Справа № 346/819/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний
суд

Івано-Франківської
області

в складі головуючого судді
Калинюка О.П.

з участю: секретаря
Томин О.А.

відповідача
ОСОБА_1

представника відповідача
адвоката ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань в місті Коломиї заяву ОСОБА_1
про перегляд заочного рішення
Коломийського міськрайонного суду
від 16.05.2014 року, ухваленого в
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні горищем та відшкодування
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

16.05.2014 року Коломийським
міськрайонним судом
Івано-Франківської області за
наслідками розгляду даної справи
ухвалене заочне рішення. Цим рішенням
позов ОСОБА_4 задоволено та
зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди
в користуванні горищем, розташованим
за адресою: м. Коломия, вул. Пекарська,6,
Івано-Франківської області, шляхом
відновлення стану, який існував до
порушення прав ОСОБА_4, повернути
ключі від замка на горище і не чинити
жодних перешкод в користуванні
горищем, стягнуто з відповідача на
користь позивача 2000 грн. відшкодування
моральної шкоди, 970 грн. витрат на
правову допомогу, а також стягнуто з
відповідача в дохід держави 487, 20 грн.
судового збору.

03.06.2014 року до Коломийського
міськрайонного суду надійшла заява
відповідача про перегляд вказаного
заочного рішення. В цій він заяві
вказує, що не з’явився в судові
засідання 07 та 16 травня 2014 року з
поважних причин. Зокрема, він не
з’явився в судове засідання 07.05.2014
року, хоча був особисто під розписку
повідомлений про його час і місце
10.04.2014 року, через те, що був змушений
виїхати за межі м.Коломиї, а про
судове засідання 16.05.2014 року він не був
належним чином повідомлений, оскільки
повернення до суду судового виклику із
зазначенням таких причин його
невручення як закінчення терміну
зберігання, не можна вважати належним
повідомленням відповідача відповідно
до правил ст.ст.74, 76 ЦПК України. А тому в
суду не було підстав для прийняття
заочного рішення, оскільки це можливо
відповідно до положень ст.169 ЦПК
України лише у разі повторної неявки
належно повідомленого відповідача.
Вказані обставини також перешкодили
відповідачу забезпечити явку свідка
ОСОБА_6, адже судом було задоволено
клопотання відповідача про виклик
вказаного свідка. Крім того, в заяві
вказано, що суд вийшов за межі позовних
вимог, вказавши в заочному рішенні про
зобов’язання відповідача відновити
стан, який існував до порушення прав
позивача. Також відповідач вважає, що
позивачем не надано жодних доказів
щодо порушення саме відповідачем його
прав, які судом вирішено поновити.
Одночасно відповідач вказує, що він
зачинив горище на замок щоб припинити
крадіжки звідти. Однак, в зв’язку із
виникненням конфлікту між сторонами
відповідач цей замок зняв. Тому, на
його думку, суд безпідставно прийняв
вказане заочне рішення, оскільки на час
його прийняття жодних перешкод у
користуванні горищем відповідач

позивачу не чинив. Тому відповідач
просить вказане заочне рішення
скасувати, а справу призначити до
розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні відповідач
та його представник заяву про перегляд
заочного рішення підтримали з
вищевказаних підстав та просять її
задовольнити. Вони також пояснили, що
відповідач в грудні 2013 року на термін
приблизно 2-3 місяці зачинив горище з
метою припинення крадіжок звідти та
недопущення проведення будівельних
робіт сім’єю позивача.

Представник позивача ОСОБА_3
проти задоволення заяви про перегляд
заочного рішення заперечила,
пояснивши, що заочне рішення
скасуванню не підлягає, оскільки воно
прийняте на основі наявних в справі
документальних підтверджень щодо
створення відповідачем перешкод у
користуванні позивачу спірним
горищем, а вищенаведені відповідачем
обставини не відповідають дійсності.
Тому вона в задоволенні заяви просить
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.05.2014 року
Коломийським міськрайонним судом
ухвалено вищевказане заочне рішення
(а.с.61-64).

Згідно з положеннями ч.1 ст.232 ЦПК
України заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив
про причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Суд прийшов до висновку про
можливість ухвалення вказаного
рішення, враховуючи згоду представника
позивача на таке вирішення справи, та
наявність відомостей про належне
повідомлення відповідача про судові
засідання 07 та 16 травня 2014 року.
Зокрема, відповідач був особисто під
розписку в приміщенні Коломийського
міськрайонного суду повідомлений про
судове засідання 07.05.2014 року (а.с.66).

Щодо повідомлення про судове
засідання 16.05.2014 року, то судовий
виклик в це засідання відповідачу не
вручено з причин закінчення терміну
зберігання листа (а.с.85).

Пунктом 117 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 року №270 передбачено, що
поштові відправлення, поштові перекази
повертаються об'єктом поштового
зв'язку відправнику у разі його
письмової заяви, письмової відмови
адресата від одержання чи закінчення
встановленого строку зберігання.

Оскільки судовий виклик в судове
засідання 16.05.2014 року направлений
відповідачу за адресою
зареєстрованого місця його
проживання відповідачем не одержаний,
то поштовий конверт із таким судовим
викликом повернутий суду за
закінченням терміну зберігання.

Відповідно до положень ч.5 ст.74
ЦПК України у разі ненадання особами,
які беруть участь у справі, інформації
щодо їх адреси, судова повістка
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, надсилається за адресою
їх місця проживання чи місця
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Тому покликання відповідача на
порушення судом вимог ст.ст.74, 76 ЦПК
України суд вважає безпідставними.

Крім того, відповідачем не надано
жодних доказів, які б свідчили про
поважність причин його неявки у
вищевказані судові засідання.

Наведені відповідачем докази,
які нібито мають істотне значення для
правильного вирішення справи, суд не
вважає такими, виходячи з наступного. В
своїй заяві та в судовому засіданні
відповідач чітко ствердив, що в грудні
2013 року він без згоди позивача зачинив
на кілька місяців вхід в спірне горище.
Крім того, в матеріалах справи наявні
неодноразові письмові звернення
позивача у відповідні органи щодо
таких неправомірних дій відповідача.
Покликання останнього на відсутність
спору станом на 16.05.2014 року через
добровільне усунення відповідачем
перешкод в користуванні вказаним
горищем, суд не вважає доказом, який
має істотне значення для правильного
вирішення справи, а лише може свідчити
про примирення сторін чи про
добровільне часткове виконання
вказаного судового рішення.

Тому суд приходить до висновку
про відсутність передбачених ч.1 ст.232
ЦПК України підстав для скасування
заочного рішення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК
України, суд,-

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 16.05.2014
року, ухваленого в даній цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про зобов’язання ОСОБА_5 усунути
перешкоди в користуванні горищем,
розташованим за адресою: м. Коломия,
вул. Пекарська,6, Івано-Франківської
області, шляхом відновлення стану,
який існував до порушення прав ОСОБА_4,
повернути ключі від замка на горище і
не чинити жодних перешкод в
користуванні горищем, стягнення з
відповідача на користь позивача 2000
грн. відшкодування моральної шкоди, 970
грн. витрат на правову допомогу, а в
дохід держави - 487, 20 грн. судового
збору, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути
оскаржене до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів після проголошення ухвали
про залишення заяви про оскарження
заочного рішення без задоволення.

Суддя
Калинюк О. П.