Справа №588/2012/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Линник О. С.Номер
провадження 22-ц/788/1030/14 Суддя-доповідач -
Дубровна В. В. Категорія - 56
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного
суду Сумської області від 17 квітня 2014
року

у цивільній справі за позовом
Державного підприємства «Південна
залізниця» до ОСОБА_3

про стягнення збитків,

В С Т А Н О В
И Л А :

Рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 17 квітня 2014
року позов ДП «Південна залізниця» до
ОСОБА_3 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП
«Південна залізниця» 2 989 грн. 60 коп. у
відшкодування матеріальної шкоди та 229
грн. 40 коп. у відшкодування судового
збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким у
позові ДП «Південна залізниця»
відмовити повністю.

При цьому зазначає, що в його прямі
посадові обов'язки не входив контроль
за дотриманням обов'язкових
екологічних вимог, він не був
відповідальним з охорони
навколишнього природного середовища
по виконанню заходів щодо екологічних
норм, недопущення забруднення поверхні
землі та атмосферного повітря та
недопущення негативного впливу на
екологічний стан. Відповідно п.3
розділу ІІ посадової інструкції
головного інженера він згідно із
затвердженими планами локомотивного
депо на рік та на

перспективу керує розробленням
заходів щодо реконструкції та
модернізації підприємства,
запобігання шкідливому впливу
виробництва на навколишнє середовище,
дбайливого використання природних
ресурсів, створення сприятливих і
безпечних умов праці та високої
культури виробництва. Вказує, що на цей
пункт посадової інструкції як на єдину
підставу посилався позивач у позові,
однак, як з'ясувалося під час розгляду
справи, вказані затверджені плани
локомотивного депо Смородине на рік та
перспективу взагалі були відсутні і
розроблення таких планів входить в
прямі посадові обов'язки інженера
ОСОБА_5 Також наказом від 23 січня 2014
року №61 «Про призначення
відповідальних осіб за охорону
навколишнього природного середовища»
визначні особи, відповідальні за
недопущення забруднення поверхні
землі, по паливному складу (на
території якого знаходиться металева
стружка, яка зазначена у позові як
відходи металобрухту). Такою
відповідальною посадовою особою
визначений бригадир ОСОБА_6 А взагалі
за металеву стружку в депо відповідає
заступник начальника депо по ремонту
ОСОБА_7, який також зазначений як
відповідальна особа у вищевказаному
наказі. Крім того, на підприємстві є
окремо визначена відповідальна особа
з питань природоохоронного
законодавства, нею є інженер ОСОБА_5
Однак, при ухваленні оскаржуваного
рішення зазначеним фактам суд взагалі
не приділив уваги і ні на кого з
вищеназваних осіб не поклав
відповідальності, хоча наявними у
справі доказами підтверджено факт
невиконання даними особами своїх
посадових обов'язків. Судом не
враховані приписи ст.137 КЗпП України
(щодо ступені вини кожного з
працівників) та невірно витлумачено ч.2
ст.130 КЗпП України, оскільки з рішення
неможливо зрозуміти, який саме пункт
посадової інструкції ним порушений. У
позові взагалі не згадувалася дата,
коли він нібито віддавав наказ після
повторного зважування складати
металеву стружку у неналежному місці.
Судом взагалі не перевірялася
законність проведення перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, результатом якої стало
складання акту обстеження земельної
ділянки від 28 травня 2013 року, оскільки
під час її проведення були порушені
приписи Постанови КМУ від 15 січня 2009
року №464 «Про затвердження порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства». Засмічення землі
металевою стружкою мало місце до
складання головним спеціалістом
державної інспекції з охорони
навколишнього середовища Шерстюком
М.М. акту від 28 травня 2013 року. Про це
свідчить акт, складений ним же від 23
квітня 2013 року. За першим фактом
нараховані збитки у сумі 5184 грн.
відшкодовані на підставі наказу
начальника депо - ОСОБА_5, а тому, при
стягненні суми шкоди, необхідно було
вирахувати різницю між шкодою,
визначеною на 28.05.2013 року та шкодою у
розмірі 5184 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_3, який апеляційну скаргу
підтримує з мотивів у ній викладених та
пояснення представника ДП «Південна
залізниця»- Мироненко Г.В., яка проти
скарги заперечує, вивчивши матеріали
справи, перевіривши рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін , виходячи з
наступного.

Частково задовольняючи позов ДП
«Південна залізниця», суд першої
інстанції з урахування положень ч.1
ст.137 КЗпП України дійшов висновку, що
позивачем доведена наявність
заподіяної шкоди підприємству
внаслідок порушень вимог
природоохоронного законодавства у
розмірі 8 618 грн. 40 коп., але за
недоведеність наявності кримінального
провадження відносно відповідача,
обґрунтовано вважав, що підлягає
відшкодуванню шкода у розмірі
середньомісячної заробітної плати
відповідача.

Цей висновок суду узгоджується з
матеріалами справи та відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права.

15 листопада 2013 року ДП «Південна
залізниця» звернулося до суду з
вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 28 травня 2013 року до
відокремленого підрозділу
«Локомотивне депо Смородине» ДП
«Південна залізниця» від Сумської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері надійшла
постанова про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням вимог Земельного
Кодексу України. Того ж дня за
результатами перевірки був складений
акт обстеження земельної ділянки, у
якому зафіксоване засмічення
земельної ділянки біля паливного
складу через розміщення відходів
металобрухту в неналежному місці на
земельній ділянці без твердого
покриття, чим порушено ст.17 ЗУ «Про
відходи» ст.96 ЗКУ та ст.35 ЗУ «Про
охорону земель». Відповідно до
розрахунків розмір шкоди за засмічення
землі на території ВП «Локомотивне
депо Смородине» ДП «Південна
залізниця» склав 8 616,40 грн.
Прокурорською перевіркою було
встановлено, що такі порушення сталися
внаслідок несумлінного виконання
своїх обов'язків головним інженером
локомотивного депо Смородине ОСОБА_3
Згодом на залізницю надійшло подання
прокурора про усунення порушень вимог
Земельного кодексу України. А до
Господарського суду поданий позов
Сумської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері в інтересах держави в особі
екологічної інспекції в Сумській
області про стягнення збитків з ДП
«Південна залізнимця». 10 липня 2013 року
позивачем була сплачена шкода у
повному обсязі. 27 серпня 2013 року
провадження у справі господарським
судом було припинено. Відповідач
перебував на посаді головного
інженера, згідно посадової інструкції
повинен керувати розробленням заходів
щодо запобігання шкідливому впливу
виробництва на навколишнє середовище,
дбайливого використання природних
ресурсів. Однак, він не лише не розробив
та не вжив відповідних заходів щодо
збереження навколишнього природного
середовища, а навпаки, видав
розпорядження працівникам депо
складувати металобрухт в
непристосованому для цього місці.
Вважаючи, що у діях відповідача є склад
кримінального правопорушення, позивач,
посилаючись на п.3 ч.1ст. 134 КЗпП України,
просив стягнути з відповідача понесені
підприємству збитки у повному обсязі:
шкоду у розмірі 8618,40 грн., 1 720 грн. 50 коп.
судового збору, сплаченого у
господарській справі №920/1136/13 та 229,40
грн. судового збору, сплаченого при
зверненні до суду.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно довідки ЄДРПОУ Державне
підприємство «Південна залізниця» має
правовий статус юридичної особи (а.с.7,
т.1, а Відокремлений підрозділ
«Локомотивне депо Смородине»
Державного підприємства «Південна
залізниця» - статус суб'єкта без права
юридичної особи (а.с.8, т.1).

Наказом №10/ОС від 02 квітня 2012 року на
підставі заяви відповідача та подання
начальника локомотивного депо
Смородине ОСОБА_3 було призначено
головним інженером локомотивного депо
Смородине (а.с.17,т.1).

Відповідно до посадової інструкції
головного інженера ОСОБА_3, з якою він
був ознайомлений під підпис 02 квітня 2012
року, визначені його функціональні
обов'язки, права і відповідальність.
Зокрема він є першим заступником
начальника депо та несе
відповідальність за результати та
ефективність виробничої діяльності;
координує і здійснює керівництво
діяльністю підпорядкованих йому
підрозділів, відповідно до структурної
схеми депо; здійснює контроль за
додержанням технологічної дисципліни,
правил та норм з охорони праці,
електробезпеки, виробничої санітарії,
пожежної безпеки, вимог
природоохоронних, санітарних органів,
а також органів, що здійснюють
технічний нагляд; забезпечує вирішення
питань екології, пов'язаних з
виробничою діяльністю локомотивного
депо; є розпорядником матеріальних
цінностей депо; керує розробленням
заходів щодо реконструкції та
модернізації підприємства,
запобігання шкідливому впливу
виробництва на навколишнє середовище,
дбайливого використання природних
ресурсів, створення сприятливих і
безпечних умов праці і високої
культури виробництва(а.с.12-16, т.1).

Внаслідок виробничої діяльності ВП
«Локомотивне Депо Смородине» у
результаті обточки колісних пар
з'являються відходи у вигляді
металевої стружки, яка тимчасово
складується біля цеху ТО2 на спеціально
облаштованому майданчику, та по мірі
наповнення відвантажується для
реалізації як металевий брухт.

11 квітня 2013 року заступником Сумського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері С.О.
Іваненко винесена постанова про
проведення перевірки за додержанням
застосування вимог Земельного кодексу
України, Кодексу України про відходи
Локомотивним депо Смородино(а.с.55,т.2).

23 квітня 2013 року в ході обстеження
паливного складу ВП «Локомотивне Депо
Смородине» державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Сумської області Шерстюком
М.М. встановлено розміщення відходів
металобрухту в необлаштованому місці
на земельній ділянці без твердого
покриття, про що складено протокол про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст.82 КУпАП майстра
паливного складу ОСОБА_12 (а.с.174,175,176,т.1).

Згідно «Методики визначення розмірів
шкоди, зумовленої забрудненням і
засміченням земельних ресурсів через
порушення природоохоронного
законодавства» Шерстюком М.М. були
нараховані збитки від засмічення
земельної ділянки розміром 6м х 5м,
висотою 3,5 м. на території
«Локомотивного Депо Смородине» у сумі
5184 грн.

26 квітня 2013 року Сумською прокуратурою
з нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері на адресу
Локомотивного депо Смородино
направлено подання про усунення
порушень вимог земельного
законодавства та іншого
природоохоронного законодавства з
вимогою вжити невідкладних заходів
щодо усунення порушень земельного
законодавства та іншого
природоохоронного законодавства в
діяльності Локомотивного депо
Смородино ДП «південна залізниця»;
ініціювати питання про притягнення до
відповідальності посадових осіб, що
відповідальні за даний напрям роботи
(а.с.57-59,т.2).

Згідно наказу начальника
Локомотивного депо Смородино ОСОБА_14
від 17 травня 2013 року (а.с.94-95,т.1) за
неналежне виконання своїх посадових
обов'язків невиконання вимог розділу 2
посадової інструкції, що виразилось в
не запобіганню шкідливого впливу на
виробництво на навколишнє середовище
та використанню природних ресурсів
головному інженеру ОСОБА_3 оголошена
догана на підставі ст. 147 КЗпП України;
за не належне виконання своїх
посадових обов'язків, що виразилось в
безконтрольності з станом охорони
навколишнього природного середовища
на підприємству інженеру з охорони
навколишнього середовища, метрології 1
категорії ОСОБА_5 оголошена догана на
підставі ст. 147 КЗпП України з
відшкодуванням ним заподіяної шкоди у
розмірі 5184 грн. Сума шкоди в повному
обсязі була погашена ОСОБА_5(а.с.172,т.1).

Зазначений наказ відповідачем не
оспорений.

Матеріали справи свідчать про
неналежне виконання посадових
обов'язків відповідача, зокрема і
вищезазначений наказ. Не можливо
погодитись з доводами апеляційної
скарги про те, що відповідач не
порушував посадових обов'язків, так як
не було розроблено планів
локомотивного депо на рік та на
перспективу, за якими він повинен був
здійснювати відповідні заходи,
оскільки плани природоохоронних
заходів були розроблені, вони надані
апеляційному суду (а.с.27-36) і
затверджені самим же ОСОБА_3, який
станом на грудень 2012 року - на час їх
затвердження -виконував обов'язки
начальника локомотивного депо
Смородино. Крім того, як вбачається з
протоколу оперативної наради при в.о.
начальника Локомотивного депо
Смородине від 08 липня 2013 року (а.с.31-32,т.1)
було прийняте рішення про направлення
клопотання до профспілкового комітету
локомотивного депо Смородине щодо
надання згоди на звільнення головного
інженера ОСОБА_3 за п.3 ст.40 КЗпПУ за
систематичне невиконання працівником
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором
та враховуючи його особисте прохання
згідно поданої заяви від 08 липня 2013
року (а.с.34,т.1), він переведений з 09 липня
2013 року слюсарем-сантехніком
четвертого розряду очисних споруд
(а.с.35,т.1).

22 травня 2013 року начальником депо
ОСОБА_14 була надана письмова вказівка
ОСОБА_3 (а.с.61, т.1) до 27 травня 2013 року
оприбуткувати та вирішити питання
подальшого зберігання металевої
стружки згідно вимог чинного
законодавства.

За вказівкою ОСОБА_3 на виконання
розпорядження ОСОБА_14 металева стружка
була доставлена зі складу ТО2,
переважена на території паливного
складу, де і залишена в не
установленому для зберігання місці - на
земельній ділянці без твердого
покриття. Ці факти визнає і сам ОСОБА_3,
зазначаючи про те, що керівництво депо
не надало транспорту, всіляко
перешкоджало у перевезенні та
складуванні металевої стружки у
пристосованому місці. Але будь-яких
доказів на підтвердження викладених
обставин ОСОБА_3 суду не надав.

У зв'язку з не виконанням ОСОБА_3
розпоряджень, ОСОБА_14 27 травня 2013 року
звернувся із заявою до прокуратури,
просив провести повторну перевірку
щодо питання зберігання металевої
стружки.

Постановою заступника Сумського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Іваненко
С.О. від 28 травня 2013 року була
призначена перевірка в діяльності
Локомотивного депо Смородине в порядку
прокурорського нагляду за додержанням
та застосуванням вимог Земельного
Кодексу України та іншого чинного
законодавства України (а.с.19-20).

Під час проведення вказаної перевірки
виявлено засмічення земельної ділянки
біля паливного складу в результаті
розміщення відходів металобрухту в
неустановленому місці - на земельній
ділянці без твердого покриття
розмірами 7 м на 9,5 м висотою 1,5 м, що може
призвести до негативного впливу на
навколишнє природне середовище
(забруднення земельної ділянки), що є
порушенням ст.17 ЗУ «Про відходи» та ст.96
Земельного Кодексу України, ст.35 ЗУ
«Про охорону земель», про що складено
відповідний акт обстеження земельної
ділянки державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Сумської області Шерстюком
М.М. за участю прокурора Бондаренко А.Є.,
в присутності в.о. начальника
виробничо-технічного відділу
Локомотивного Депо Смородине ОСОБА_5 та
план-схему(а.с.21-23,81-83, т.1).

Відповідно до ст. 35 Закону
України «Про охорону землі» власники і
землекористувачі, в тому числі
орендарі, земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
зобов'язані дотримуватися вимог
земельного та природоохоронного
законодавства України; проводити на
земельних ділянках господарську
діяльність способами, які не завдають
шкідливого впливу на стан земель та
родючість ґрунтів; підвищувати
родючість ґрунтів та зберігати інші
корисні властивості землі на основі
застосування екологобезпечних
технологій обробітку і техніки,
здійснення інших заходів, які
зменшують негативний вплив на ґрунти,
запобігають безповоротній втраті
гумусу, поживних елементів тощо;
забезпечувати додержання
встановленого законодавством України
режиму використання земель, що
підлягають особливій охороні;

забезпечувати використання земельних
ділянок за цільовим

призначенням та дотримуватися
встановлених обмежень (обтяжень) на
земельну ділянку; забезпечувати
захист земель від ерозії,
виснаження, забруднення, засмічення,
засолення, осолонцювання, підкислення,
перезволоження, підтоплення,
заростання бур'янами, чагарниками і
дрібноліссям; уживати заходів
щодо запобігання негативному
екологонебезпечному впливу на
земельні ділянки та ліквідації

наслідків цього впливу.

Відповідно до ст. 17 Закону України
«Про відходи» суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані: запобігати
утворенню та зменшувати обсяги
утворення відходів; визначати склад і
властивості відходів, що утворюються, а
також ступінь небезпечності відходів
для навколишнього природного
середовища та здоров'я людини
відповідно до нормативно-правових
актів, які затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення,
за погодженням із центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища; забезпечувати повне
збирання, належне зберігання та
недопущення знищення і псування
відходів, для утилізації яких в
Україні існує відповідна технологія,
що відповідає вимогам екологічної
безпеки; брати участь у будівництві
об'єктів поводження з відходами;
здійснювати організаційні,
науково-технічні та

технологічні заходи для
максимальної утилізації відходів,
реалізації чи передачі їх іншим
споживачам або підприємствам,
установам та організаціям, що
займаються збиранням, обробленням та
утилізацією відходів, а також
забезпечувати за власний рахунок
екологічно обгрунтоване видалення тих
відходів, що не підлягають

утилізації; не допускати змішування
відходів, якщо це не передбачено

існуючою технологією та ускладнює
поводження з відходами або не доведено,
що така дія відповідає вимогам
підвищення екологічної безпеки; не
допускати зберігання та видалення
відходів у несанкціонованих місцях чи
об'єктах; здійснювати контроль за
станом місць чи об'єктів розміщення
власних відходів; призначати
відповідальних осіб у сфері
поводження з відходами;
забезпечувати розробку в
установленому порядку та виконання
планів організації роботи у сфері
поводження з відходами; відшкодовувати
шкоду, заподіяну навколишньому
природному середовищу, здоров'ю та
майну громадян, підприємствам,
установам та організаціям внаслідок
порушення встановлених правил
поводження з відходами, відповідно до
законодавства України; виконувати
інші обов'язки, передбачені
законодавством, щодо запобігання
забрудненню навколишнього природного
середовища

відходами.

З розрахунку, проведеного державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища Сумської
області Шерстюком М.М. вбачається, що
розмір відшкодування шкоди від
засмічення землі на території ВП
«Локомотивне депо Смородине» ДП
«Південна залізниця» за адресою:
вул.Гришина, 4 в м.Тростянець відходами
металевої стружки становить 8 618 грн. 40
коп. (а.с.24,84, т.1).

У судовому засіданні апеляційного суду
досліджувались матеріали наглядового
провадження № 87-16-13, за результатами
якого 21 червня 2013 року Сумським
прокурором з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері на адресу
начальника відокремленого підрозділу
«Служба локомотивного господарства»
ДП «Південна залізниця» направлено
подання про усунення порушень вимог
Земельного кодексу України та іншого
природоохоронного законодавства,
відповідно до якого висунута вимога
про вжиття невідкладних заходів щодо
усунення порушень вимог земельного
законодавства та іншого
природоохоронного законодавства в
діяльності Локомотивного депо
Смородино ДП «Південна залізниця» та
вирішення питання про притягнення до
відповідальності головного інженера
Локомотивного депо Смородине ОСОБА_3
(а.с.29-30,т.1).

Сумська прокуратура з нагляду та
додержанням законів у транспортній
сфері в інтересах Державної
екологічної інспекції у Сумській
області 20 червня 2013 року зверталася до
Господарського суду Сумської області
із позовною заявою до Локомотивного
депо Смородине про стягнення шкоди в
сумі 8 618 грн. 40 коп., посилаючись на те,
що 28 травня 2013 року при проведенні
перевірки і обстеженні території
Локомотивного депо Смородино за
адресою по вул.Гришина,4 у м.Тростянець
виявлено засмічення земельної ділянки
біля паливного складу, яка знаходиться
в користуванні локомотивного депо
Смородине в результаті розміщення
відходів металобрухту в
неустановленому місці на земельній
ділянці без твердого покриття
розмірами 7 м на 9,5 м та висотою 1,5 м, що
призвело до негативного впливу на
навколишнє природне середовище, і
розрахунок вказаної шкоди визначено
відповідно до «Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства»
(а.с.36-38, т.1).

Вказані позовні вимоги прокуратури
були добровільно задоволені ВП
«Локомотивне депо Смородино» ДППЗ та
сплачені згідно платіжного доручення
№1024 від 10 липня 2013 року (а.с.39). Ухвалою
Господарського суду Сумської області
від 27 серпня 2013 року провадження по
справі за вказаним позовом було
припинено та з відповідача стягнутий
судовий збір у розмірі 1 720 грн. 50 коп.
(а.с.40), який відповідно до платіжного
доручення №1507 від 27 вересня 2013 року був
сплачений ВП «Локомотивне депо
Смородине» ДППЗ (а.с.41, т.1).

Відповідач надав до суду наказ №61 від 23
січня 2013 року з якого вбачається, що на
ОСОБА_3 було покладено контроль за
виконанням цього наказу з приводу
призначення відповідальних з охорони
навколишнього природного середовища
по виконанню заходів щодо екологічних
вимог, недопущенню забруднення
поверхні землі та атмосферного
повітря, недопущенню негативного
впливу на екологічний стан (а.с.58-60, т.1).

Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

Згідно ч.2 ст.130 КЗпП України при
покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Ця відповідальність, як
правило, обмежується певною частиною
заробітку працівника і не повинна
перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди, за винятком випадків,
передбачених законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.130 КЗпП України за
наявності зазначених підстав і умов
матеріальна відповідальність може
бути покладена незалежно від
притягнення працівника до
дисциплінарної, адміністративної чи
кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.138 Кодексу для
покладення на працівника матеріальної
відповідальності за шкоду власник або
уповноважений ним орган повинен
довести наявність умов, передбачених
ст.130 цього Кодексу.

Згідно ст.132 цього Кодексу за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків, працівники, з вини яких
заподіяно шкоду, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку.
Матеріальна відповідальність понад
середній місячний заробіток
допускається лише у випадках,
зазначених у законодавстві.

Згідно ч.1 ст.135-3 цього Кодексу розмір
заподіяної підприємству, установі,
організації шкоди визначається за
фактичними втратами, на підставі даних
бухгалтерського обліку, виходячи з
балансової вартості (собівартості)
матеріальних цінностей за
вирахуванням зносу згідно з
установленими нормами.

Відповідно до ч.1 ст.137 Кодексу суд при
визначенні розміру шкоди, що підлягає
покриттю, крім прямої дійсної шкоди,
враховує ступінь вини працівника і ту
конкретну обстановку, за якої шкоду
було заподіяно. Коли шкода стала
наслідком не лише винної поведінки
працівника, але й відсутності умов, що
забезпечують збереження матеріальних
цінностей, розмір покриття повинен
бути відповідно зменшений.

Як передбачено п.3 ч.1 ст.134 КЗпП України
відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли шкоди завдано діями
працівника, які мають ознаки діянь,
переслідуваних у кримінальному
порядку.

Відповідно ч.1 п.9 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
шкоди, заподіяної підприємствам,
установам, організаціям їх
працівниками» звертається увага судів
на те, що до позовних заяв про
матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної
діями працівника, які мають ознаки
діянь, переслідуваних у кримінальному
порядку (п.3 ст.134 КЗпПУ), повинні
додаватися докази, які підтверджують,
що вчинення працівником таких діянь
встановлено у порядку кримінального
судочинства.

Обмежуючи відповідальність в розмірі
місячної заробітної плати, суд першої
інстанції вірно виходив з відсутності
кримінального провадження відносно
ОСОБА_3

Відповідно до ст.68 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» порушення законодавства
України про охорону навколишнього
природного середовища тягне за собою
встановлену цим Законом та іншим
законодавством України
дисциплінарну, адміністративну,
цивільну і кримінальну
відповідальність.

Відповідальність за порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
несуть особи, винні у порушенні
природоохоронних вимог при
зберіганні, транспортуванні,
використанні, знешкодженні та
захороненні хімічних засобів захисту
рослин, мінеральних добрив, токсичних
радіоактивних речовин та відходів.

Не можливо погодитись з доводами
апеляційної скарги про зменшення суми
шкоди на суму шкоди, визначеною
попередньою за перевіркою, що мала
місце у квітні 2013 року, оскільки
матеріалами справи достовірно не
встановлено, що в обох випадках
йдеться про одну і ту ж металеву
стружку, про одну і ту ж засмічену
земельну ділянку. Не знайшли свого
підтвердження і пояснення ОСОБА_3 про
те, що металева стружка була визнана у
рамках кримінальної провадження,
порушеного відносно начальника депо
ОСОБА_14 за фактом крадіжки, речовими
доказами і передана на відповідальне
зберігання ОСОБА_5, оскільки при
вивченні судом апеляційної інстанції
витребуваного кримінального
провадження з'ясовано, що вилучена під
час крадіжки металева стружка була
розміщена в іншому місці і вона не має
ніякого відношення до стружки, за
неналежне зберігання якої
представником державної інспекції
складений акт та визначений розмір
шкоди. ОСОБА_3 не довів суду, що є
підстави за викладених вище обставин
покладати матеріальну
відповідальність на інших осіб,
зокрема, на інженера ОСОБА_5, бригадира
ОСОБА_6, заступника начальника депо по
ремонту ОСОБА_7 майстра паливного цеху
ОСОБА_12

З урахуванням викладеного, колегія
суддів знаходить рішення суду першої
інстанції законним та обгрунтованим.
Воно не спростовується доводами
апеляційної скарги.В апеляційній
скарзі не наведені обставини та докази,
які б ставили під сумнів законність
рішення місцевого суду.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про невірність
застосування судом норм матеріального
чи порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
невірного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду
Сумської області від 17 квітня 2014 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту.
проголошення.

Головуючий:

Судді: