У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Остапчука
Д.О.,- розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування
витрат, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 листопада 2013 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 27 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5 про
відшкодування витрат на утримання
ОСОБА_6 та її квартири в період 2005-2010
років у сумі 21 655 грн.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 листопада 2013 року, залишеним без
змін ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
27 лютого 2014 року, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
вказані судові рішення першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
ухвалити нове рішення, яким її позовні
вимоги задовольнити, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суди вірно виходили з положень
ст. 756 ЦК України, зокрема, що в разі
розірвання договору довічного
утримання витрати, зроблені набувачем
на утримання та (або) догляд
відчужувача, не підлягають поверненню.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 листопада 2013 року та ухвала
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 27 лютого 2014 року
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 листопада 2013 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 27 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук