Справа № 2-5662/10 Провадження №
22-ц/772/1393/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Матохнюк Д.Б.Категорія: 27
Доповідач: Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючої: Шемети Т.М.,

суддів: Матківської М. В., Сопруна
В.В.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: представника ТОВ «ОТП
«Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк»
Бойко Л.В., представників відповідача
ОСОБА_3, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_6, подану його
представником ОСОБА_3 на заочне рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 13.08.2010 року

у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» до ОСОБА_6 про стягнення
боргу за кредитним договором та
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

в с т
а н о в и л а :

В лютому 2010 року ПАТ «ОТП Банк»
звернувся до суду з вказаним позовом.

Повторним заочним рішенням
Ленінського районного суду м.Вінниці
від 13.08.2010 року позов задоволено:

- стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ "ОТП
Банк" борг за кредитним договором №
СNL-В000012006 від 20.01.2006 року та кредитним
договором № СNL-В00/104/2007 від 25.05.2007 року
на загальну суму 38 665, 59 доларів США, що
еквівалентно згідно курсу НБУ гривні
до долара США 309 510, 31 гривень та 1 986, 15
гривень штрафних санкцій.

- в рахунок погашення заборгованості за
кредитними договорами № СNL - В00001 2006 від
20.01.2006 року та № СNL -В00/104/2007 від 25.05.2007
року звернуто стягнення на предмет
іпотеки на користь ПАТ «ОТП Банк», а
саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_6 на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
19.11.2004 року, кошти отриманні від
реалізації предмета іпотеки
направлено на погашення загальної
заборгованості перед ПАТ «ОТП Банк» та
застосовано спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом продажу
публічним акціонерним товариством
«ОТП Банк» предмету іпотеки, а саме з
правом укладання договору
купівлі-продажу будь-яким способом, в
тому числі нотаріального укладення
договору купівлі-продажу з іншою
будь-якою особою покупцем та з наданням
ПАТ «ОТП Банк» всіх повноважень
продавця.

- Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Вінниці від 25.04.2012 року (а.с.146) було
замінено сторону виконавчого
провадження з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ
«ОТП Факторинг Україна».

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_6 через свого представника
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
та неповне з'ясування судом обставин
справи, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи просить
застосувати строк позовної давності
до вимог про нарахування пені,
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове, яким в
позові відмовити. Доводи апеляційної
скарги мотивовані тим, що банк
звернувся до суду з позовом про
дострокове стягнення заборгованості
за кредитними договорами, адже
кінцевий термін повернення кредиту -
19.01.2021 року, проте він не одержував
вимоги по дострокове повернення
кредиту, що не було взято судом до
уваги. Крім того, не було досліджено
розмір заборгованості та дата її
виникнення, в матеріалах справи
відсутні банківські виписки, які
підтверджують розмір заборгованості
відповідача. Всупереч вимогам ст. 258 ЦК
України позивач намагається стягнути
пеню з порушенням строку позовної
давності. Суд не з'ясував період, за
який відбулось нарахування пені, не
зазначив у рішенні дійсного розміру
кредитної заборгованості в межах
встановленого строку позовної
давності та з чого вона складається.
Резолютивна частина рішення суду в
частині звернення стягнення на предмет
іпотеки не відповідає рекомендаціям п.
42 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин», зокрема, не
зазначено загальний розмір вимог та
всі його складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмету
іпотеки, спосіб реалізації предмету
іпотеки - шляхом проведення прилюдних
торгів, або надання іпотекодержателю
права на продаж предмету іпотеки та не
вказано початкову ціну предмета
іпотеки для його подальшої реалізації.

В судовому засіданні апеляційного суду
представники відповідача ОСОБА_3,
ОСОБА_5 подану апеляційну скаргу
підтримали з викладених у ній підстав.
Представник позивача подану
апеляційну скаргу не визнала,
зазначила, що рішення суду вірне,
ґрунтується на нормах закону та
матеріалах справи, окрім того додала,
що квартира, яка була предметом іпотеки
та на яку суд звернув стягнення,
реалізована в процесі виконання
рішення суду як арештоване майно,
виконавчий лист про звернення
стягнення на предмет іпотеки вони не
виписували.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, заслухавши пояснення
осіб, що з'явилися в судове засідання,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судом було встановлено наступне:

- 20.01.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк»
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір №CNL-B000012006, згідно
якого позичальнику надано кредитні
кошти в сумі 25 725, 00 дол. США строком до
19.01.2021 року, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 11%
річних (а.с. 9-15). В забезпечення
своєчасного виконання зобов'язань за
кредитним договором між позивачем та
відповідачем було укладено договір
іпотеки №CNL-В00/001/2006 від 24 січня 2006 року
(а.с. 19), відповідно до якого останній
передав в іпотеку позивачу нерухоме
майно, а саме: житлову квартиру за
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_6 на підставі Договору
купівлі-продажу квартири від 19.11.2004 р.
Факт отримання коштів підтверджується
валютним меморіальним ордером № 15 від
20.01.2006 р. на суму 10 800 доларів США та
заявою на видачу готівки від 24.01.2006р. № 1
на суму 14 925,00 доларів США. Згідно
наданих позивачем розрахунків суми
боргу за кредитним договором №CNL-
В000012006 заборгованість становить 26 591,52
доларів США, що еквівалентно згідно
курсу НБУ гривні до долара США станом
на 27.01.2010 року 212 859 грн. 80 коп., з яких: 23
509,73 доларів

-2-

США - заборгованість за кредитом, 3 081,79
доларів США, - заборгованість по
процентах за користування кредитними
коштами; 711,23 грн. - штрафні санкції,
передбачені п. 4.1.1. кредитного договору
(а.с.20).

- 25 травня 2007 року між ОСОБА_6 та ЗАТ «ОТП
Банк», правонаступником всіх прав та
обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк» був
укладений кредитний договір № CNL-
В00/104/2007, згідно умов якого позивач
надав відповідачу кредит на споживчі
цілі в сумі 10 556,00 доларів США зі сплатою
13,99 % річних (а.с.23-30). В забезпечення
своєчасного виконання зобов'язань за
кредитним договором № CNL-В00/104/2007 від 25
травня 2007 року, а також будь-яким
можливим збільшенням основного
зобов'язання, між позивачем та
відповідачем було укладено договір
наступної іпотеки №РCNL-В00/104/2007 від 25
травня 2007 року, відповідно до якого
відповідач передав в іпотеку позивачу
нерухоме майно, а саме: житлову
квартиру за АДРЕСА_1, що належать на
праві власності ОСОБА_6 на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
19.11.2004р.( а.с. 32-33). Факт отримання коштів
підтверджується заявою на видачу
готівки від 27.05.2007р. № 20 на суму 10 556,00
доларів США (а.с. 31). Згідно розрахунків
суми боргу за кредитним договором №
CNL-ВОО/104/2007 заборгованість становить 12
074,07 доларі США, що еквівалентно згідно
курсу НБУ гривні до долара США 96 650, 52
грн., з яких: 9 942, 58 доларів США -
заборгованість за кредитом, 2 131, 49
доларів США, - заборгованість по
процентах за користування кредитними
коштами; 1 274, 92 грн. - штрафні санкції
(а.с.34).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
ОСОБА_6 допустив заборгованість за
кредитними договорами, то позов слід
задовольнити і в частині стягнення
виниклої заборгованості, і в частині
звернення стягнення на предмет іпотеки
(наступної іпотеки).

Однак такий висновок суду не в повній
мірі відповідає нормам матеріального
права, а саме: висновок суду про
існування заборгованості ОСОБА_6 за
кредитним договором №CNL-B000012006 та
кредитним договором № CNL- В00/104/2007 є
вірним та обґрунтованим, не викликає
сумніву і розмір заборгованості,
доведений наданими позивачем
розрахунками (а.с.20,34).

Разом з тим, суд не навів мотивів
звернення стягнення на предмет
іпотеки: квартиру за АДРЕСА_1, не дав
оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна. Також не взяв до
уваги те, що боржник і кредитор в
розглядуваній справі є тотожними, а
тому суд не вправі був одночасно
стягнути суму заборгованості за
кредитним договором та звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, рішення суду в частині
звернення стягнення на предмет іпотеки
слід скасувати та в цій частині
відмовити в задоволенні позову.

Що стосується доводів апеляційної
скарги щодо незастосування судом
першої інстанції строку позовної
давності до вимоги про стягнення пені,
слід зазначити наступне: У
відповідності до норми ч.3 ст. 267 ЦК
України, суд зобов'язаний застосувати
позовну давність лише за заявою
сторони у спорі, причому така заява має
бути подана до винесення судового
рішення. В розглядуваній справі
відповідачем в суді першої інстанції
не було заявлено про застосування
наслідків спливу строку позовної
давності до вимоги про стягнення пені
ні в ході судового розгляду, ні при
подачі заяв про перегляд заочного
рішення (а.с. 78), про перегляд повторного
заочного рішення (а.с.94).

Статтею 303 ЦПК України встановлено межі
розгляду справи апеляційним судом:
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів,
заявлених в апеляційній скарзі та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції. Таким чином, заява
відповідача про застосування
наслідків пропуску строку звернення до
суду, заявлена ним при подачі
апеляційної скарги, задоволенню не
підлягає, так як вона не була заявлена в
суді першої інстанції та суд при
винесенні рішення не міг її взяти до
уваги.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що під час
розгляду справи судом першої інстанції
не було порушено норм процесуального
права, однак оскільки рішення суду
частково не відповідає вимогам
матеріального права та встановленим
обставинам справи, подану апеляційну
скаргу слід частково задовольнити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 13.08.2010 року в частині
звернення стягнення на предмет
іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, що належить
на праві власності ОСОБА_6 на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
19.11.2004 року, - скасувати та в цій частині
ухвалити нове:

Відмовити в задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» до ОСОБА_6 в частині
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

В решті рішення Ленінського районного
суду м. Вінниці від 13.08.2010 року залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча:
Т. М. Шемета

Судді:
В. В. Сопрун

М.В.Матківська