Справа №
Провадження № 2/434/2292/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 червня 2014р. Артемівський
районний суд м. Луганська в складі:

головуючого судді - Селезньової Т.В.,

при секретарі - Піддубняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Луганську цивільну
справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, про визнання правочину
дарування удаваним, стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить визнати
удаваним правочин дарування ? частини
квартири, укладений між нею і
відповідачкою, посвідчений державним
нотаріусом Другої Луганської
державної нотаріальної контори
Старецькою Н.В., реєстраційний номер 2-
369., мотивуючи тим, що даний договір
укладено для приховання іншого
правочину, а саме договору купівлі -
продажу, просить до в дійсності
укладеного правочину застосувати
правила договору купівлі - продажу,
стягнути з ОСОБА_2 13400,00грн. в якості
оплати остаточної суми за договором
купівлі- продажу ? частки квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2. з
приводу обставин справи позивачка
зазначила, що відповідачка ОСОБА_2
запропонувала їй укласти договір
купівлі - продажу ? частини квартири, що
їй належала, за 113400,00 грн., після чого
сторони домовились, що для економії
сплати податків, фактично укладений
договір купівлі - продажу юридично буде
оформлений договором дарування.
16.08.2012р. відповідачка сплатила
позивачці готівкою 100000,00 грн. за
купівлю ? частини квартири за адресою
АДРЕСА_2, та забов*язалась до початку 2013
року сплатити остаточно суму за
куплену частку в розмірі 13000,00 грн., що
підтверджується розпискою від 16.08.2012 р.,
але до даного часу вказані грошові
кошти відповідачка так і не сплатила
позивачці, мотивуючи це відсутністю
грошей та можливості їх заробити.

Відповідачка подала
нотаріально посвідчену заяву , в якій
позов визнала у повному обсязі, просила
його задовольнити, вказала, що
обставини , викладені у позовній заяві,
відповідають дійсності., просила
розглянути справу без її участі.

Судом встановлено наступне:

? частка квартири АДРЕСА_2
перейшла у власність ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 12.06.2012р.

16.08.2012р. відбувся між сторонами
нотаріально посвідчений договір
дарування . згідно даного договору
ОСОБА_1 подарувала належну їй ? частку у
даній квартирі , а відповідачка
прийняла дану частку квартири у дар.

З витягу про державну
реєстрацію речових прав встановлено,
що за ОСОБА_2 зареєстровано право
власності на вказану частку квартири
на підставі даного договору дарування.

Згідно розписки, наданої
позивачкою ОСОБА_1, вона отримала від
ОСОБА_2 100000грн. за ? частку квартири за
вказаною адресою, а останню суму 13400грн.
ОСОБА_2 зобов'язується сплатити до
початку 2013року; нотаріальне оформлення
правочину ОСОБА_1 в даній розписці
зобов'язалась оформити до початку
2013року. Розписка датована 16 серпня
2012року.

В даній розписці , написаній
ОСОБА_1, є також підпис ОСОБА_2; даний
підпис і дану розписку і її дійсність
відповідачка не заперечує.

Наданими доказами доведено, що
договір , який був укладений між
сторонами і який був посвідчений
державним нотаріусом Другої
Луганської державної нотаріальної
контори Старецькою Н.В., реєстраційний
номер 2- 369, 16.08.2012р., в дійсності був
договором купівлі-продажу даного
нерухомого майна, за яким позивачка
прожала належну їй частку квартири, а
відповідачка купила вказану частку, за
ціною, оговореною сторонами, у сумі
113400грн., з яких покупець передала
продавцю в день укладення договору
100000грн., і зобов'язалась решту
продажної ціни 13400грн. сплатити
продавцю до початку 2013року, тобто до
1.01.2013р. Всі грошові зобов'язання
виражені сторонами у письмовому
вигляді- у вигляді розписки, підписаної
обома сторонами договору. Предмет
правочину визначений як у розписці, так
і у нотаріально посвідченому договорі
дарування. Таким чином, встановлено, що
нотаріально посвідчений договір
дарування між відповідачем і
позивачем, насправді є удаваним
правочином, і прикриває собою дійсно
укладений між ними правочин- договір
купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі- продажу одна
сторона передає або забов*язується
передати у власність майно , а друга
сторона - сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 1,2 ст.692 ЦК України
покупець зобов,язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актом цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
забов*язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі - продажу може буде передбачено
розстрочення платежу.

Згідно ст.. 717 ЦК України - договір
дарування передбачає безоплатну
передачу майна.

Згідно ст.215 ЦКУ підставою для
визнання правочину недійсним є
недотримання в момент її укладення
стороною (сторонами) вимог,
встановлених чч.1-3,5,6 ст.203 ЦКУ.

Відповідно до ст.235 УК України,
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо, буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який вони
насправді вчинили.

Таким чином, якщо договір у
дійсності відбувся, не є фіктивним, але
прикритий удаваним правочином, то це не
є підставою для визнання договору в
цілому недійсним.

Згідно ч.3 ст.203 ЦКУ волевиявлення
учасника правочину повинно бути вільне
і відповідати його внутрішній волі.

Таким чином, є підстави для
визнання договору дарування удаваним,
таким, що прикрив собою укладення
іншого договору - договору
купівлі-продажу. Договір
купівлі-прродажу в дійсності відбувся,
для сторін виникли з нього певні права
і зобов'язання , зокрема договір
виконаний продавцем: предмет продажу
переданий від продавця покупцю,
договір щодо переходу права власності
на нерухоме майно посвідчений
нотаріально, тобто вимоги закону щодо
форми договору дотримані; також
договір виконаний покупцем , який у
відповідності до умов договору -
грошові зобов'язання по оплаті
купленого майна виконав частково і
взяв на себе зобов'язання виконати
повністю у визначений сторонами строк,
зазначений у письмовому документі,
тобто фактично з дотриманням письмової
форми договору.

При таких обставинах суд вважає
позовні вимоги доведеними, і вважає
необхідним визнати договір дарування
удаваним, і згідно ст.235 ЦКУ
застосувати до договору , укладеного
між сторонами 16.08.2012р. правила
договору купівлі - продажу, за якими
16.08.2012 р. ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 ? частину
квартири за адресою АДРЕСА_2, за 113400,00
грн..

Оскільки договір
купівлі-продажу повністю виконаний
продавцем, не визнаний судом недійсним,
є таким, що породив для відповідачки
грошове зобов'язання, не виконане нею у
визначений сторонами строк- до 1.01.2013р. ,
то суд вважає обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню , вимоги про
стягнення з покупця суми, не сплаченої
ним - 13400грн. - в рахунок вартості
купленого майна.

На підставі ст. 229, 235 ЦК України,
керуючись ст.213, 214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

Договір дарування ? частини
квартири, що розташована за адресою
АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_1
(дарувальником) та ОСОБА_2
(обдаровуваним), посвідчений державним
нотаріусом Другої Луганської
державної нотаріальної контори
Старецькою Н.В., реєстраційний номер
2-369, 16.08.2012р. , - визнати удаваним, таким,
що в дійсності прикриває договір
купівлі-продажу;

застосувати до даного договору
правила договору купівлі - продажу, за
яким ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 купила ?
частку квартири за адресою АДРЕСА_2;

стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 за даним договором 13400,00 гривень.
- в рахунок оплати вартості купленого
нерухомого майна.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
, а учасниками процесу, які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом 10 днів
з дня отримання копії рішення .
Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду через Артемівський
районний суду м. Луганська , копія
скарги одночасно направляється
особою, що її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя

Т.В. Селезньова