Провадження № 2/522/4219/14
Справа № 522/2058/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді - Домусчі Л. В.

при секретарі - Герасименко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інфокс» в особі
філії «Інфоксводоканал» про
проведення перерахунку оплати за
послуги,

В С Т А Н
О В И В:

Позивач ОСОБА_1 05.02.2014 року звернувся до
суду з позовною заявою до ТОВ «Інфокс»
в особі філії «Фнфоксводоканал» про
зобов'язання усунути пункт 3.4.4 договору
та провести перерахунок сплачених
коштів шляхом зарахування коштів в
якості авансу. В обґрунтування позову
вказав, що 12.08.2013 року він звернувся до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку оплати за послуги у зв'язку
з фактичним не використанням послуг з
водопостачання в период находження в
Одеському слідчому ізоляторі. Листом
ТОВ «Інфоксводоканал» від 12.08.2013 року
йому було відмовлено в здійсненні
перерахунку. Позивач вважає, що вказана
відмова в здійснені перерахунку
порушує його права як споживача, у
зв'язку з чим ТОВ «Інфокс» повинен
провести перерахунок оплати за період
фактичного ненадання послуг, а саме з
16.04.2011 року по 27.02.2013 року та зарахувати
проведену в цей період оплату в якості
авансового платежу за послуги на
особовий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
просив позовні вимоги задовольнити та
провести перерахунок за період з 16.04.2011
року по 27.02.2013 року коли він знаходився
в СІЗО та оплату, яку було сплачено за
цей період зарахувати в якості
авансового платежу. При цьому пояснив,
він є власником квартири, після смерті
його бабусі ОСОБА_2 він вступив в 2004
році у спадщину. Договір з відповідачем
він не укладав, в квартирі немає
лічильників, так як це квартира
загального мешкання (комуналка), за час
знаходження його в СІЗО, приходили
квитанції та їх сплачувала його мати,
яке не проживає у цій квартирі та не
зареєстрована, оплату вона проводила
для того, щоб не накопичувався борг. За
час його відсутності кімната була
опечатана, в кімнаті ніхто не проживав.

Представник відповідача ТОВ «Інфокс»
Васильченко П.Н., діючий по довіреності
від 13.12.2013р., в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову
та просив відмовити. При цьому вказав,
що дійсно між сторонами договір не
укладений, але в цьому випадку діє
закон України «Про житлово-комунальні
послуги».

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, прийшов до
наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить на праві
власності 307/1000 частин квартири АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 06.04.1998 року.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть від 21.06.2006 року та довідкою про
смерть № 5413 від 21.06.2014 року (а.с. 17)

13.02.2007 року Шостою Одеською державною
конторою видано Свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_1 на
307/2000 частин квартири, яка належала
ОСОБА_2, про що є відповідна відмітка на
звороті свідоцтва.

Згідно технічного паспорту від 11.01.2007
року квартира АДРЕСА_1 складається з
восьми кімнат, з яких три кімнати,
загальною площею 34.2 кв.м. належать
ОСОБА_1

З довідки Ф№1 дільниці КП «ЖКС
«Фонтанський» від 21.10.2013 року
вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований в
квартирі АДРЕСА_1, та з 20.06.2006 року склад
сім'ї змінився з 2- осіб на 1 особу. (а.с. 9)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 26.04.2011
року по 27.02.2013 року знаходився в
Одеському слідчому ізоляторі (а.с.5), що
підтверджується довідкою слідчого
ізолятора від 29.04.2013 року.

Як вбачається з пояснень позивача, за
час його перебування у вищевказаній
установі, на адресу його реєстрації
приходили квитанції
«Інфорксводоканал» за постачання води,
які оплачувалися його матір'ю, що
підтверджується їх копіями, наданими
позивачем до справи (а.с. 10-15), за період
з квітня 2011 року по лютий 2013 року.

12 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
відповідача з письмовою заявою про
перерахунок оплати фактично
невикористаних послуг з холодного
водопостачання і водовідведення за
період знаходження в Одеському
слідчому ізоляторі.(а.с. 4)

Листом від 12 вересня 2013 року за № 1832/7/04
відповідачем було відмовлено позивачу
у проведенні перерахунку на підставі
того, що документи, які підтверджують
зміну кількості тих, що проживають та
ін. подаються "Споживачем" в місячний
термін з моменту виникнення змін (а.с.6).
Також з листа вбачається, що
відповідачем було проведена звірка
нарахувань та платежів за період з
01.07.2008 року по 01.09.2013 року за якою
заборгованість за надані послуги у
гр.ОСОБА_1 -відсутня.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджено поясненнями сторін, що
між позивачем та відповідачем договір
про надання послуг не укладався. В
квартирі позивача відсутній прибор
обліку води.

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між
виробниками і споживачами, а також їхні
права та обов'язки визначено у Законі
України "Про житлово-комунальні
послуги". З урахуванням
вищевикладеного, суд приходить до
висновку, що між сторонами виникли
правовідносини у сфері житлово -
комунальних послуг, які врегульовані
Законом України " Про
житлово-комунальні послуги", статтями
20-21 якого визначені обов'язки споживача
та виконавця житлово-комунальних
послуг, зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК,
статей 19 - 21 Закону N 1875-IV, постанови
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 р. N 529 "Про затвердження
Типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій" вбачається,
що умови типового договору, які набули
юридично обов'язкового значення в силу
актів цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін договору, які
не мають права відступити від їх
положень і врегулювати свої відносини
на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, статей 627, 630 ЦК та
статей 19, 20 Закону N 1875-IV.

Усі зазначені вище та проаналізовані
положення чинного законодавства
кореспондуються з нормами статей 13, 41
Конституції і ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції, якими закріплені основні
принципи здійснення права власності та
його обмеження.

Крім того, п.6 ч.1 ст. 20 вищевказаного
Закону передбачено право споживача на
несплату вартості житлово-комунальних
послуг за період тимчасової
відсутності споживача та/або членів
його сім'ї при відповідному
документальному оформленні, а також за
період фактичної відсутності
житлово-комунальних послуг, визначених
договором у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з центрального
опалення, постачання холодної води та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року N
630 (далі - Правила) справляння плати за
нормативами (нормами) споживання за
наявності квартирних засобів обліку
без урахування їх показань не
допускається, за винятком випадків,
передбачених абзацом п'ятим пункту 16
цих Правил. Виконавець і споживач не
мають права відмовлятися від
врахування показань засобів обліку.
Відповідно до пункту 17 Правил послуги
з водовідведення оплачуються
споживачем з розрахунку обсягу витрат
холодної та гарячої води згідно з
нормативами (нормами) споживання або
показаннями засобів обліку води. У разі
відсутності у квартирі (будинку
садибного типу) та на вводах у
багатоквартирний будинок засобів
обліку води і теплової енергії плата за
надані послуги справляється згідно з
установленими нормативами (нормами)
споживання (п.21 Правил).

Пунктом 21 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, передбачено, що у разі
відсутності у приміщенні та на вводах у
будинок засобів обліку води плата за
надані послуги з централізованого
постачання холодної води і
водовідведення справляється з
розрахунку на одну особу та на ведення
особистого підсобного господарства.

За змістом частини 1 пункту 29 цих Правил
споживач має право на зменшення
розміру плати, зокрема, у разі: 1)надання
послуг не в повному обсязі, зниження їх
якості, зокрема відхилення їх
кількісних та/або якісних показників
від затверджених нормативів (норм)
споживання; 2)тимчасової відсутності
споживача та/або членів його сім'ї на
підставі письмової заяви споживача та
офіційного документа, що підтверджує
його/їх відсутність (довідка з місця
тимчасового проживання, роботи,
лікування, навчання, проходження
військової служби, відбування
покарання); несплату вартості послуг за
період тимчасової відсутності
споживача і членів його сім'ї (у разі
відключення виконавцем холодної та
гарячої води і опломбування запірних
вентилів у квартирі (будинку садибного
типу) та відновлення надання послуг
шляхом зняття пломб за свій рахунок
протягом доби згідно з письмовою
заявою.

Таким чином, виходячи з Положень
Постанови Кабінету Міністрів № 630
вбачається, що відповідач правомірно
відмовив позивачу у перерахунку за
послуги водопостачання, так як
зазначене не передбачене Положенням, і
до того ж позивач мав би право на не
сплату цих послуг у разі подання заяви
до відповідача і подальшого
тимчасового відключення виконавцем
холодної та гарячої води і
опломбування запірних вентилів у
квартирі.

В процесі розгляду справи позивачем не
надано доказів того, що в нього не було
можливості або існували обставини, які
перешкоджали йому, або його матері
звернутися з листом до ТОВ
«Інфоксводоканал» із письмовою заявою
на тимчасове відключення
водопостачання, в період його
знаходження у слідчому ізоляторі.

Згідно з ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Інших доказів, які б підтверджували
законність позовних вимог та їх
доведеність позивачем не надано суду.

Враховуючи вищевикладене, на підставі
наявних в матеріалах справи доказів і
встановлених обставин, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208-209, 213-215, 218 ЦПК
України, ст.509 ЦК України, ст. ст. 16.18, 20,
Закон України "Про житлово-комунальні
послуги", суд-

В И Р
І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інфокс» в особі
філії «Інфоксводоканал» про
проведення перерахунку оплати за
послуги - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення., згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України .

Суддя:
Домусчі Л.В.

10.06.2014