Справа № 480/460/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Миколаївський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючого - судді
Карікової Л.В.

при секретарі
Кописєвої О.Л.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача
Кучеренко В.П., Розніна В.А.,

розглянувши 24 квітня 2014 року у
відкритому судовому засіданні в місті
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного підприємства
Фірма «Інтер - В» про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки та її повернення,

в с т а н о в и
в

В лютому 2013 року позивачка ОСОБА_5
звернулася з позовом в Миколаївський
районний суд Миколаївської області до
Приватного підприємства Фірма «Інтер -
В» ( далі ППФ «Інтер-В») про повернення
земельної ділянки.

Свої вимоги позивачка мотивувала
тим, що їй на підставі державного акта
на право власності на земельну ділянку,
виданого 14.01.2003 року на підставі
розпорядження Миколаївської районної
державної адміністрації №405, належить
земельна ділянка, площею 13,47 га, яка
розташована в межах території
Ковалівської сільської ради
Миколаївського району Миколаївської
області, цільове призначення, якої є
ведення товарного
сільськогосподарського господарства.

В грудні 2012 року їй стало відомо,
що вказаної земельною ділянкою
користується ППФ «Інтер-В» на підставі
договору оренди земельної ділянки від
01.01.2077 року.

Однак, договір оренди земельної
ділянки та акт приймання-передачі
вказаної земельної ділянки вона не
підписувала та в оренду відповідачу не
передавала.

Посилаючись на вищезазначене
позивачка просила зобов`язати
відповідача повернути їй належну їй
земельну ділянку.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_5 уточнила свої позовні вимоги,
доповнивши їх вимогами про визнання
недійсним договору оренди та акту
приймання - передачі земельної ділянки
від 01.01.2007 року та пояснила суду, що
вказаний договір оренди та акт
приймання - передачі земельної ділянки
вона не підписувала та в оренду
відповідачу земельну ділянку не
передавала, орендну плату за землю не
отримувала, в тому числі і відповідно
за видатковими касовими ордерами №30 та
№ 31 від 04.03.2013 року та просила визнати
договір оренди земельної ділянки та
акт приймання - передачі земельної
ділянки від 01.01.2007 року недійсними та
повернути їй належну їй земельну
ділянку.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2
вважає, що позов підлягає задоволенню
з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача Кучеренко
В.П. позов не визнав, подав до суду
письмові заперечення та пояснив суду,
що наприкінці 2006 року він передав
батькові позивачці - ОСОБА_6,
підписаний ним (Кучеренко) договір
оренди землі, який потім був йому
повернутий, вже підписаний та
зареєстрований в земельному відділі.
На протязі усього часу, з часу
укладення договору, він виплачував
позивачці орендну плату, яку позивачка
отримувала, однак, докази цьому він
надати не може, оскільки усі документи
було знищено від час пожежі. Згодом,
представник відповідача, змінив свої
пояснення та пояснив суду, що у нього в
2013 році були викрадені документи за 2007
- 2012 роки, в тому числі і, ти, які
підтверджують факт отримання
позивачкою орендної плати за землю

Однак, належні докази цьому факту
представником відповідача суду надано
не було.

Представник відповідача Рознін В.А.
позов не визнав, підтвердив викладені в
запереченнях обставини і просив в
позові позивачці відмовити, оскільки
відповідач користується спірною
земельною ділянкою на законних
підставах.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона є
сестрою позивачки. Наприкінці 2006 року,
перед Новим 2007 роком, вона разом із
своєю сім`єю перебувала в гостях у
своїх батьків в с. Ковалівка. Вона
пам`ятає, що відповідач передав її
батькові договори оренди землі та
сказав матері, щоби вона підписала
договір від імені позивачки, що мати і
зробила.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона з
2011 року працює бухгалтером у
відповідача. Події 2007 року їй відомі за
бухгалтерськими документами. А саме, їй
відомо, що позивачка отримувала
орендну плату за землю. Однак,
документи з 2007 року були відповідачем
втрачені в 2013 році. Орендну плату за
землю за 2011 рік позивачка отримала в
березні 2014 року, про що свідчать
накладні.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, свідків, дослідивши
письмові докази по справі, суд
приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається,
що 01.01.2007 року між ППФ «Інтер - В» та від
імені ОСОБА_5 було підписано договір
оренди належної їй на праві власності
земельної ділянки, площею 13,47 га
строком на 10 років.

Договір зареєстровано 26.03.2007 року за
№09 у Миколаївському районному
окрузі реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
землі підлягає державній реєстрації та
на підставі ч.1 ст. 201, ч.3 ст. 640 ЦК
України, ч.2 ст. 125 ЗК України й ст. 18
Закону України «Про оренду землі» є
укладеним з моменту його державної
реєстрації.

Оскільки в установленому порядку
здійснено державну реєстрацію
спірного договору оренди землі, він є
укладеним, а отже - оспорюваним.

Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його сторонами.

Положенням ч.1 ст. 215 ЦК України
встановлено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України.

За змістом ч.1 ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

З описової частини висновку
почеркознавчої експертизи № 589 від
17.072013 року вбачається, що при
порівнянні підписів в графах
«Орендодавць» договорі оренди землі,
укладений між орендодавцем ОСОБА_5 та
орендарем ППФ «Інтер-В» від 01.01.2007 року,
зареєстрований в Державному реєстрі
земель та акті приймання - передачі
земельної ділянки, укладений між
орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем ППФ
«Інтер-В» від 01.01.2007 року, зі зразками
підписів та почерку ОСОБА_5, виявлено
збіги за загальними ознаками, а також
за окремими ознаками.

Поряд зі встановленими збіжними
ознаками виявлено розбіжності за
загальними ознаками: розміщення
підписів відносно бланкового рядку -
досліджуваних вище ніж в зразках , а
також за окремими ознаками:

1. форма рухів при виконанні 2 -го
елемента літери «в»:

- в підписах, що досліджуються -
кругова;

- в зразках - овальна з незначною
кутастістю в нижній частині.

2. протяжність рухів по вертикалі
при виконанні горизонтальної частини
2- го елемента літери «б»:

- в підписах, що досліджуються -
більша ніж в зразках.

3. протяжність рухів по вертикалі
при виконанні заключної частини 2- го
елемента літери «а»:

- в підписах, що досліджуються -
більша ніж в зразках.

4. розміщення точки закінчення
руху при виконанні літери «о»:

- в підписах, що досліджуються - в
середині овалу;

- в зразках - на лівій частині
літери.

5. розміщення точки закінчення
руху при виконанні 2-го елемента
літери «в», відносно лінії письма:

- в підписах, що досліджуються -
нижче;

- в зразках - вище.

6. розміщення точки перетину рухів
при виконанні 1- го та 2- го елементів
літери «а», відносно точки закінчення
руху при виконанні 2- го елемента :

- в підписах, що досліджується -
нижче;

- - в зразках - майже на одному
рівні.

Співпадаючі ознаки малочислені, їх
ідентифікаційна значимість невелика,
що обумовлено простотою будови
утворюючих підпис літер.

Тому виявлені співпадаючі ознаки, при
наявності розбіжних, не можуть бути
покладені в основу позитивного (
категоричного або вірогідного)
висновку.

Що стосується розбіжних ознак, то
з`ясувати їх походження (чи вони є
результатом варіаційності почерку
ОСОБА_5 , що не відобразилась у наданих
зразках, або дані ознаки являються
ознаками почерку іншої особи, або
викликані іншими причинами) експерт не
зміг. Відсутність однозначної оцінки
розбіжностей не дозволяє вирішити
питання про виконавця ані в
категоричній, ані у вірогідній формі.

Зважаючи на вище викладене встановити,
чи виконані досліджувані підписи в
графах «Ореендодавець» договорі
оренди землі укладений між
орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем ППФ
«Інтер-В» від 01.01.2007 року,
зареєстрований в Державному реєстрі
земель та акті приймання - передачі
земельної ділянки, укладений між
орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем ППФ
«Інтер-В» від 01.01.2007 року, ОСОБА_5, або
іншою особою, не виявилося можливим.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 147 ЦПК
України висновок експерта для суду не
є обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212
ЦПК України.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у сукупності.

Як встановлено судом та вбачається з
пояснень представника відповідача
Кучеренко В.П., він за пропозицією
батька позивачки - ОСОБА_9, який раніше
був головою КСП «Ковалівське», від
імені ППФ «Інтер - В» підписав договір
оренди спірної земельної ділянки,
поставив на ньому печатку, відвіз його
за місцем проживання останнього та
передав йому. Безпосередньо при
підписанні цього договору саме
позивачкою він не був присутній. Більш
того, саме ОСОБА_9 повернув вже
зареєстрований вказаний договір
оренди землі йому.

В підтвердження своїх заперечень щодо
підписання саме позивачкою спірного
договору оренди землі і сплати
орендної плати за землю з моменту його
укладення з 2007 року і до наступного
часу, саме із зазначених вище підстав,
відповідачем суду не надано.

Як вбачається з зазначеного вище
висновку експерта, ані категоричного,
ані вірогідного висновку про
виконавця не встановлено, а між тим в
описовій частині висновку експерта
міститься вказівка на наявність в тому
числі і розбіжних ознак в
досліджуваних підписах, а тому
оцінюючи надані сторонами докази в їх
сукупності, в тому числі і обставини
укладення оспорюванного договору , суд
приходить до висновку про наявність
підстав, передбачених частинами 1,3 ст.
215 ЦК України для визнання
оспорюванної угоди недійсною,
оскільки спірний договір оренди
земельної ділянки позивачка не
підписувала, а тому не можна вважати ,
що цей договір відповідав волі
орендодавця.

Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов`язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконанні робіт,
наданні послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Судом встановлено, що спірна земельна
ділянка позивачці не повернута та
знаходиться у користуванні
відповідача.

Тому обґрунтованими є вимоги позивачки
про покладення обов'язку на
відповідача повернути належну їй на
праві власності земельну ділянку
площею 13, 47 га., яка розташована в межах
території Ковалівської сільської ради
Миколаївського району Миколаївської
області.

Що стосується показів свідка ОСОБА_7
щодо підписання спірного договору
матір`ю позивачки, суд не приймає до
уваги та відноситься до них критично.

Покази свідка ОСОБА_8 щодо сплати
орендної плати відповідачем позивачки
ОСОБА_5, в тому числі і в квітні 2014 року
суд також не приймає до уваги і
відноситься до них критично.

Що стосується видаткових касових
ордерів №30 та №31 про отримання
особисто позивачкою ОСОБА_5 04.03.2013 року
орендної плати за землю за 2011 рік,
тобто в період розгляду даної справи в
суду, то у суду вказаний документ
викликає сумнів у його достовірності,
а тому не приймає його до уваги як
належний та допустимий доказ.

За таких обставин позовна заява
позивачки ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

З відповідача також слід стягнути
судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60,209,213,215,218 ЦПК
України, суд,

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
підприємства Фірма «Інтер - В» про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки та її повернення -
задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки, укладений 01 січня 2007
року між ОСОБА_1 та Приватним
підприємством Фірма «Інтер-В»,
зареєстрований у книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі 26 березня 2007 року за реєстровим
номером 09, кадастровий номер
земельної ділянки: :01:000:0254 та
повернути ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 13,47 га, розташовану в межах
території Ковалівської сільської ради
Миколаївського району Миколаївської
області, передану для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва на підставі Державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку, виданого 14 січня 2003
року Миколаївською
райдержадміністрацією Миколаївської
області.

Стягнути з Приватного
підприємства Фрма «Інтер - В» на
користь ОСОБА_5 судові витрати по
справі в розмірі 1138 грн. 88 коп.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області через
Миколаївський районний суд
Миколаївської області.

Суддя

Л.В.Карікова

29.04.2014