АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1649/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу. Клочко
О. В. Доповідач в апеляційній
інстанції Вишня Н. В. УХВАЛА
11 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВишня Н. В. суддівГончар Н.
І. , Ювшин В. І. при секретаріАнкудінові
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника концерну
"Техвоєнсервіс" на ухвалу
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 23 квітня 2014 року про
розстрочку виконання рішення суду по
справі за позовом ОСОБА_6 до Концерну
"Техвоєнсервіс" про стягнення боргу по
заробітній платі, середнього заробітку
за час розрахунку при звільненні, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення боргу по
заробітній платі, середнього заробітку
за час розрахунку при звільненні.
Рішенням Придніпровського районного
суду від 21 листопада 2012 року позов
ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з Концерн
"Техвоєнсервіс" борг по заробітній
платі в сумі 21 233,28 грн. та 3 817,20 грн. -
компенсації середнього заробітку за
затримку розрахунку при звільненні, а
всього 25 050,48 грн.

На підставі вказаного рішення видано
виконавчий лист.

На виконання виконавчого листа від
31.10.2013 року № 2-3342 державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Слов'янського районного управління
юстиції у місті Києві винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 04.12.2013 року ВП № 41039584.

На даний час Концерн "Техвоєнсервіс"
перебуває в скрутному фінансовому
становищі на межі банкрутства.
Підтвердженням цьому є наявна
заборгованість перед податковими
органами в розмірі 12 млн. грн., перед
органами пенсійного фонду - 3 млн.грн.
на підставі судових рішень. Державним
виконавцем відділу ДВС Слов'янського
районного управління юстиції у місті
Києві винесено постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 30.05.2013 року та
від 30.08.2013 року, постанова про арешт
коштів боржника від 06.08.2013 року.

Також, відповідно до балансу (звіту про
фінансовий стан) Концерну
«Техвоєнсервіс» на 30 вересня 2013 року,
непокритий збиток становить 50,386
млн.грн., що ускладнює виконання
рішення суду.

Тому, на підставі ст. 373 ЦПК України та
ст. 36 Закону України "Про виконавче
провадження", Концерн "Техвоєнсервіс"
просить надати розстрочку виконання
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 21.11.2012 року строком
на 6 місяців.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 23 квітня 2014 року
заяву Концерну "Техвоєнсервіс" від 24
березня 2014 року про розстрочку
виконання рішення суду від 21 листопада
2012 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
Концерну "Техвоєсервіс" про стягнення
боргу по заробітній платі, середнього
заробітку за час розрахунку при
звільненні залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник
Концерну "Техвоєнсервіс" просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та постановити нову, якою заяву
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Постановляючи ухвалу про залишення
заяви про розстрочку виконання рішення
суду без задоволення, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що обставини, викладені концерном
"Техвоєнсервіс" у даній заяві, не
містять доказів, які свідчать саме про
винятковість обставин з якими
пов'язується утруднення виконання
рішення суду від 21 листопада 2012 року по
справі № 2314/8455/12.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою або за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання.

Відповідно до статті 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Таким чином, системне тлумачення
положень ст. ст. 217, 373 ЦПК України, ст. 36
Закону України «Про виконавче
провадження» дає підстави дійти
висновку, що розстрочка виконання
рішення суду може бути надана у
виняткових випадках, що обумовлюють
об'єктивні ускладнення при виконанні
судового рішення або наявність яких
робить його виконання неможливим.

Посилання апелянта в скарзі на те, що
відповідно до звіту про фінансовий
стан Концерну «Техвоєнсервіс» на 31
березня 2014 року непокритий збиток
становить 53,144 млн.грн. та боржник
фактично перебуває на межі
банкрутства, ускладнює виконання
рішення, не спростовують висновків
суду першої інстанції про відсутність
виняткових обставин для вирішення
питання про розстрочення виконання
рішення суду.

Крім того, слід зауважити, що
відповідно до положень статті 44 ЗУ «Про
виконавче провадження», яка передбачає
черговість задоволення вимог
стягувачів, у разі недостатності суми,
стягненої з боржника для задоволення
всіх вимог за виконавчими документами,
ця сума розподіляється державним
виконавцем між стягувачами в порядку
черговості, зокрема, у третю чергу
задовольняються вимоги працівників,
пов'язані з трудовими
правовідносинами, після чого
задовольняються вимоги щодо збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування і т.д. У четверту
чергу задовольняються вимоги щодо
податків і неподаткових платежів до
бюджету, вимоги органів страхування з
обов'язкового страхування (крім вимог
щодо збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування).

Оскільки передбачених законом підстав
для розстрочки виконання рішення суду
в справі не було встановлено,
обставини, на які посилається заявник,
не є достатніми й винятковими, суд
обґрунтовано прийшов до висновку про
відмову в розстроченні виконання
рішення суду.

Враховуючи приведені вимоги закону,
якими керувався і суд першої інстанції,
судова колегія вважає, що висновок
районного суду про відмову у
задоволенні заяві про розстрочку
виконання рішення суду є
обґрунтованим.

Наведеним спростовуються доводи,
викладені в апеляційній скарзі, щодо
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, а відтак
підстави для скасування оскарженої
ухвали суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
Концерн "Техвоєсервіс" - відхилити.

Ухвалу Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 23 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :