НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-4679/11
№ 2/183/101/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі: головуючої судді
Дубовенко І.Г., при секретарі
Гончаровій С.Є., розглянув у відкритому
судовому засіданні в м. Новомосковську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області знаходиться цивільна справа за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, в якому позивач після уточнення
своїх позовних вимог просить суд
стягнути солідарно з відповідачів суму
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 139730,66 гривень та судові
витрати.

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилався на те, що 05 серпня 2005
року між АКІБ «УкрСиббанк»,
найменування якого в подальшому
змінено на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір №
583ДИ446К про надання кредиту в сумі 13500
доларів США зі сплатою 11,5 % річних за
користування кредитом, строком
повернення до 04 серпня 2015 року.

Відповідно до умов Кредитного договору
ОСОБА_1 зобов'язалась належним чином
прийняти, використовувати і повернути
Банку отримані кошти, а також
здійснювати плату за кредит
(встановлені проценти та комісії) у
терміни, встановленні графіком
погашення кредиту.

В порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК
України відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконує, порушує умови
Кредитного договору стосовно
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту та своєчасної сплати
нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків у
встановленні Кредитним договором
терміни, внаслідок чого станом на 26
жовтня 2010 р. у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем в
розмірі 139730,66 гривень, яка складається
з заборгованості за сумою кредиту в
розмірі 11940,51 доларів США, що
еквівалентно 94468,54 гривням,
заборгованість за процентами по
користуванню кредитом в розмірі 5687,1
доларів США, що еквівалентно 44994,06
гривень, пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом в розмірі
23,88 доларів США, що еквівалентно 188,93
гривень, пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по відсоткам в розмірі
10 доларів США, що еквівалентно 79,13
гривень.

05 серпня 2005 року між Банком та ОСОБА_2
укладений договір поруки № 583ДИ446П,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
зобов'язався перед Банком відповідати
за виконання ОСОБА_1 усіх її зобов'язань
перед Кредитором в повному обсязі, що
виникли з Кредитного договору як
існуючих в теперішній час, так і тих, що
можуть виникнути в майбутньому.

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов
кредитного договору позивач вимушений
звернутись з позовом до суду та просить
стягнути солідарно з відповідачів на
його користь заборгованість за
вказаним кредитним договором в розмірі
139730,66 гривень, а також судові витрати у
вигляді судового збору в розмірі 1397,3
гривень.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, в своїй заяві просила суд
розглянути справу за її відсутності з
урахуванням її письмових заперечень на
позов та застосування наслідків ст. 617
ЦК України. В своїх письмових
запереченнях ОСОБА_1 позов визнає в
частині стягнення з неї заборгованості
за кредитом, яка складається з
простроченої заборгованості за
кредитом згідно графіку з 23.01.2009 року по
23.01.2012 року - 4068 доларів США,
простроченої заборгованості за
процентами 2613,49 доларів та пені в
розмірі 1 гривня. До вимог про стягнення
заборгованості за період з 23.01.2006 року
по 23.01.2009 року застосувати наслідки
спливу строку позовної давності та
відмовити в цій частині позову. Що
стосується іншої частини вимог щодо
стягнення кредиту, то вони є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, тому як строк
кредитного договору встановлений до 04
серпня 2015 року, вимог щодо достроково
погашення всієї суми заборгованості
вона не отримувала; а тому вимоги в цій
частині є безпідставними. Просила
врахувати той факт, що своєчасно нею не
вносилися платежі за кредитним
договором, через те що стосовно неї
було запроваджено процедуру
банкрутства, її майно було арештоване,
у зв'язку з чим вона була позбавлена
можливості добросовісно виконувати
зобов'язання за договором; а тому
просила суд зменшити розмір пені до 1
гривні. Також просила суд розстрочити
стягнення заборгованості на три роки.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, в своїй заяві просив суд
розглянути справу за його відсутності
з урахуванням його заяв про
застосування наслідків порушення
строків позовної давності. В
задоволенні позовних вимог банку до
нього просив відмовити в повному
обсязі посилаючись на те, що договір
поруки, на підставі якого позивач
звернувся до суду з вимогами до нього
не містить строку дії договору,
оскільки в ньому визначений тільки
«термін дії договору» і не відповідає
вимогам ст.ст. 251, 252 ЦК України.
Враховуючи, що строк дії договору
договором поруки не встановлено,
відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України
- позивач протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання мав право
пред'явити до нього, як поручителя,
вимогу, виходячи з дати останнього
платежу - 26.10.2010 року - позивач мав право
пред'явити до поручителя вимогу до
30.05.2011 року, однак такої вимоги не
пред'явив. Тому просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог банку до
нього в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом по справі встановлено факт, що 05
серпня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк»,
найменування якого в подальшому
змінено на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір №
583ДИ446К про надання кредиту в сумі 13500
доларів США зі сплатою 11,5 % річних за
користування кредитом, строком
повернення до 04 серпня 2015 року.

Згідно умов договору позивач
зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит в
розмірі 13500 доларів США, а ОСОБА_1, в свою
чергу, зобов'язалася: повернути кредит
в сумі 13500 доларів США, здійснювати
погашення кредиту та сплату
нарахованих процентів з 01 по 10 число
кожного місяця, починаючи з наступного
місяця після видачі кредиту, точно в
строки, обумовлені кредитним
договором, погашати кредит та
своєчасно сплачувати проценти за
користування кредитом в розмірі 11,5 %
річних), комісійні винагороди, а у
випадку неналежного виконання взятих
на себе зобов'язань по кредитному
договору на першу вимогу банку
сплатити штрафні санкції у вигляді
пені.

Таким чином, між позивачем та ОСОБА_1
укладено кредитний договір,
правовідносини по якому урегульовані
договором та параграфом 2 глави 71 ЦК
України, а саме, відповідно до ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивачем були виконані його
зобов'язання, передбачені договором та
законодавством, а саме, надано кредитні
кошти в розмірі 13500 доларів США, що не
заперечувалося сторонами, однак ОСОБА_1
в односторонньому порядку порушила
вимоги як договору так і законодавства.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України, в якій зазначено, що боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, що
неодноразово роз'яснювалося сторонам у
справі в ході судового розгляду. Справа
досить тривалий час знаходиться в суді,
в ході попереднього розгляду справи за
клопотанням позивача призначалася
експертиза, а відповідачем надавалися
відповідні заперечення; сторонами
подавалися докази.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, належними сторонами та
у встановлений договором строк.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачем було прострочено
повернення чергової частини позики, що
не заперечувалося сторонами. Не можуть
бути прийняті до уваги посилання
відповідача ОСОБА_1 на те, що вимоги
щодо дострокового повернення частини
позики є необґрунтованими через те, що
вона не отримувала від позивача такої
вимоги, тому як копію позову в якому
позивач просить достроково повернути
всю суму за кредитом - відповідач
отримала, о тому моментом отримання
вимоги щодо дострокового повернення
всієї суми кредиту - є момент отримання
цього позову.

Згідно ст. 617 ЦК України, особа, яка
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, недодержання своїх
обов'язків контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів

Як вбачається з розрахунку
заборгованості відповідача ОСОБА_1
перед позивачем, який відповідач не
оспорює, а суд погоджується, оскільки
він повністю узгоджується з іншими
матеріалами цивільної справи, станом
на 26 жовтня 2010 року у відповідача
ОСОБА_1 виникла заборгованість перед
позивачем в розмірі 139730,66 гривень, яка
складається з заборгованості за сумою
кредиту в розмірі 94468,54 гривням,
заборгованість за процентами по
користуванню кредитом в розмірі 44994,06
гривень, пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом в розмірі
188,93 гривень, пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по відсоткам
в розмірі 79,13 гривень.

Таким чином, на підставі ст. 1049 ЦК
України, згідно якої позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором - з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача заборгованість, яка
складається з: з заборгованості за
сумою кредиту в розмірі 94468,54 гривням,
заборгованість за процентами по
користуванню кредитом в розмірі 44994,06
гривень, пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом в розмірі
188,93 гривень, пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по відсоткам
в розмірі 79,13 гривень, а всього - 139730,66
гривень.

В судовому засіданні також
встановлено, та не заперечується
сторонами у справі, що 05 серпня 2005 року
між Банком та ОСОБА_2 укладений договір
поруки № 583ДИ446П, відповідно до умов
якого ОСОБА_2 зобов'язався перед Банком
відповідати за виконання ОСОБА_1 усіх
її зобов'язань перед Кредитором в
повному обсязі, що виникли з Кредитного
договору як існуючих в теперішній час,
так і тих, що можуть виникнути в
майбутньому.

Відповідно до вимог ст.ст. 553-554 ЦК
України - за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб. У разі порушення
боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_1 було порушено зобов'язання,
забезпеченого порукою ОСОБА_2

Не можуть бути прийняті до уваги
посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що
строк дії договору поруки припинений, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Оскільки
договором поруки п. 3.2. було встановлено
строк її припинення - з припиненням
всіх зобов'язань позичальника по
кредитному договору, а кредитним
договором установлено його дію до 04
серпня 2015 року, то днем настання строку
виконання основного зобов'язання, з
якого починається відлік для
пред'явлення кредитором вимоги до
поручителя, буде 05 серпня 2015 року.

Аналізуючи вищевикладене суд доходить
висновку про те, що позовні вимоги
позивача щодо стягнення солідарно з
відповідачів суми заборгованості в
розмірі 139730,66 гривень - підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
підлягають стягненню витрати по оплаті
судового збору, в розмірі 698,65 гривень; з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
підлягають стягненню витрати по оплаті
судового збору, в розмірі 698,65 гривень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215,
226 ЦПК України, ст. 624, 625, 1048-1050, 1054 ЦК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Укрсиббанк»
заборгованість, яка складається з: з
заборгованості за сумою кредиту в
розмірі 94468,54 гривням, заборгованість
за процентами по користуванню кредитом
в розмірі 44994,06 гривень, пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом в розмірі 188,93 гривень, пеня
за несвоєчасне погашення
заборгованості по відсоткам в розмірі
79,13 гривень, а всього - 139730 ( сто тридцять
дев'ять тисяч сімсот тридцять) гривень
66 (шістдесят шість) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укрсиббанк» судові витрати в розмірі
698 ( шістсот дев'яносто вісім) гривень 65
(шістдесят п'ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укрсиббанк» судові витрати в розмірі
698 ( шістсот дев'яносто вісім) гривень 65
(шістдесят п'ять) копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.Г. Дубовенко