Справа № 161/8406/13-ц
Провадження № 2/161/1152/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

(повторне заочне)

16 квітня 2014 року Луцький
міськрайонний суд

у складі: головуючого-судді - Пушкарчук
В.П.,

при секретарі Акайомовій
Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом
Житлово-комунального підприємства № 7
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за утримання будинку і прибудинкової
території, -

в с т а н о в и в :

Житлово-комунальне підприємство № 7
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
утримання будинку і прибудинкової
території.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач проживає в АДРЕСА_2 та є
споживачем послуг з утримання будинку,
споруд та прибудинкової території, які
надає позивач.

Згідно з вимогами ст.ст. 64, 66, 68, 160, 162
Житлового кодексу України та п.п. 7
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, власники
(квартиронаймачі) зобов'язані вносити
квартирну плату та плату за
обслуговування і ремонт будинків
щомісяця у строки, встановлені
договором або законом. Плата за
користування житлом обчислюється
виходячи із загальної площі квартири
та розраховується, виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до технічного паспорта на
жилий будинок державного, суспільного
житлового фонду, фонду
житлово-будівельних кооперативів,
після здачі в експлуатацію житлового
будинку АДРЕСА_2 в м. Луцьку, будинок
поставлено на баланс позивача, який
здійснює його утримання.

Між позивачем та відповідачем
встановилися фактичні договірні
відносини з приводу надання послуг з
утримання будинку, споруд та
прибудинкової території на підставі
відкритого особового рахунку № НОМЕР_1.
З особового рахунку відповідача
вбачається, що ним протягом 2008-2011 років
щомісячні платежі на рахунок позивача
вносилися періодично та не належним
чином. В зв'язку з цим станом на 01.09.2012
року заборгованість за надані послуги
становить - 2 134,65 грн.

В ході судового розгляду позивачем
збільшено позовні вимоги, просив суд
стягнути з відповідача в користь
позивача заборгованість за надані
послуги в розмірі 2 538,77 грн., інфляційні
втрати в розмірі - 700,00 грн. та три
відсотки річних в розмірі - 253,53 грн. та
понесені судові витрати по справі.

Крім того, позивачем надано суду
додаткові пояснення, згідно яких
встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
від 15 грудня 2000 року на праві спільної
сумісної власності належить квартира
АДРЕСА_2 в м. Луцьку ОСОБА_1 та
повнолітнім членам його сім'ї - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до ст. 64 ЖК України
квартиронаймач та повнолітні члени
його сім'ї несуть солідарну майнову
відповідальність по зобов'язаннях які
випливають із договору найму житлових
приміщень в будинках державного та
громадського житлового фонду (с. 61 ЖК
України). Відповідачі зобов'язані
своєчасно проводити оплату наданих
послуг, а у разі несвоєчасного
здійснення платежів сплачувати пеню у
встановлених законом чи договором
розмірах.

З особового рахунку відповідачів
вбачається, що ними протягом 2006-2013
років щомісячні платежі на рахунок
позивача вносилися періодично та не
належним чином. При цьому відповідачі
періодично сплачували за надані
послуги, тим самим визнаючи наявність
фактичних договірних правовідносин по
наданню послуг з утримання будинків,
споруд та прибудинкових територій
житлово-комунальним підприємством.

За зазначений період на адресу
підприємства скарг, заяв, претензій до
якості послуг з утримання будинку та
прибудинкової території в порядку і
умовах, визначених ст.. 18 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» від
боржників не надходило. Позивачем
надавались послуги з утримання
будинку, прибудинкової території, а
відповідачі використовували ці
послуги для власних потреб.

У зв'язку з цим, станом на 01.01.2014 року
відповідачі заборгували позивачу за
послуги з утримання будинку кошти в
сумі 3605,22 грн.

27.02.2014 року позивачем подано заяву про
уточнення позовних вимог, згідно якої
на підставі свідоцтва про право
власності на житло, ст. 64 ЖК України
просили стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь ЖКП № 7 заборгованість в сумі
3605,22 грн. та судовий збір.

В судове засідання представник
позивача Сторожук І.Ф. подала заяву про
розгляд справи у її відсутності,
уточнені позовні вимоги підтримала,
просила позов задовольнити, не
заперечувала проти заочного розгляду
справи.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання
повторно не з'явились по невідомій суду
причині, хоча належним чином були
повідомлені про час, день та місце
розгляду справи. Про причини неявки суд
не повідомили. На думку суду в справі є
достатньо документів для її розгляду у
відсутності відповідачів згідно ч. 4 ст.
169 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін; сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості; кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом на підставі поданих доказів
встановлено, що відповідачі проживають
в АДРЕСА_2 та є споживачами послуг з
утримання будинку, споруд та
прибудинкової території, які надає
позивач.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 15 грудня 2000 року
на праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та
повнолітнім членам його сім'ї - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 154).

Згідно з вимогами ст.ст. 64, 66, 68, 160, 162
Житлового кодексу України та п.п. 7
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, власники
(квартиронаймачі) зобов'язані вносити
квартирну плату та плату за
обслуговування і ремонт будинків
щомісяця у строки, встановлені
договором або законом. Плата за
користування житлом обчислюється
виходячи із загальної площі квартири
та розраховується, виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів за нормами,
затвердженими в установленому порядку.
Відповідачі зобов'язані своєчасно
проводити оплату наданих послуг, а у
разі несвоєчасного здійснення
платежів сплачувати пеню у
встановлених законом чи договором
розмірах.

Відповідно до технічного паспорта на
жилий будинок державного, суспільного
житлового фонду, фонду
житлово-будівельних кооперативів,
після здачі в експлуатацію житлового
будинку АДРЕСА_2 в м. Луцьку, будинок
поставлено на баланс позивача, який
здійснює його утримання.

Між позивачем та відповідачем
встановилися фактичні договірні
відносини з приводу надання послуг з
утримання будинку, споруд та
прибудинкової території на підставі
відкритого особового рахунку № НОМЕР_1.

З особового рахунку відповідачів
вбачається, що ними протягом 2006-2013
років щомісячні платежі на рахунок
позивача вносилися періодично та не
належним чином. При цьому відповідачі
періодично сплачували за надані
послуги, тим самим визнаючи наявність
фактичних договірних правовідносин по
наданню послуг з утримання будинків,
споруд та прибудинкових територій
житлово-комунальним підприємством.

За зазначений період на адресу
підприємства скарг, заяв, претензій до
якості послуг з утримання будинку та
прибудинкової території в порядку і
умовах, визначених ст.. 18 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» від
боржників не надходило. Позивачем
надавались послуги з утримання
будинку, прибудинкової території, а
відповідачі використовували ці
послуги для власних потреб.

У зв'язку з цим, станом на 01.01.2014 року
відповідачі заборгували позивачу за
послуги з утримання будинку кошти в
сумі 3605,22 грн.

Для погашення заборгованості на
підставі Закону України «Про
реструктуризацію заборгованості з
квартирної плати, плати за
житлово-комунальні послуги, спожиті
газ та електроенергію» від 20.02.2003 року,
постанови Кабінету Міністрів України
від 27.06.2003 року № 976 «Про затвердження
Порядку погашення реструктуризованої
заборгованості та внесення поточних
платежів за житлово-комунальні
послуги», позивачем було надіслано
відповідачем попередження про
заборгованість за надані послуги від
30.08.2010 року № 153 та запропоновано
укласти договір про реструктуризацію
заборгованості за послуги з утримання
будинків, споруд та прибудинкових
територій: рівномірно проводити
погашення заборгованості та при цьому
своєчасно сплачувати поточні платежі
за послуги з утримання будинку, споруд
та прибудинкових територій. Але
боржники від даної пропозиції
відмовилися.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» до обов'язків споживача
віднесено обов'язок укласти договір на
нажання житлово-комунальних послуг, що
мало місце в даному випадку, виходячи з
повідомлення ЖКП № 7 ОСОБА_1 від 07.11.2012
року за № 6.1-9/204. В порушення п. 3 ст. 29
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», примірник погодженого
договору станом на 24.02.2014 року до ЖКП № 7
не повернуто. Тому посилання ОСОБА_1 на
відсутність договору про надання
житлово-комунальних послуг, якими він
фактично користується, не є підставою
для відмови в позові з цих підстав про
стягнення заборгованості.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Отже боржник зобов'язаний оплатити
спожитті послуги, а заявник має право
вимагати від боржника виконання
обов'язку щодо оплати наданих послуг.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Оскільки вбачається, що боржниками
вносилися періодичні платежі за надані
комунальні послуги, але в менших
розмірах, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, тому відповідно до ч. 1
ст. 264 ЦК України такі дії свідчать про
визнання стороною боргу та відсутність
підстав для застосування до даного
спору строку позовної давності.

Таким чином, оцінивши зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що слід стягнути з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ЖКП № 7
заборгованість в сумі 3605,22 грн.

Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК
України з відповідачів слід стягнути в
користь позивача суму в розмірі - 214,60
грн. понесених витрат по сплаті
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214,
215 ЦПК України, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України,
ст. ст. 256, 264, 540, 526, 527 ЦК України, с у д, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, які
проживають за адресою: АДРЕСА_1, в
користь Житлово-комунального
підприємства № 7 заборгованість по
оплаті за утримання будинку і
прибудинкової території в розмірі 3605,22
грн. (три тисячі шістсот п'ять гривень
двадцять дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь
Житлово-комунального підприємства № 7
судовий збір в розмірі - 214,60 (двісті
чотирнадцять гривень шістдесят
копійок) грн. по 42,92 (сорок дві гривні
дев'яносто дві копійки) грн. з кожного.

Повторне заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги на рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.П.
Пушкарчук