У Х В А Л А

16 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько
А.О. , Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану
представником - ОСОБА_4, про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_5 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_6 про захист
честі, гідності, ділової репутації,
спростування інформації та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_6 та, уточнивши
позовні вимоги, просила: визнати
недостовірною, негативною та такою, що
порушує її особисті немайнові права на
недоторканість честі, гідності та
ділової репутації інформацію, поширену
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 у журналі «Пасічник» НОМЕР_1
ІНФОРМАЦІЯ_1; сторінки НОМЕР_2
«ІНФОРМАЦІЯ_2», про те, що з боку
ОСОБА_5 мають місце ознаки злочину,
передбаченого КК України, а саме ст. 357
«Викрадення, привласнення, вимагання
документів, печаток, штампів,
заволодіння ними шляхом шахрайства чи
зловживання службовим становищем або
їх пошкодження», ст. 358 «Підроблення
документів, печаток, штампів та
бланків, їх збут, використання
підроблених документів»; зобов'язати
відповідачів протягом трьох робочих
днів після набрання рішенням законної
сили здійснити спростування
недостовірної негативної та такої, що
порушує особисті немайнові права на
недоторканість честі, гідності та
ділової репутації інформації в журналі
«Пасічник» НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, статті
«ІНФОРМАЦІЯ_2», розмістивши в журналі
«Пасічник» попередньо узгоджений з нею
текст спростування, яке повинно бути
розміщено під заголовком
«Спростування» та набрано тим же
шрифтом, що і повідомлення, яке
спростовується, і в обсязі друкованих
знаків, що удвічі перевищує обсяг
спростованого фрагменту
опублікованого матеріалу у
вищезазначеній статті.

Крім того, позивач просила стягнути з
відповідачів 50 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 13
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Визнано такою, що порушує
немайнові права на недоторканість
честі, гідності та ділової репутації
ОСОБА_5, інформацію, поширену фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_3 у журналі
«Пасічник» НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1;
сторінки НОМЕР_2 «ІНФОРМАЦІЯ_2», про те
що з боку ОСОБА_5 мають місце ознаки
злочину, передбаченого ст. ст. 357, 358 КК
України. Зобов'язано фізичну особу -
підприємця ОСОБА_3 протягом трьох
робочих днів після набрання рішенням
законної сили здійснити спростування
інформації в журналі «Пасічник» НОМЕР_1
ІНФОРМАЦІЯ_1; статті «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
розмістивши в журналі «Пасічник»
попередньо узгоджений з ОСОБА_5 текст
спростування, яке повинно бути
розміщено під заголовком
«Спростування» та набрано тим же
шрифтом, що і повідомлення, яке
спростовується, і в обсязі друкованих
знаків, що удвічі перевищує обсяг
спростованого фрагменту
опублікованого матеріалу у статті.
Стягнуто з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про судові витрати.
У задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 27 грудня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_5
відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено.
Рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 27 грудня 2013
року скасовано, рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 листопада 2013
року залишено в силі.

У травні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3, подана
представником - ОСОБА_4, про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, а саме ст. 277 ЦК України, ч. 4
ст. 32 Конституції України, ст. 10
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та положення
Декларації про свободу політичних
дебатів у засобах масової інформації,
схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му
засіданні Комітету Міністрів Ради
Європи, а також рекомендацій, що
містяться у Резолюції 1165 (1998)
Парламентської Асамблеї Ради Європи
про право на недоторканість приватного
життя.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявником додано копії ухвал
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 вересня 2013 року (6-23454св13), від
25 вересня 2013 року
(6-49252св12), від 20 листопада 2013 року
(6-40142св13), від 25 грудня 2013 року (6-37401св13)
та від 29 січня 2014 року (6-45636св13), що
постановлені за результатом розгляду,
на його думку, аналогічних справ.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту заяви та доданих до неї копій
судових рішень від 4 вересня
2013 року (6-23454св13), від 25 грудня 2013 року
(6-37401св13) та від 29 січня 2014 року
(6-45636св13) не вбачається неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, оскільки із
доданих до заяви судових рішень не
вбачається однакових фактичних
обставин та подібних правовідносин у
порівнянні з судовим рішенням, яке
оскаржується.

Ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року (6-49252св12) та від 20 листопада 2013 року
(6-40142св13), якими скасовано рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд, і на які заявник
посилається, як на підставу,
встановлену п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, не
містять правових висновків щодо
застосування норми права, а тому не
можуть бути враховані, як підстава для
перегляду у зв'язку з неоднаковим
застосуванням норм матеріального
права.

Оскільки неоднакового застосування
норми матеріального права не було, а
виникли питання щодо доведення вимог,
що є застосуванням норм процесуального
права і вони не є підставою для допуску
до провадження, то в задоволенні заяви
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,
ОСОБА_6 про захист честі, гідності,
ділової репутації, спростування
інформації та відшкодування моральної
шкоди до провадження Верховного Суду
України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська

В.А. Черненко