№ 2/271/41/14
№ 271/4361/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року

Червоногвардійський районний суд м.
Макіївки Донецької області в складі:

головуючого судді:

Воронкова Д.В.

при секретарі:
Габрил
евич А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
інформації недійсною та відшкодування
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

02.08.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаним позовом, на обґрунтування
позовних вимог зазначивши, що з 2009 року
вона працює на посаді директора
Макіївського психоневрологічного
інтернату. 24.04.2013 року завідуючою
складом МПІ ОСОБА_2, як матеріально
відповідальною особою, була підписана
видаткова накладна № 12945 про прийняття
до інтернату рибних консервів на
загальну суму 27096,93 грн., але 28-29 травня
2013 року було виявлено нестачу
вказаних консервів, у зв’язку із чим 29
травня 2013 року було проведено
засідання Первинної профспілкової
організації МПІ, де ОСОБА_2 підтвердила
факт підписання накладної без
фактичного отримання продукції.
Наказом МПІ № 90/2 від 06.06.2013 року ОСОБА_2
А В. було оголошено догану.

На думку позивачки, ОСОБА_2, з метою
помсти, подала заяву до міліції, в якій
зазначила, що ОСОБА_1 та головний
бухгалтер інтернату, шляхом внесення
недостовірних відомостей в
документацію, створили нестачу на
загальну суму 23 000 грн., тобто фактично
ОСОБА_2 звинуватила її в скоєнні двох
кримінальних злочинів. У ході
перевірки вказаної заяви працівниками
міліції проводилися оперативні дії,
вилучалися копії бухгалтерських
документів, що негативно вплинуло на її
моральний стан та уклад життя. Вважає,
що інформація, яка була поширена
ОСОБА_2, є недостовірною, образливою, та
такою, що принижує її честь та гідність.
На думку позивачки, ОСОБА_2 поширила цю
інформацію лише з метою створення
негативного враження про неї, як
директора установи. Прохала суд
визнати такою, що не відповідають
дійсності, інформацію, поширену ОСОБА_2
про те, що вона - ОСОБА_1, внесла
недостовірні відомості до документів
на отримання товару, допустивши
нестачу товару на загальну суму 23 000
грн. Вважає, що діями відповідачки їй
заподіяно моральну шкоду у розмірі 20000
грн, яку прохала стягнути з останньої .

У судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені
позовні вимоги, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.
Крім того доповнила, що після засідання
профспілки ОСОБА_2, перебуваючи у її
кабінеті, у присутності трьох
працівників інтернату, знову
звинуватила її у підробці документів
та створення нестачі, а також ображала
її нецензурною лайкою. Вважає, що
інформація, поширена ОСОБА_2, негативно
вплинула на її авторитет, як директора
інтернату. Через зазначену ситуацію
стан її здоров’я погіршилася, вона
вимушена була звертатися до лікарів.

Представник позивачки
ОСОБА_3, що діяв на підставі
довіреності, підтримав заявлені
позовні вимоги, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві,
просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з’явилася, про час та
місце судового розгляду повідомлялася
у встановленій законом формі, але
поштові повістки, що направлялися на її
адресу, повернулися до суду у зв'язку із
закінченням терміну зберігання. Суд
розцінює вказаний факт як ухилення
відповідача від явки до суду, у зв’язку
з чим суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних й доказів та
ухвалює заочне рішення.

Свідок ОСОБА_4, будучи допитаною у
судовому засіданні, показала, що вона
працює у Макіївському
психоневрологічному інтернаті та їй
відомо, що ОСОБА_2 була створена
нестача, факт якої остання підтвердила
29 травня 2013 року на засіданні Первинної
профспілкової організації МІПІ. Проте,
після цього, у кабінеті директора,
ОСОБА_2 звинуватила ОСОБА_1 у підробці
документів та створення нестачі, а
також ображала останню нецензурною
лайкою. Вказані події відбувалися у її
присутності, присутності ОСОБА_5 та ще
одного працівника інтернату.
Зазначила, що ОСОБА_1, як директор,
користується великим авторитетом у
працівників інтернату, а тому, ні хто з
працівників по справжньому не звернув
уваги на висловлювання ОСОБА_2
Авторитет ОСОБА_1 після вказаних подій
не постраждав.

Свідок ОСОБА_5 у судовому
засіданні надала аналогічні пояснення.

Вивчивши матеріали справи і
дослідивши надані докази, суд, в межах
заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК
України), установив наступне.

ОСОБА_1 з 2009 року працює на посаді
директора Макіївського
психоневрологічного інтернату.
Вказаний факт сторонами не
оскаржується та не потребує
доказуванню

24.04.2013 року завідуючою складом МПІ
ОСОБА_2, як матеріально відповідальною
особою, була підписана видаткова
накладна № 12945 про прийняття до
інтернату рибних консервів на загальну
суму 27096,93 грн..

Згідно наданих позивачем документів,
вбачається, що 28-29 травня 2013 року було
виявлено нестачу вказаних консервів, у
зв’язку із чим 29 травня 2013 року було
проведено засідання Первинної
профспілкової організації МПІ, де
ОСОБА_2 підтвердила факт підписання
накладної без фактичного отримання
продукції.

Наказом МПІ № 90/2 від 06.06.2013 року ОСОБА_2
А В. було оголошено догану.

Згідно постанови про закриття
кримінального провадження від 08.11.2013
року, 01.06.2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Червоногвардійського РВ Макіївського
МУ ГУМВС України в Донецькій області, в
якій вказала, що у період з 20.04.2013 року
по 30.05.2013 року директор Макіївського
ПНІ ОСОБА_1 разом з бухгалтером
вказаного підприємства була допущена
нестача у сумі 23000 грн.

Згідно до п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1
«Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»
відповідно до статті 40 Конституції
України усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк. Суди
повинні мати на увазі, що у випадку,
коли особа звертається до зазначених
органів із заявою, в якій міститься та
чи інша інформація, і в разі, якщо цей
орган компетентний перевірити таку
інформацію та надати відповідь, проте
в ході перевірки інформація не
знайшла свого підтвердження,
вказана обставина не може сама по собі
бути підставою для задоволення
позову, оскільки у такому випадку
мала місце реалізація особою
конституційного права, передбаченого
статтею 40 Конституції, а не поширення
недостовірної інформації.

Таким чином, суд вважає, що звернення
відповідачки до правоохоронних
органів не може розцінюватися як
поширення неправдивої інформації
стосовно позивачки, а є лише одним з
можливих способів захисту своїх прав.

Проте, суд набуває висновку
про доведеність того факту, що 29.05.2014
року у кабінеті директора
Макіївського ПНІ, ОСОБА_2 звинуватила
ОСОБА_1 у підробці документів та
створення нестачі, а також ображала
останню нецензурною лайкою. Вказані
обставини підтверджуються
поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4

Пунктом 15 вказаного Пленуму
передбачено, що при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні мати
на увазі, що юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-який спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
чи юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Як вбачається з пояснень свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1, як директор,
користується великим авторитетом у
працівників інтернату, а тому, ні хто з
працівників не звернув уваги на
висловлювання ОСОБА_2 Авторитет ОСОБА_1
після вказаних подій не постраждав.

Доводи позивачки про те, що
через дії ОСОБА_2 у неї погіршився стан
здоров’я, суд, керуючись вимогами ст.10,
60 ЦПК України, не приймає до уваги, як
недоведені, оскільки на їх
підтвердження не було надано жодного
доказу.

Отже, у судовому засіданні
не встановлено факту завдання шкоди
відповідним особистим немайновим
благам ОСОБА_1, як невід’ємної
обставини юридичного складу
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову.

Зазначене свідчить про відсутність
факту порушення прав позивачки, які б
підлягали судовому захисту шляхом
визнання інформації такою, що не
відповідає дійсності (як того просить
позивачка у позовній заяві)

Враховуючи наведене та вимоги статті
1167 ЦК України, яка передбачає, що
моральна шкода, завдана фізичній чи
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
суд вважає позовні вимоги
необґрунтованими, недоведеними та
відмовляє у їх задоволенні у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 6, 10, 14, 88, 197, 213-215 ЦПК України, суд
–

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання інформації
недійсною та відшкодування моральної
шкоди,- відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Червоногвардійський районний суд м.
Макіївки протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:

№ 2/271/41/14

№ 271/4361/13-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

29 травня 2014 року

Червоногвардійський районний суд м.
Макіївки Донецької області в складі:

головуючого судді:
Воронкова Д.В.

при секретарі:
Габрилевич А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
інформації недійсною та відшкодування
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

На підставі ст.. 209 ЦПК України суд
оголошує вступну та резолютивну
частину рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 6, 10, 14, 88, 197, 213-215 ЦПК України, суд
–

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання інформації
недійсною та відшкодування моральної
шкоди,- відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Червоногвардійський районний суд м.
Макіївки протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя: