ОСОБА_3 і зареєстрований
головним управління земельних
ресурсів Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) 22.12.2009 р. за № 07-7-05094.
Визнано недійсним договір
купівлі-продажу зазначеної земельної
ділянки прощею, укладений 27.12.10 між
ОСОБА_3 та ПП«Майстер-К». Відновлено
становище, яке існувало до порушення
шляхом визнання права власності на
вказану земельну ділянку за
територіальною громадою міста Києва.
Стягнуто в дохід держави з ОСОБА_3 та ПП
«Майстер-К» солідарно судовий збір у
сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПП
«Майстер-К» подало апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.
Посилається на незаконність та
необґрунтованість ухваленого рішення,
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, неправильне застосування та
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт зазначає, що рішення ухвалено
судом з порушенням принципів повноти,
всебічності, об'єктивності та
безпосередності при з'ясуванні всіх
фактичних обставин по справі,
визначених статтями 159, 212 ЦПК України.

Право власності скаржника на земельну
ділянку посвідчується Договором та
Актом на землю з відміткою про перехід
права власності. В матеріалах справи
взагалі відсутній Акт на землю, який
позивач просить визнати недійсним.
Відповідний Акт на землю позивач суду
під час розгляду справи не надавав, а
суд першої інстанції його оцінку не
здійснював.

Окрім того, суд в обґрунтування рішення
посилається на те, що відповідачами не
було надано доказів на підтвердження
розроблення та погодження проекту
землеустрою і проведення обов'язкової
державної експертизи щодо передачі із
зони зелених насаджень загального
користування, згідно п. 904 Додатку № 1
рішення Київської міської ради від 18
грудня 2008 року за № 922/922, у приватну
власність ОСОБА_3 земельної ділянки із
зміною її цільового призначення.

В порушення ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
позивачем також не було надано
будь-яких доказів відсутності
розроблення проектної та іншої
документації. Як позивач так і
відповідачі не могли надати
вищезазначені докази, оскільки
відповідні проектні документи
знаходяться в матеріалах
кримінального провадження, що здійснює
Головне управління СБУ у місті Києві та
Київській області.

Отже, судом фактично не досліджувалось
та залишилось поза судовим розглядом
питання наявності/відсутності
документів, що мають істотне значення
по справі.

Проте, будь-яких фактичних даних
позивачем суду не було надано, окрім
копії листів від органів державної
влади, в яких таких фактичних даних не
міститься.

При цьому, суд ухваливрішення на основі
нічим необгрунтованих тверджень
позивача, відображених тільки у
позовній заяві.

Також, суд не мав права розглядати
справу в порядку цивільного
судочинства щодо скасування п. 904
додатку № 1 до рішення Київської
міської ради від 18.12.2008 року за № 922/922.

Позивачем в порушення ст.16 ЦПК України
в позовній заяві об'єднано в одне
провадження вимоги, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства.

Так, позивач в позові зазначає що
рішення Київської міської ради від
18.12.08 №922/922 прийняте з грубими
порушеннями вимог законодавства, а
отже підлягає визнанню незаконним у
судовому порядку. На момент звернення
позивача до суду рішення є законним та
чинним. Як вбачається з пункту 6
оскаржуваного рішення, ним затверджено
проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд та
ведення садівництва у мікрорайоні
Жуляни у Солом'янському та
Голосіївському районах м. Києва.

Поряд з тим, скаржник вважає, що вимога
позивача про визнання незаконним та
скасування рішення Київської міської
ради є публічно-правовим спором.

Апелянт вказує на те, що відповідний
позов подано в інтересах держави, а сам
позов пред'являється прокурором як
позивачем. При цьому, позивач наводить
обставини, які обґрунтовують
незаконність всього рішення (зокрема
не проведення обов'язкової державної
експертизи містобудівної документації
та екологічної експертизи внесених
змін до Генерального плану міста
Києва), проте просить скасувати чомусь
лише пункт 904 Додатку №1 до рішення.

Фактично прокурор визнає недійсним
рішення, виходячи з протиправності дій
Київської міської ради, при реалізації
нею управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин.

Однак, враховуючи вищезазначене та у
порушення п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд
не закрив провадження у зв'язку з тим що
справа не підлягала розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Право власності скаржника на земельну
ділянку посвідчується Договором та
Актом на землю з відміткою про перехід
права власності. При укладенні
договору ОСОБА_3 був правомочним
відчужувати земельну ділянку
скаржнику, у відповідності до
законодавства, яке діяло на дату
укладення договору. Договір не
суперечить жодним чином інтересам
суспільства і укладений у
відповідності до норм законодавства
України, яке діяло на дату його
укладення. Скаржником також на
вказаній земельній ділянці збудовано
будівлю магазину продовольчих товарів
і у випадку вилучення вказаної
земельної ділянки це унеможливить
останнім повноцінно використовувати
свої законні права щодо володіння,
користування та розпорядження даною
будівлею.

В суді апеляційної інстанції
представник ПП «Майстер-К» Киреєв О.М.
підтримав апеляційну скаргу в повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в ній. Прокурори Пилипенко
Т.А. та Лядецька Л.В. заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
посилаючись на законність та
обґрунтованість ухваленого судом
рішення. Відповідач ОСОБА_3,
представники Київської міської ради,
Департаменту земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА) в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином.

Неявка вказаних осіб в судове
засідання не унеможливлює
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі з
підстав, визначених ст. 205 ЦПК України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрало законної сили
рішення суду, ухвалене з приводу спору
між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а саме рішення
суду в частині визнання незаконним та
скасування п.904 додатку №1 до рішення
Київської міської ради від 18.12.2008 року
за № 992/992 підлягає скасуванню,
провадження у справі, в цій частині,
підлягає закриттю. В іншій частині
рішення суду підлягає залишенню без
змін виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
пунктом 904 рішення Київської міської
ради від 18.12.2008 р. за № 922/922 «Про
передачу громадянам України земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд та для
ведення садівництва у мікрорайоні
Жуляни у Солом'янському та
Голосіївському районах міста Києва»
було передано у приватну власність
ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1000 га.,
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно державного акту на право
власності на зазначену земельну
ділянку від 22.12.2009 року серії ЯЖ № 905406,
який зареєстровано за № 07-7-05094, ОСОБА_3
було зареєстровано своє право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,1000 га., кадастровий
номер 8000 000 000:79:364:0331, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_1.

В наступному, ОСОБА_3 було відчужено на
користь ПП «Майстер-К» вищезазначену
земельну ділянку за договором
купівлі-продажу від 27.12.2010 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6

Як зазначав прокурор лише під час
проведення 24.01.2012 року перевірки
законності рішення Київської міської
ради від 18.12.2008 р. за № 922/922, було
виявлено численні факти порушення
чинного законодавства України, при
відведені за вищезазначеним рішенням
земельних ділянок: відсутність проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_3, відсутність
обов'язкової державної експертизи
проекту землеустрою, внесено зміни до
Генерального плану міста без
проведення обов'язкової державної
екологічної експертизи, відсутність
громадських слухань щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки та її відведення ОСОБА_3
Зважаючи на викладене, прокурор просив
визнати незаконнім та скасувати п. 904
додатку № 1 до рішення Київської
міської ради від 18.12.2008 року, за № 992/992.

Суд задовольнив позов в цій частині,
але колегія суддів не погоджується з
цією частиною рішення, оскільки воно
ухвалено без повного з'ясування
обставин справи з цього питання.

Так, судом першої інстанції не було
враховано, що з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав набрало законної
сили рішення суду. Судом першої
інстанції не було взято до уваги, що
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
листопада 2011 року у адміністративній
справі № 2а-16462/10/2670 та постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 квітня 2012
року у зазначеній справі, скасовано
рішення Київської міської ради від 18
грудня 2008 року № 922/922 «Про передачу
громадянам України земельних ділянок
для будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівельних споруд та для ведення
садівництва у мікрорайоні Жуляни у
Солом'янському та Голосіївському
районах міста Києва» в частині надання
земельних ділянок 27 громадянам, у тому
числі і ОСОБА_3 (а.с. 182-189, 190-195).

По зазначеній адміністративній справі
до суду звертався Заступник прокурора
міста Києва в інтересах держави в особі
Державного агентства земельних
ресурсів України до Київської міської
ради.

В даній справі до суду в інтересах
держави також звернувся прокурор з
позовом до Київської міської ради.
Предмет і підстави заявлених
прокурорами позовів ті ж самі.

Таким чином, вищезазначеними
судовими рішеннями (постановами суду)
вже скасовано рішення Київської
міської ради від 18 грудня 2008 року № 922/922
«Про передачу громадянам України
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівельних споруд та
для ведення садівництва у мікрорайоні
Жуляни у Солом'янському та
Голосіївському районах міста Києва» в
частині надання земельних ділянок 27
громадянам, у тому числі і ОСОБА_3
Рішення скасовано в повному обсязі
щодо 27 громадян, тобто скасовано і п. 904
додатку 1 до зазначеного рішення,
оскільки додаток є невід'ємною
частиною даного рішення. Таким чином,
судом залишено поза увагою, що є судове
рішення, яким встановлено незаконність
надання спірної земельної ділянки
ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю проекту
землеустрою та відповідних погоджень
щодо відведення останньому земельної
ділянки і дане судове рішення є
чинним.

За таких обставини, у відповідності до
вимог ч.1 ст.310 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.205
ЦПК України колегія суддів скасовує
рішення суду, в частині визнання
незаконним та скасування п.904 додатку
№1 до рішення Київської міської ради
від 18.12.2008 року за № 992/992 та закриває
провадження у справі, в цій частині.

В іншій частині, колегія суддів вважає
рішення суду законним та обґрунтованим
виходячи з наступного.

Так, державний акт на право власності
на земельну ділянку є
правовстановлюючим документом, який
видається на підставі рішення
відповідного органу місцевого
самоврядування, тому вимога про
скасування (визнання недійсним)
державного акта на право власності на
земельну ділянку є похідною й залежить
від доведеності незаконності рішення
органу місцевого самоврядування, на
підставі якого виданий оспорюваний
державний акт.

Рішення Київської міської ради від 18
грудня 2008 року № 922/922 «Про передачу
громадянам України земельних ділянок
для будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівельних споруд та для ведення
садівництва у мікрорайоні Жуляни у
Солом'янському та Голосіївському
районах міста Києва» в частині надання
земельних ділянок 27 громадянам, у тому
числі і ОСОБА_3 скасовано, відповідно
воно є незаконним.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що держаний акт на
право власності на земельну ділянку
від 22.12.2009 року, серії ЯЖ № 905406, який
було зареєстровано за № 07-7-05094, виданий
ОСОБА_3, підлягає визнанню недійсним
(скасуванню) на підставі ст. ст. 118, 155
Земельного кодексу України, оскільки
визнано незаконним рішення, на
підставі якого він був виданий
відповідачу ОСОБА_3

Відсутність в матеріалах справи копії
зазначеного державного акту не
свідчить про незаконність ухваленого
рішення суду в цій частині, оскільки зі
змісту договору купівлі - продажу
спірної земельної ділянки від 27.12.2010
року (пункт 2 договору) вбачається що
саме на підставі зазначеного
державного акту земельна ділянка
належала ОСОБА_3 (а.с. 13).

В свою чергу, відповідно до ч. 1 і 2 ст. 203
ЦК України, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

При цьому,відповідно до вимог ст. 210
Земельного кодексу України Угоди,
укладені із порушенням встановленого
законом порядку купівлі-продажу, ренти,
дарування, застави, обміну земельних
ділянок, визнаються недійсними за
рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЗК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 378 ЦК України, право
власності особи на земельну ділянку
може бути припинене за рішенням суду у
випадках, встановлених законом.

На підставі вищевикладеного, суд
першої інстанціїдійшов вірного
висновку, що підлягає
визнаннюнедійсним укладений щодо
спірної земельної ділянки
договір-купівлі продажу від 27.12.2010 року
між ОСОБА_3 та ПП «Майстер-К»,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 (а.с. 13-15), оскільки є
недійсним державний акт на земельну
ділянку, який було видано ОСОБА_3

При цьому, незаконним рішенням
Київської міської ради, державним
актам та договором купівлі-продажу
спірної земельної ділянки було
порушено право власності
територіальної громади міста Києва на
землю.

В свою чергу, зазначене право підлягає
захисту у спосіб, визначений п. 4 ч. 2 ст.
16 ЦК України, - відновлення становища,
яке існувало до порушення.
Застосування саме такого способу
захисту забезпечить досягнення мети
захисту порушених прав та інтересів -
збереження у власності територіальної
громади міста Києва земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного, для
захисту порушеного права судом
правомірно відновлено становище, яке
існувало до порушення, шляхом визнання
права власності на спірну земельну
ділянку за територіальною громадою
міста Києва в особі Київської міською
ради на підставі ст. 392 ЦК України і ст.
152 ЗК України.

У такий спосіб фактично витребувано
майно у добросовісного набувача - ПП
«Майстер-К».

Колегія суддів вважає, що таким
рішенням суду враховано положення
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод і практики
Європейського суду з прав людини,
враховано принцип справедливої
рівноваги між суспільними інтересами
та необхідністю дотримання прав
власників.

Звернення прокурора до суду з позовною
заявою спрямоване саме на задоволення
суспільної потреби у відновленні
законності при вирішенні суспільно
значимого питання про повернення
земельної ділянки у власність
територіальної громади.

Основною метою ст.1 Першого протоколу
до Конвенції є попередження
свавільного захоплення власності,
конфіскації, експропріації, та інших
порушень безперешкодного користування
своїм майном. При цьому в своїх
рішеннях Європейський суд з прав
людини постійно вказує на
необхідність дотримання справедливої
рівноваги між інтересами суспільства
та необхідністю дотримання
фундаментальних прав окремої людини.
Необхідність забезпечення такої
рівноваги відображено в структурі
статті 1. Зокрема необхідно щоб була
дотримана обґрунтована пропорційність
між застосованими заходами та
переслідуваною метою, якої намагаються
досягти шляхом позбавлення особи її
власності.

Таким чином, особу може бути
позбавлено її власності лише в
інтересах суспільства, на умовах,
передбачених законом і загальними
принципами міжнародного права, а при
вирішення питання про можливість
позбавлення особи власності мусить
бути дотримано справедливої рівноваги
між інтересами суспільства та правами
власника.

Також Європейський суд з прав людини у
своїй практиці зауважує, що при
визначенні суспільних інтересів
завдяки безпосередньому знанню
суспільства та його потреб національні
органи мають певну свободу розсуду,
оскільки вони першими виявляють
проблеми, які можуть виправдовувати
позбавлення власності в інтересах
суспільства та знаходять засоби для їх
вирішення.

Правова позиція щодо необхідності
визначення справедливої рівноваги між
інтересами суспільства і конкретної
особи викладена у постанові Верховного
Суду України від 18 вересня 2013 року №
6-92цс13, яка згідно ст.360 -7 є обов'язковою
для судів.

ПП «Майстер-К» не позбавлено
можливості вирішувати питання щодо
повернення йому вартості придбаної
земельної ділянки та відшкодування
збитків.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги ПП «Майстер-К», а
саме про скасування рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 24.01.2014 року, в частині визнання
незаконним та скасування п.904 додатку
№1 до рішення Київської міської ради
від 18.12.2008 року № 992/992 та закриття
провадження у справі в цій частині. В
іншій частині рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 24.01.2014 року
колегія суддів залишає без змін,
оскільки справу, в цій частині, було
розглянуто судом на підставі
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи та належних письмових
доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції, в іншій
частині, відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону. Підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.п.1,4 ч.1 ст.307, 308,
ч.1 ст.310, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Майстер-К» задовольнити
частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 24 січня 2014 року в частині
визнання незаконним та скасування п.904
додатку №1 до рішення Київської
міської ради від 18.12.2008 року за № 992/992
скасувати, провадження у справі за
позовом Заступника Прокурора
Голосіївського району м.Києва до
Київської міської ради, ОСОБА_3,
Приватного підприємства «Майстер-К»,
третя особа: Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) про визнання
незаконним та скасування п.904 додатку
№1 до рішення Київської міської ради
від 18.12.2008 року №992/992 закрити.

В іншій частині рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 24 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: