Головуючий суду 1 інстанції - Логвіна
Доповідач - Коновалова В.А.
Справа № 427/2169/14-ц
Провадження № 22ц/782/2165/14
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2014 року
м. Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області у складі:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів - Ступіної Я.Ю., Темнікової В.І.,

при секретарі: Булгаковій М.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області
справу

за апеляційною скаргою державного
підприємства «Свердловантрацит»

на ухвалу Свердловського міського суду
Луганської області від 31 березня 2014
року

у справі за позовом державного
підприємства «Свердловантрацит» до
ОСОБА_2, комунального закладу
«Свердловська центральна міська
лікарня № 1», Луганської обласної
клінічної лікарні, Клініки
профзахворювання державної установи
«Інститут медицини праці» Академії
медичних наук України про визнання
медичних оглядів, повідомлення клініки
профзахворювання державної установи
«Інститут медицини праці» Академії
медичних наук України та висновку МСЕК
недійсними, третя особа - відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області, -

в с т а н о
в и л а:

У березні 2014 року державне
підприємство «Свердловантрацит»
звернулося до суду із позовною заявою
до ОСОБА_2, комунального закладу
«Свердловська центральна міська
лікарня № 1», Луганської обласної
клінічної лікарні, Клініки
профзахворювання державної установи
«Інститут медицини праці» Академії
медичних наук України про визнання
медичних оглядів, повідомлення клініки
профзахворювання державної установи
«Інститут медицини праці» Академії
медичних наук України та висновку МСЕК
недійсними.

Ухвалою Свердловського міського суду
Луганської області від 21 березня 2014
року позовну заяву державного
підприємства «Свердловантрацит»
визнано неподаною та повернуто
позивачу з підстав, передбачених ст. 121
ЦПК України.

В апеляційній скарзі державне
підприємство «Свердловантрацит»
просить скасувати ухвалу
Свердловського міського суду
Луганської області від 31 березня 2014
року та постановити ухвалу про
прийняття позовної заяви до розгляду
судом першої інстанції, оскільки
вважає, що ухвала винесена із
порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного суду
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1,2 статті 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені ст. ст. 119, 120 цього Кодексу,
сплатить суму судового збору, позовна
заява вважається поданою в день її
подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Ухвалою судді Свердловського міського
суду Луганської області від 21 березня
2014 року позовну заяву державного
підприємства «Свердловантрацит»
залишено без руху та надано строк для
усунення недоліків в строк не більше
п'яти днів з дня отримання позивачем
копії ухвали. В ухвалі зазначалося, що
заява подана без додержання вимог,
викладених у ст. 119 ЦПК України, а саме:
текст доданих до позову копій медичної
документації мають нечітку
роздруківку та ксерокопію, що робить
неможливим їх прочитання і тому не
можуть бути прийняті в якості доказу;
позивачем не надано підтвердження
статусу юридичної особи.

Постановляючи ухвалу від 31 березня 2014
року, суд виходив із того, що не
зважаючи на зазначені в ухвалі вимоги
щодо виправлення недоліків позовної
заяви, позивачем ці вимоги не виконані
у повному обсязі, оскільки не надано
доказів того, чи є відповідачі
комунальний заклад «Свердловська
центральна міська лікарня № 1»,
Луганська обласна клінічна лікарня,
Клініка профзахворювання державної
установи «Інститут медицини праці»
Академії медичних наук України
юридичними особами та не зрозуміло, які
саме вимоги пред'явлено до відповідача
ОСОБА_2.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна,
оскільки він суперечить нормам
процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна
заява повинна містити: найменування
суду, до якого подається заява; ім'я
(найменування) позивача і відповідача,
а також ім'я представника позивача,
якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог
майнового характеру; виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" № 2 від 12 червня
2009 року зазначено, що подання доказів
можливе на наступних стадіях
цивільного процесу, тому суд не вправі
через неподання доказів при
пред'явленні позову залишати заяву без
руху та повертати заявнику.

Постановляючи ухвалу, суд не звернув
належної уваги на те, що позивач має
право на обґрунтування своїх вимог
саме тими обставинами, які він вважає
за потрібне вказати в позовній заяві та
надає ті докази, які вважає за потрібне
подати, оскільки згідно ст. 11 ЦПК
України суд повинен розглядати
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Встановлення фактичних обставин
справи, а також відповідності
викладених в тексті позовної заяви
обставин фактичним обставинам,
з'ясування того, які докази подані чи
подаються для обґрунтування своїх
доводів чи заперечень щодо
невизначених обставин за діючим
цивільно-процесуальним законодавством
віднесено не до стадії відкриття
провадження по справі, а до стадії
судового розгляду. Згідно ст. 130 ЦПК
України саме у попередньому судовому
засіданні, яке проводиться з метою
з'ясування можливості врегулювання
спору до судового розгляду або
забезпечення правильного та швидкого
вирішення справи, якщо спір не
врегульовано, суд уточнює позовні
вимоги або заперечення проти позову,
визначає факти, які необхідно
встановити для вирішення спору і які з
них визнаються кожною стороною, а які
підлягають доказуванню, з'ясовує, якими
доказами кожна сторона буде
обґрунтовувати свої доводи чи
заперечення щодо невизнаних обставин,
та встановлює строк їх подання, за
клопотанням осіб, що беруть участь у
справі, вирішує питання про
витребування доказів та виклик
свідків, вчиняє інші дії, необхідні для
підготовки справи до судового
розгляду.

Крім того, надання доказів того, чи є
відповідачі юридичними особами,
зазначені судом як недолік позовної
заяви, не передбачено вищезазначеними
ст. 119, 120 ЦПК України.

Також, суд першої інстанції, повертаючи
позовну заяву, в ухвалі зазначив, що із
позовної заяви не зрозуміло, які саме
вимоги пред'явлено до відповідача
ОСОБА_2. Однак, цей недолік не був
зазначений в ухвалі Свердловського
міського суду Луганської області від 21
березня 2014 року Отже, в ухвалі про
повернення позовної заяви суд фактично
послався на наявність недоліків, про
які не було зазначено в ухвалі про
залишення позовної заяви без руху. Крім
того, уточнення позовних вимог за
діючим цивільно-процесуальним
законодавством віднесено не до стадії
відкриття провадження по справі, а до
стадії судового розгляду.

До того ж, із матеріалів справи
вбачається, що ухвалою Свердловського
міського суду Луганської області від 21
березня 2014 року позивачу надано строк
для усунення недоліків позовної заяви
в строк не більше п'яти днів з дня
отримання копії ухвали та роз'яснено,
що у разі не виправлення недоліків
протягом вказаного терміну позовна
заява буде вважатися неподаною та
повернута позивачу. Копію ухвали ДП
«Свердловантрацит» отримало 28 березня
2014 року (а.с. 10), перебіг строку
починається з наступного дня з 29
березня 2014 року і закінчується 02 квітня
2014 року. Ухвала про повернення позовної
заяви у зв'язку з не усуненням її
недоліків постановлена 31 березня 2014
року, тобто до спливу встановленого
п'ятиденного строку.

Позивачем же на виконання ухвали суду
від 21 березня 2014 року подана заяви про
усунення недоліків позову з наступними
документами: більш чіткі копії карт про
проходження медичних оглядів, копії
статутних документів, що підтверджують
статус позивача як юридичної особи (а.с.
11-12).

За таких обставин, у суду першої
інстанції не було достатніх підстав
для винесення ухвали про її повернення
позивачеві як неподаної.

Вимога позивача про постановлення
ухвали про прийняття позовної заяви до
розгляду судом першої інстанції не
підлягає задоволенню, оскільки
вирішення даного питання не
відноситься до компетенції
апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
питання про можливість відкриття
провадження у справі вирішено з
порушенням порядку, встановленого для
його вирішення, а тому ухвала суду
підлягає скасуванню, а справа
направленню до суду першої інстанції
для вирішення питання про можливість
відкриття провадження у встановленому
законом порядку.

Керуючись ст.119,121,303, 312, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Свердловантрацит»
задовольнити частково.

Ухвалу Свердловського міського суду
Луганської області від 31 березня 2014
року скасувати, справу направити до
суду першої інстанції для вирішення
питання про можливість відкриття
провадження у встановленому законом
порядку.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді: