АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № № апеляційного
провадження:22-796-6229 Головуючий у суді
першої інстанції: Ільєва Т.Г. Доповідач
у суді апеляційної інстанції: Семенюк
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 травня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Махлай Л.Д., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою представника Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» на рішення
Печерського районного суду м. Києва
від 28 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус», третя
особа: Публічне акціонерне товариство
«ФІДОБАНК» про стягнення страхової
суми за договором страхування та за
позовом третьої особи Публічного
акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_3 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про
стягнення страхової суми за договором
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 28 лютого 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_3 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_4
відмовлено.

Позов третьої особи Публічного
акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус», задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» на користь Публічного
акціонерного товариства «ФІДОБАНК»
суму страхового відшкодування за
договором добровільного страхування в
розмірі 221 832 грн. 77 коп.

Вирішене питання щодо розподілу
судових витрат.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Представник ТзДВ «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» подав апеляційну скаргу на
рішення суду, в якій просить рішення
змінити, скасувати в частині
задоволених вимог третьої особи,
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову у задоволенні позову, вважаючи,
що судом порушені норми матеріального
та процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи.

ОСОБА_3, представник апелянта в судове
засідання не з'явилися, хоча були
повідомлені про час та місце розгляду
справи належним чином. Відповідно до
ст. 305 ЦПК України, колегія суддів
вважає за можливе слухати справу у
відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, від свого
імені та в інтересах ОСОБА_4, звернулася
до суду з позовною заявою до
відповідача ТзДВ «СТДВ «Глобус» про
стягнення страхової суми за договором
страхування, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

10.11.2011 року між ОСОБА_6 та відповідачем
ТзДВ «СТДВ «Глобус» було укладено
договір добровільного страхування від
нещасних випадків позичальника серії
НВП-10 №0002542, в якому вигодонабувачем
зазначено ПАТ «Ерсте Банк».

15 листопада 2012 року слідчим відділом з
розслідування ДТП СУ УМВС України в
Чернігівській області кримінальну
справу №14/6465 за фактом ДТП, в ході якої
загинув ОСОБА_6, закрито на підставі п.2
ст. 6 КПК України. В постанові про
закриття справи зазначено, що
встановити технічний стан
транспортного засобу на момент ДТП не
можливо, що в свою чергу не дає
можливості об'єктивно встановити
технічну можливість водія ОСОБА_6
уникнути наїзду на перешкоду.

16 січня 2013 року інформація про ДТП була
внесена до ЄРДР за №0000029.

06.03.2013 року слідчим СВ
Новгород-Сіверського РВ УМВС України в
Чернігівській області кримінальне
провадження закрите на підставі п.2 ч. 1
ст. 284 КПК України. В постанові про
закриття кримінального провадження
зазначено, що встановити слідчим
шляхом механізм розвитку та причини,
які передували наслідкам - настанні
вищевказаної дорожньої пригоди - не
можливо за відсутністю будь-яких
об'єктивних доказів, які вказували б на
причинно-наслідковий зв'язок настання
наслідків дорожньо-транспортної
пригоди при невиконанні вимог чинних
ПДР України водієм ОСОБА_6, а припущення
не можуть бути покладені в основу
доказування вини водія у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 286 КК України.

Згідно з висновком судово-медичної
експертизи трупа ОСОБА_6, при
дослідженні крові, жовчі та нирок не
виявлені еталон в крові, морфін та
кодеїн в жовці, нирці, похідні 1,4 -
бензодиазепіну в нирці.

Відповідач ухиляється від здійснення
страхової виплати, посилаючись на те,
що страхова подія - ДТП сталася
внаслідок порушення ОСОБА_6 п.2.3 .6 , 12.1
Правил дорожнього руху, а у
відповідності з п.14.4 та 14.4.14 договором
страхування, страховими випадками не
визнаються події, якщо вони сталися із
Страхувальником внаслідок порушення
ним правил дорожнього руху.

Вигодонабувач за договором
страхування - ПАТ «Ерсте Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«ФІДОМБАНК», не заявили про свої
претензії до відповідача з приводу
стягнення страхової виплати за
договором страхування.

Враховуючи, що спадкоємцем 11/12 майна
померлого ОСОБА_6 є ОСОБА_3, а 1/12 - ОСОБА_4,
просила стягнути з відповідача ТзДВ
«Глобус» на користь ОСОБА_3 - 204 503,55 грн.
страхового відшкодування та на користь
ОСОБА_4 - 18 591,23 грн. страхового
відшкодування.

14.11.2013 року представником третьої особи
в судовому засіданні було подано
позовну заяву третьої особи ПАТ
«ФІДОБАНК» до ТзДВ «СТДВ «Глобус»,
треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 про стягнення
страхової суми за договором
страхування, яка була прийнята судом до
спільного розгляду із позовною заявою
позивачів.

В обґрунтування позову третя особа ПАТ
«ФІДОБАНК» посилалась на те, що 10.11.2011
року ОСОБА_6 отримав в ПАТ «Ерсте Банк»
(правонаступником якого є ПАТ
«ФІДОБАНК») згідно договору кредиту
№014/035064/5/1 кредит в сумі 238 000, 00 грн. на
придбання автотранспортного засобу.

Відповідно до п.5.1.3.1 вищезазначеного
кредитного договору, обов'язковою
умовою надання кредиту є, зокрема,
страхування позичальника від ризику
смерті внаслідок нещасного випадку.

ОСОБА_6 10.11.2011 року уклав з ТзДВ «СТДВ
«Глобус» договір добровільного
страхування від нещасних випадків
серії НВП - 10 №0002542, за яким
вигодонабувачем визначено ПАТ «Ерсте
Банк» (правонаступником якого є ПАТ
«ФІДОБАНК»).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер внаслідок
ДТП.

Дружина померлого - ОСОБА_3, у
встановлені строки повідомила ТзДВ
«СТДВ «Глобус» про настання страхового
випадку, подавши документи, необхідні
для виплати страхової суми.

Пунктом 16.3 договору страхування
зазначено, що підставою для виплати
страхового відшкодування є заява
Страхувальника, спадкоємців
застрахованої особи про страхову
виплату та інші документи, що
підтверджують наявність страхового
випадку. Страховий випадок мав місце,
відповідна заява була подана,
вигодонабувачем за договором
страхування є ПАТ «Ерсте Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«ФІДОБАНК».

Просили стягнути з відповідача ТзДВ
«СТДВ «Глобус» 223 094,78 грн. страхового
відшкодування за договором
добровільного страхування від
нещасних випадків позичальника серії
НВП -10 №0002542.

Судом встановлено, що 10.11.2011 року між
ОСОБА_6 та ТзДВ «СТДВ «Глобус» було
укладено договір добровільного
страхування від нещасних випадків
серії НВП - 10 №0002542, вигодонабувачем за
яким визначено ПАТ «Ерсте Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«ФІДОБАНК» (а.с.21-24).

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_6 загинув на місці події (а.с. 10).

Згідно свідоцтв про право на спадщину
за законом, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є
спадкоємцями ОСОБА_6 (а.с. 8,9).

Відповідно до п. 4 Договору страхування
предмет договору - майнові інтереси
Страхувальника, що не суперечать
закону, пов'язані із життям здоров'ям та
працездатністю страхувальника.

Згідно п.п. 3, 3.1 Договору страхування
єдиним вигодонабувачем за договором у
розмірі заборгованості Страхувальника
за Кредитним договором, що існує на
дату настання страхового випадку є ПАТ
«Ерсте Банк», правонаступником якого є
ПАТ «ФІДОБАНК».

Відповідно до п. п. 7.1, 7.2 Договору
страхування, страхова сума за
договором складає 238 000,00 грн., з лімітом
відповідальності Страховика у розмірі
залишку.

Згідно листа ТзДВ «СТДВ «Глобус»
№4133-ВРСВ від 15.11.2012 р., страховою
компанією було розглянуто матеріали
страхової справи № НВП-10/4665 щодо
дорожньо-транспортної пригоди, яка
трапилася 26.10.2012 року та було
відмовлено у виплаті страхового
відшкодування, так як дана подія не
була визнана страховим випадком, у
зв'язку з порушенням ОСОБА_6 п.п.2.3.б., 12.1
Правил дорожнього руху (а.с. 37).

Аналогічного змісту листи
відповідачем ТзДВ «СТДВ «Глобус» були
направленні на адресу позивача ОСОБА_3
11.12.2012 року та 19.03.2013 року (а.с. 38,39).

15 листопада 2012 року слідчим відділу
розслідування ДТП СУ УМВС України в

Чернігівській області кримінальну
справу №14/6465 за фактом ДТП, в ході якої
загинув

ОСОБА_6, закрито на підставі п.2 ст. 6 КПК
України 1960 року.

Як вбачається з постанови про закриття
справи, встановити технічний стан
транспортного засобу на момент
дорожньо-транспортної пригоди не
можливо, що в свою чергу не дає
можливості об'єктивно встановити
технічну можливість водія ОСОБА_6
уникнути наїзду на перешкоду.

16 січня 2013 року відомості про
дорожньо-транспортну пригоду були
внесені до

Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000029.

06.03.2013 року слідчим СВ
Новгород-Сіверського РВ УМВС України в
Чернігівській області кримінальне
провадження закрите на підставі п. 2 ч. 1
ст. 284 КПК України.

З постанови про закриття кримінального
провадження вбачається, що встановити
слідчим шляхом механізм розвитку та
причин, які передували наслідкам
настанні вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди - не
можливо за відсутності будь-яких
об'єктивних доказів, які вказували б на
причинне-наслідковий зв'язок настання
дорожньо-транспортної пригоди при
невиконанні вимог чинних ПДР України
водієм ОСОБА_6, а припущення не можуть
бути покладені в основу доказування
вини водія у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 286 КК
України.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи №93 про
судово-токсилогічному дослідженні
трупа ОСОБА_6, при дослідженні крові,
жовчі та нирок не виявлені етанол в
крові, морфін та кодеїн в жовчі, нирці,
похідні 1,4 - бензодиазепіну в нирці.

Також, посилання відповідача на
Довідку №9096942 від 30.10.2012 року УДАІ УМВС
України в Чернігівській області щодо
порушення ОСОБА_6 ПДР є безпідставним,
оскільки зазначена постанова винесена
на підставі зібраних в ході досудового
розслідування матеріалів та доказів:
проведеного по кримінальному
провадженні №0000029 висновку
автотехнічної експертизи № 23 від 27
лютого 2013 року, відповідно до якого
робоча гальмівна система автомобіля
«ВАЗ-21099», реєстраційний НОМЕР_1 до
моменту виникнення
дорожньо-транспортної пригоди
знаходилась в функціонально-діючому
стані, протоколом огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди від 26
жовтня 2012 року, схеми та фототаблиці до
нього, встановлено, що слідова
інформація, яка б свідчила про можливі
причини виникнення, розвитку механізму
дорожньо-транспортної пригоди
відсутня.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов висновку, що в ході
досудового слідства у кримінальному
провадженні не було здобуто належних і
допустимих доказів, що підтверджують
вину ОСОБА_6 у вчиненні вказаної
дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене, суд вважав
посилання відповідача на п.п. 14.4 та 14.4.14
Договору страхування безпідставним.

За п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
страхування», страхових зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.
Страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати шляхом
сплати страхувальнику неустойки
(штрафу, пені), розмір якої визначається
умовами договору страхування або
законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно ст. 990 ЦК України, страховик
здійснює страхову виплату відповідно
до умов договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта, який складається
самим страховиком.

Пунктом 16.3 Договору страхування
зазначено, що підставою для виплати
страхового відшкодування є заява
Страхувальника, спадкоємців
застрахованої особи про страхову
виплату та інші документи, що
підтверджують наявність страхового
випадку.

Судом встановлено, що страховий
випадок мав місце, відповідна заява
була подана спадкоємцем застрахованої
особи, вигодонабувачем за договором
страхування є ПАТ «Ерсте Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«ФІДОБАНК», який звернувся до суду з
позовом про стягнення коштів зі
страхової компанії на його користь.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з
того, що позивачі мали б право вимоги до
страхової компанії лише у випадку
уповноваження їх належним чином
вигодонабувачем (банком).

Рішення суду в цій частині не
оскаржувалось.

Задовольняючи частково позов третьої
особи, суд першої інстанції виходив з
того, що на момент смерті ОСОБА_6
(станом на 26.10.2012 р.) заборгованість
перед ПАТ «ФІДОБАНК» складала 221 832, 77
грн., тому саме така сума страхового
відшкодування підлягає стягненню з
відповідача на користь ПУАТ
«ФІДОБАНК».

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що судом
першої інстанції не взято до уваги
довідку ДАІ, № 9096942 від 30.10.2012 року,
відповідно до якої, зазначена ДТП
сталася внаслідок порушення правил
маневрування ОСОБА_6, який порушив пп..
2.3-Б, 12.1 ПДР, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, судом першої
інстанції досліджувалися усі письмові
докази, в тому числі і даний документ,
якому судом надана відповідна оцінка.

Також колегія суддів не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги, що судом першої інстанції не
враховано, що саме вигодо набувач
повинен звернутися із заявою про
настання страхового випадку, оскільки
ці доводи спростовуються положеннями
договору страхування, за умовами п. 19.1
Договору страхування Сторони
домовилися про те, що для отримання
страхової виплати, Страхувальник, його
спадкоємець або Вигодонабувач (за
наявності заборгованості
Страхувальника за Кредитним договором)
зобов'язаний не пізніше 5 (п'яти) робочих
днів після дати встановлення
інвалідності або не пізніше 15
(п'ятнадцяти) днів після дати смерті
Страхувальника, надати Заяву на
страхову виплату.

Судом встановлено, що спадкоємці
ОСОБА_6 звернулися з відповідною заявою
до відповідача, що не суперечить
вищезазначеному положенню договору.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 28 лютого 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді