АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-309/14
Головуючий у 1 інстанції: Чередніченко
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

4 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В.,
Усика Г.І.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 25 січня 2012 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Піреус Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 25 січня 2012 року
Публічного акціонерного товариства
"Піреус Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет іпотеки задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Піреус банк» заборгованість в сумі 635
540,57 доларів США , в тому числі 470 000
доларів СІІІА - заборгованість по сумі
кредиту; 153 622,12 доларів США; 6 948,32
доларів США- пеня за несвоєчасне
повернення кредиту , нарахована за
період з 01.10.2010 року по 26.09.2011 року; 4 970,13
доларів США -пеня за несвоєчасну сплату
процентів , нарахована за період 01.09.2010
року по 26.09.2011 року.

У рахунок погашення заборгованості
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме нежитлову будівлю АДРЕСА_1,
загальною площею 281,50 кв.м., що належить
ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі,
посвідченого 10 червня 2004 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстровим № 2129, шляхом продажу його
на прилюдних торгах.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
звернулася до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити повністю,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права.

Зокрема апелянт вказує на те, що суд, в
порушення вимог ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» не зазначив в
резолютивній частині рішення
початкової ціни продажу об*єкту
іпотеки, до складу суми задоволених
вимог включена сума 153622,12 дол. США без
встановлення виду стягнення, підстав
та періоду стягнення. Суд не звернув
уваги на обставини на укладання
сторонами Додаткової угоди №1 від
25.06.2007 р., в якій ліміт кредитування
встановлений в сумі 523503,00 дол. США , а не
545 00 дол. США, суд також зробив
безпідставний висновок про
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов*язань за кредитним
договором.

В суді апеляційної інстанції
представник апелянта підтримала
подану скаргу, із викладених в ній
підстав, представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог статей 526, 530
ЦК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк зобов*язується надати
грошові кошти позичальникові у розмірі
на та умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов*язується повернути
кредит та сплатити відсотки .

Відповідно до ст.. 1050 ЦК України, якщо
договором позики встановлений
обов"язок позичальника повернути
позику частинами , то в разі
прострочення повернення чергової
частини , позикодавець має право
вимагати дострокового повергнення
частини позики , що залишилася та
сплати відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 06.10.2006 р. між
позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір № К/07-36/КД
строком дії до 05.10.2016 р. про відкриття
не відновлювальної кредитної лінії з
максимальним лімітом 300 000 доларів США.
Додатковою угодою № 1 від 26.06.2006 року до
Кредитного договору було збільшено
ліміт кредитної лінії до 545000 доларів
США, із розрахунку 14 % річних за час
фактичного користування кредитом (а.с. -
30).Видача кредиту стверджується
випискою по особовому рахунку
Відповідач не виконав взятих на себе за
умовами договору зобов"язань.

Додатковою угодою № 8 від 30.03.2010 року до
Кредитного договору було збільшено
відсотки за користуванням кредитними
коштами нараховуються із процентної
ставки 11% річних за час фактичного
користування кредитом (а.с. - 37).

За умовами Кредитного договору, у разі
порушення термінів повернення кредиту,
відсотків за кредит та комісій ОСОБА_1
сплачує позивачу додатково до
встановленої процентної ставки за
кредит пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від гривневого
еквіваленту суми простроченого
платежу, сума якого розраховується за
офіційним обмінним курсом НБУ гривні
до валюти заборгованості станом на
дату нарахування такої пені .

З метою забезпечення своєчасного і
повного виконання відповідачем
зобов*язань за редитним договором,
06.10.2006 р. між ОСОБА_1 та позивачем було
укладено договір іпотеки, предметом
якого є нежитлова будівля АДРЕСА_1,
загальною площею 281,50 кв.м., яка належить
відповідачці на підставі договору
купівлі-продажу від 10.06.2004 року .

Позивач виконав взяті на себе
зобов*язання за кредитним договором в
повному обсязі.

Згідно ч. І ст. 546 ЦК України, виконання
зобов*язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до вимог ст. 575 ЦК
України - іпотека є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні
заставодавця або третьої особи .

Згідно ст. 589 ЦК України, у разі
невиконання зобов*язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов*язань, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат понесених у
зв*язку із пред*явленням вимоги , якщо
інше не встановлено договором .

Статтею 590 ЦК України встановлено, що
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разу, коли зобов*язання не було
виконано у встановлений строк, якщо
інше не встановлено договором або
законом .

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач припинила виконувати свої
зобов*язання за кредитним договором з
грудня 2008 року

Станом на 30.09.2011 р. заборгованість по
кредиту складає 635 540,57 доларів США, в
тому числі 470 000 доларів США -
заборгованість по сумі кредиту; 153 622,12
доларів США - прострочена
заборгованість по сплаті процентів за
період з січня 2009 року по вересень 2011
pоку; 6948,32 доларів США - пеня за
несвоєчасне повернення кредиту за
період з 01.10.2010 р. по 26.09.2011 р.; 4 970,13
доларів США - пеня за несвоєчасну
сплату процентів за період з 01.09.2010 р.
по 26.09.2011 р.

Оскільки нарахована сума
заборгованості за кредитним договором
на час ухвалення рішення не була
погашена, суд дійшов обгрунтованого
висновку про наявність простроченої
заборгованості відповідача за
кредитним договором загалом в сумі 635
540,57 дол. США і задоволення вимог
позивача про її погашення за рахунок
звернення стягнення на предмет
іпотеки, на підставі укладеного між
сторонами договору іпотеки.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача, заперечуючи
проти поданої відповідачем апеляції
зауважив, що позовні вимоги стосуються
саме звернення стягнення на предмет
іпотеки з метою погашення у такий
спосіб існуючої заборгованості
відповідачки.

З урахуванням такої заяви представника
банку, колегія суддів вважає
необхідним часткового задовольнити
апеляційну скаргу і змінити
оскаржуване рішення, виклавши його
резолютивну частину таким чином, що
суд задовольняє позов шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме нежитлову будівлю
АДРЕСА_1, загальною площею 281,50 кв. м., що
належить ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі,
для погашення заборгованості за
кредитним договором загалом в сумі 635
540 , 57 дол. США.

Колегія суддів також погоджується із
доводами апелянта стосовно того, що суд
в не в повній мірі виконав вимоги ст. 39
Закону України «Про іпотеку» (далі -
Закон), не зазначивши в рішенні
початкову ціну продажу об*єкту іпотеки.

Згідно з положеннями ст. 5 Закону,
вартість предмету іпотеки
визначається за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
шляхом проведення оцінки майна
предмета іпотеки відповідним суб*єктом
оціночної діяльності у випадках
встановлених законом або договором.

За змісту ч. 4 ст. 39 Закону, у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у
рішенні суду зазначається спосіб
реалізації предмету іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів.

Відповідно до ст. 41 Закону, реалізації
предмету іпотеки проводиться шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження», з дотриманням
вимог цього Закону,

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження», для оцінки
нерухомого майна, державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання,
який провадить свою діяльність
відповідно до Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" .

Як роз*яснино у п. 42 постанови Пленуму
ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», резолютивна частини
рішення суду в разі задоволення позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки має відповідати вимогам як
статті 39 Закону України "Про іпотеку",
так і положенням пункту 4 частини
першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в
обов'язковому порядку має зазначатись:
загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу шляхом надання права
іпотекодержателю на продаж предмета
іпотеки; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
(при цьому суд може зазначити, що
початкова ціна встановлюється на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій).

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може
бути скасоване правильне по суті
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

З огляду на наведені норми права і
роз*яснення Пленуму ВССУ України,
колегія суддів вважає необхідним
уточнити резолютивну частину рішення
вказівкою про те, що майно, яке є
предметом іпотеки буде реалізовано
шляхом продажу його на прилюдних
торгах за ціною, яка буде визначена
незалежним експертом під час
проведення виконавчих дій.

Апелянт також правильно посилається
на те, що до складу суми задоволених
вимог включена сума 153622,12 дол. США без
встановлення виду стягнення, підстав
та періоду стягнення.

Як вбачається зі змісту позовних вимог,
зазначена сума нарахована в якості
простроченої заборгованості по сплаті
процентів нарахованих за період з
січня 2009 р. по вересень 2011 p., у зв*язку із
чим резолютивну частину рішення
підлягає уточненню.

Крім того, колегія судів вважає
необхідним навести в резолютивній
частині рішення також гривневий
еквівалент усіх, сум що підлягають
стягненню із відповідача, і виражені
лише в доларах США, застосувавши для
цього розрахунки наведені у позовній
заяві.

Стосовно ліміту кредитування в сумі 523
503,00, а не 545 000,00 дол. США про що також
вказує апелянт, то суд правильно
виходив із того, що ліміт кредитування
у такому розмірі був визначений у
Додатковій угоді № 1 від 25.06.2007 р., і
гроші були фактично отримані у розмірі
545 000 дол. США, про що свідчить заяви про
видачу готівки від 06.10.2006 р. і 26.06.2007 р.
(т.1 а.с. - 48, 49).

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 25 січня 2012 року змінити,
виклавши його резолютивну частину в
такій редакції.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 за Кредитним договором № К/06-
36/КД від 06.10.2006 р., укладеного нею із
Публічним акціонерним товариством
"Піреус банк МКБ" в розмірі 635 540
(шістсот тридцять п*ять тисяч п*ятсот
сорок), доларів США 57 центів, що за
курсом НБУ - 7,973 грн. за один долар США,
станом на 26.09.2011 p., еквівалентно 5 067 164,96
(п'ять мільйонів шістдесят сім тисяч
сто шістдесят чотири) гривні 96 копійок,
з яких:

- 470 000,00 (чотириста сімдесят тисяч)
доларів США., 00 центів - сума основного
боргу - неповернута сума, що за курсом
НБУ - 7,973 грн. за один долар США, станом
на 26.09.2011 p., еквівалентно 3 747 310,00 (три
мільйони сімсот сорок сім тисяч триста
десять) гривень, 00 копійок;

- 153 622,12 (сто п'ятдесят три тисячі
шістсот двадцять два) долари США, 12
центів - прострочена заборгованість по
сплаті процентів нарахована за період
з січня 2009 р. по вересень 2011 p., що за
курсом НБУ - 7,973 грн. за один долар США,
станом на 26.09.2011 p., еквівалентно 1 224 829,16
(один мільйон двісті двадцять чотири
тисячі вісімсот двадцять дев'ять)
гривень, 16 копійок;

- 6 948,32 (шість тисяч дев'ятсот сорок
вісім) доларів, 32 центи - пеня за
несвоєчасне повернення кредиту,
нарахована за період з 01.10.2010 р. по 26.09.2011
p., що за курсом НБУ- 7,973 грн. за один
долар США, станом на 26.09.2011 p.,
еквівалентно 55 398,96 (п'ятдесят п'ять
тисяч триста дев'яносто вісім) гривень,
56 копійок;

- 4 970,13 (чотири тисячі дев'ятсот
сімдесят) доларів, 13 центів - пеня за
несвоєчасну сплату процентів,
нарахована за період з 01.09.2010 р. по 26.09.2011
p., що за курсом НБУ - 7,973 грн. за один
долар США, станом на 26.09.2011 p.,
еквівалентно 39 626,85 (тридцять дев'ять
тисяч шістсот двадцять шість) гривень,
85 копійок;

звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме нежитлову будівлю АДРЕСА_1,
загальною площею 281,50 кв. м., що належить
ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі,
посвідченого 10 червня 2004 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстровим № 2129, шляхом продажу його
на прилюдних торгах за ціною, яка буде
визначена незалежним експертом під час
проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
"Піреус Банк МКБ" судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1700,00
(одна тисяча сімсот) грн., 00 коп., а також
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в
розмірі 120,00 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий

Судді