АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3650/14
Головуючий 1 інст.: Труханович В.В.
Доповідач: Хорошевський О.М.
Категорія: право власності
УХВАЛА

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого, судді -
Хорошевського О.М.,

суддів:
Зазулинської Т.П., Кругової С.С.
при секретарі -
Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 03 квітня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Харківської
міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про
визнання права власності на самочинні
прибудови, -

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом у якому просив визнати
за ним право власності на приміщення
№№ 5, 4 квартири АДРЕСА_1, як спадкоємця
за заповітом після ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що у 1954 році його батьки
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в результаті обміну
отримали квартиру АДРЕСА_2 яка
складалась з кімнати площею 10,0 кв.м. та
кухні площею 9,1 кв.м.

У 1955 році його батьки прибудували до
цієї квартири приміщення площею 10,3
кв.м. (приміщення №5).

Пізніше батьки ще добудували
приміщення до квартири, а саме
приміщення кухні площею 7,4 кв.м.
(приміщення №4).

Технічний паспорт квартири
виготовлений у 1998 році помилково не
містить відмітки про наявність
самочинного будівництва.

Відомостей про введення цього
приміщення до експлуатації у бюро
технічної інвентаризації були
відсутні і він звернувся до
райвиконкому, який рішенням № 41-42 від
07.07.2009 року прийняли спірне приміщення
до експлуатації.

У 2003 році померла його мати ОСОБА_3
залишивши заповіт на його ім'я.

Вважаючи, що на час смерті ОСОБА_3 була
власником самочинного будівництва
приміщень №№ 5 та 4 просив позов
задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 03 квітня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та задовольнити його позовні
вимоги.

Скарга містить посилання на те, що
висновок суду про відсутність у
спірній квартирі самочинного
будівництва протирічить матеріалам
справи.

Суд посилався на рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 03.10.2011
року яке скасоване.

Позивач з 12 років проживав у спірній
квартирі, доглядав матір, а відповідач
цією квартирою не користувався, лише
зареєстрований у ній.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно технічного паспорту
виготовленого 26.02.1998 року зазначена
квартира АДРЕСА_1, складає 46,9 кв. м.,
площа приватизованої частини 36 кв.м.
(а.с. 13-14).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 1 квітня 1998 року
в результаті приватизації власниками
квартири АДРЕСА_1 у м. Харкові, площею
36,9 кв. м. стали ОСОБА_3 та відповідач
ОСОБА_2 (а.с. 36).

Рішенням виконавчого комітету
Жовтневої районної ради м. Харкова від
01.04.2003 року № 28-29 прийнят до
експлуатації самовільні приміщення у
АДРЕСА_3 площею 10 кв. м. на ім'я ОСОБА_3
(а.с. 16).

Таким чином у 1996 році ОСОБА_3 та ОСОБА_2
набули право власності на частину
спірної квартири в межах 36,9 кв.м.

Приміщення № І, 1,2,3 загальною площею 10
кв.м. приватизовані не були оскільки
згідно відмітки у технічному паспорті
від 26.02.1998 року збудовані самовільно.

Ці приміщення прийняті до експлуатації
у 2003 році і не є предметом спору.

З огляду на викладене судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про недоведеність позовних
вимог.

Посилання позовної заяви та
апеляційної скарги на рішення
виконавчого комітету Жовтневої
районної ради у м. Харкові від 07.07.2009
року № 41-42 не можуть бути взяті до
уваги, оскільки на спірні приміщення
придбане право власності у 1998 році.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують.

З огляду на викладене з урахуванням
вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК України судова
колегія не вбачає підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1
ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова
колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 03 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: