Справа № 377/1080/13-ц Головуючий у І
інстанції Теремецької Н.Ф.Провадження
№ 22-ц/780/3543/14 Доповідач у 2 інстанції
Гуль В.В.Категорія 47
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Березовенко Р.В.,
Касьяненко Л.І.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Славутицького міського суду
Київської області від 01 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, треті особи Служба у справах
дітей виконкому Славутицької міської
ради Київської області, орган опіки та
піклування виконкому Славутицької
міської ради Київської області про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та встановлення регламенту
побачення з дитиною,-

в с т а н о в и л а:

у серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що після припинення
його відносин із ОСОБА_4 їхня дочка
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилась
проживати із матір'ю. При цьому
відповідач зловживає своїми правами та
створює йому, як батьку дитини,
перешкоди у спілкуванні з дочкою, не
дає можливості брати участь у її
вихованні.

Ураховуючи викладене, просив усунути
перешкоди у спілкуванні з дитиною та
встановити спосіб його участі у
вихованні дитини.

Рішенням Славутицького міського суду
Київської області від 1 листопада 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду
першої інстанції з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, а також порушення норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не надав доказів того,
що відповідачка чинить перешкоди у
спілкуванні йому з дочкою та у її
вихованні. Крім того, усупереч вимог ст.
ст.19,159 СК України позивачем не надано
висновок органу опіки та піклування,
складений на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, які бажають
брати участь у її вихованні.

Такий висновок суду не відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
"Про охорону дитинства" дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного
з них, має право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів.

Відповідно до ч.1 ст.157 СК України мати
та батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою.

Згідно ст. 157 СК України, той з батьків,
хто проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той з батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному розвитку
дитини.

Судом першої інстанції встановлено,
що згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Її батьком записаний ОСОБА_2, а матір'ю
- ОСОБА_4

Позивач та відповідачка в
зареєстрованому шлюбі та у фактичних
шлюбних відносинах не перебували.

Донька позивача ОСОБА_5 проживає у м.
Славутичі Київської області разом з
матір'ю.

ОСОБА_2 проживає у Франції в місті
Парижі та орендує квартиру з 15.12.2007
року.

Позивач постійно надавав фінансову
допомогу відповідачці, шляхом переказу
грошей на картковий рахунок.

Встановлено, що позивач щотижня
спілкується із дочкою по телефону
або скайпу і до подачі позову в
суд при приїзді позивача в
м.Славутич відповідач не
перешкоджала йому у спілкуванні з
дитиною.

Встановлено і підтверджується
сторонами, що до 2012 року дитина
в супроводі матері, а пізніше
бабусі дитини - ОСОБА_7 щорічно
тимчасово виїздила за кордон у
Францію, де дитина відпочивала у
батька та дідуся.

Проте правильно встановивши
вказані обставини справи, суд
зробив невідповідні їм і
законодавству висновки.

Колегія суддів вважає, що
безпосереднє подання вказаного
позову в суд та невизнання
позовних вимог відповідачем
свідчать про наявність перешкод із
сторони ОСОБА_4 у спілкуванні
позивача із дитиною та участі
його у вихованні дитини.

Не можна погодитись також із
однією із підстав відмови в
позові, що позивач всупереч вимог
ст.ст.19, 159 Сімейного кодексу України
не звертався до органу опіки і
піклування з метою розв'язання
спору щодо його участі як батька у
спілкуванні з дитиною та її
виховання та не надав письмовий
висновок органу опіки і
піклування.

Дійсно відповідно до ч.ч.4,5,6 ст.19
Сімейного кодексу України:

4. При розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування.

5. Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

6. Суд може не погодитися з висновком
органу опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Як вбачається з висновку органу опіки
та піклування виконавчого комітету
Славутицької міської ради від 11.10.2013
року №12-03/44 щодо участі батька ОСОБА_2 у
вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, орган опіки та піклування
виконавчого комітету Славутицької
міської ради рекомендує спосіб участі
батька у вихованні доньки, а саме:
щонеділі з 12.00 до 18.00 за місцем
проживання, перебування дитини з метою
організації та проведення
оздоровлення ОСОБА_5 на території
України щорічно за попередньою
домовленістю матері та дитини під час
весняних або осінніх канікул у
присутності рідних.

У відповідності до ст. 159 СК України,
якщо той із батьків, з ким проживає
дитина чинить перешкоди тому з батьків,
хто проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, другий з
батьків має право звернутися, до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Згідно п.2 ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду
в Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
на виїзд неповнолітнього
громадянина України може бути
дозволено на підставі рішення
суду.

Встановлено і визнано сторонами
відповідно до ст.61 ЦПК України, що в
березні 2013 року поїздка дитини до
позивача у Францію була відмінена
ОСОБА_4 з тих причин, що вона
вважала, що позивач має наміри
залишити доньку у Франції на
постійне місце проживання.

Відповідач в суді першої інстанції
позов не визнала.

Крім того встановлення способу участі
батька у вихованні дочки є і доцільним,
враховуючи віддаленість батька від
проживання дитини.

За таких обставин посилання суду
першої інстанції на нотаріально
посвідчені заяви-згоди ОСОБА_4 про
надання згоди на виїзд дитини у
Францію до батька, проїзний
документ дитини як докази
недоведеності позивачем тих
обставин, що відповідач чинить
йому перешкоди і не надає згоди
на виїзд дитини за кордон не
можуть прийматись до уваги,
оскільки вони стосуються минулих
подій.

Такий спосіб участі батька у вихованні
та спілкуванні з дочкою, як надання
дозволу на тимчасовий виїзд
неповнолітньої до Франції, не є у
прямому розумінні участю у вихованні
та спілкуванні з дитиною, а лише
можливістю виїзду дитини за кордон,
порядок та підстави якого передбачені
Законом України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», Правилами перетинання
державного кордону громадянами
України, Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання і
вилучення.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку, що рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 01 листопада 2013 року в
частині відмови у встановленні способі
ОСОБА_2 участі у вихованні дитини
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Славутицького міського суду
Київської області від 01 листопада 2013
року в частині відмови у встановленні
способі ОСОБА_2 участі у вихованні
дитини скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення.

Встановити спосіб участі ОСОБА_2 у
вихованні доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
щонеділі з 12.00 до 18.00 за місцем
проживання, перебування дитини з метою
організації та проведення
оздоровлення ОСОБА_5 на території
України щорічно за попередньою
домовленістю матері та дитини під час
весняних або осінніх канікул у
присутності рідних.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: