Єдиний унікальний номер 267/3406/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3913/2014
Єдиний унікальний номер 267/3406/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3913/2014
Головуючий в 1 інстанції Наумова О.С.
Доповідач: Супрун М.Ю.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Никифоряка Л.П.,

суддів
Супрун М.Ю., Жарової Ю.І.,

при секретарі
Руденко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом комунального
підприємства «Житловик-2» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості з оплати
житлово-комунальних послуг по
утриманню будинку та прибудинкової
території

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 11
жовтня 2013 року,-

В С Т А Н О В
И В :

У травні 2013 року комунальне
підприємство «Житловик-2» (далі: КП
«Житловик-2») звернулося до суду з
вищевказаним позовом, в обґрунтування
якого зазначило, що відповідач є
власником квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та має заборгованість
по оплаті житлово-комунальних послуг
по утриманню будинку та прибудинкової
території. З урахуванням уточнень до
позовних вимог, позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість за надані ним послуги
за період з 01 серпня 2008 року по 31 грудня
2011 року у розмірі 1967,00 грн.

Рішенням Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 11
жовтня 2013 року позовні вимоги КП
«Житловик-2» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь КП «Житловик-2»
заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг по
утриманню будинку та прибудинкової
території в сумі 1976,00 грн. за період з 01
серпня 2008 року по 31 грудня 2011 року.
Вирішено питання про судові витрати.

З вказаним рішенням не погодилась
відповідач ОСОБА_1 та оскаржила його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити КП
«Житловик-2» в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник
адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні
апеляційного суду підтримали
апеляційну скаргу, просили її
задовольнити.

Представник позивача КП «Житловик-2»
Пятінцев Е.В., діючий за довіреністю, у
судовому засіданні апеляційної
інстанції заперечував проти доводів
апеляційної скарги, просив її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача та представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до п.4.ч.1.ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач є власником квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
споживачем послуг по утриманню
будинку та прибудинкової території,
які надає КП «Житловик-2» (а.с. 10)

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки надані позивачем послуги
відповідач в повному обсязі не
оплачувала, з неї підлягає стягненню
заборгованість за ці послуги у повному
обсязі за період з 01 серпня 2008 року по 31
грудня 2011 року, при цьому підстави для
застосування строку позовної давності
відсутні, оскільки мало місце його
переривання.

Проте в повній мірі з такими висновками
суду першої інстанції погодитись не
можна.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», п. 7 «Правил користування
приміщеннями житлових будинків»,
споживач ( власник та наймач (орендар)
квартири) зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені законом або договором.

Апеляційним судом встановлено, що
відповідач є власником квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та має
заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг по
утриманню будинку та прибудинкової
території за період з 01 серпня 2008 року
по 31 грудня 2011 року у розмірі 1967,00
грн.(а.с.108)

20 грудня 2012 року позивач звернувся до
суду із заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за вищезазначений
період (а.с.9), такий наказ 17 січня 2013
року був судом виданий, а 25 березня 2013
року скасований (а.с.11).

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

В силу ч.ч. 3.4 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України,
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Суд першої інстанції не врахував,
що переривання перебігу позовної
давності може мати місце лише в межах
строку давності, а не після його спливу,
а тому стягуючи з відповідача
заборгованість за оплату
житлово-комунальних послуг не звернув
увагу на те, що на час подання КП
«Житловик-2» заяви про видачу судового
наказу строк позовної давності для
вимог про стягнення заборгованості за
період з серпня 2008 року по грудень 2009
року сплив.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що
до винесення судом рішення
відповідачем була зроблена заява про
застосування строку позовної давності
(а.с.17), стягненню з ОСОБА_1 на користь КП
«Житловик-2» підлягає заборгованість
за послуги по утриманню будинку та
прибудинкової території в межах строку
позовної давності за період з січня 2010
року по грудень 2011 року в сумі 1101,88 грн.

Доводи апеляційної скарги про
те, що заборгованість стягнута судом
без вирахування всіх оплат,
призведених відповідачем та сум
призначеної ОСОБА_1 субсидії
спростовується матеріалами справи, в
тому числі розгорнутим розрахунком
заборгованості, наданим КП
«Житловик-2».

Посилання апелянта на те, що між
сторонами не було укладено договору
про надання комунальних послуг
апеляційний суд не приймає до уваги,
оскільки ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
так як відповідач користується
послугами позивача і в установленому
законом порядку від них не відмовився,
між сторонами фактично склались
договірні відносини.

Отже, у зв'язку з порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального права, рішення суду
першої інстанції підлягає зміні в
частині розміру стягнутого з
відповідачки боргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 11
жовтня 2013 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
комунального підприємства «Житловик-2»
заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг по
утриманню будинку та прибудинкової
території за період з січня 2010 року по
грудень 2011 року в сумі 1101,88 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: