АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1501/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Задорожній В. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. УХВАЛА
12 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоДмитренко М. І.
суддівХрапко В. Д. , Новіков О. М. при
секретарі Посипайко А.І розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
місті Черкаси апеляційну скаргу
Фермерського господарства «Бірюк» на
рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 22 квітня 2014 року
по справі за позовом Фермерського
господарства «Бірюк» до ОСОБА_6 про
відшкодування збитків, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року Фермерське
господарство «Бірюк» звернулося до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що між ним та ОСОБА_7 18
грудня 2005 року був укладений договір
оренди земельної ділянки в розмірі 4,3972
га, розташованої в адміністративних
межах Нехайківської сільської ради.
Термін дії договору закінчився у
грудні 2010 року. Заперечень про
поновлення дії договору від власника
не надходило. В зв'язку з тяжкою
хворобою додаткову угоду до договору
оренди підписала її спадкоємиця -
ОСОБА_6. Відповідач, уклавши 01 січня 2011
року додаткову угоду до Договору
оренди земельної ділянки на 5 років з ФГ
«Бірюк», порушуючи норми чинного
законодавства, в 2013 році уклала договір
оренди землі з СТОВ «Пальміра»,
внаслідок чого позивач не закінчив
повний цикл робіт по вирощуванню
соняшника. Враховуючи, що згідно
довідки відділу статистики від 18.03.2014
року середня врожайність насіння
соняшнику у 2013 році по Драбівському
району Черкаської області становила 28,4
центнерів з гектара, вважає, що
фермерське господарство втратило 12
тонн 48 кг насіння соняшнику, яке
коштувало 3,075 грн. за 1 тонну, тому йому
заподіяно збитки на суму 38400,60 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6
кошти в розмірі 38400,60 грн. для погашення
збитків ФГ «Бірюк» та витрати за
судовий збір.

Рішенням Драбівського районного
суду Черкаської області від 22 квітня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
фермерське господарство «Бірюк»
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, судова колегія
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд
зобов'язаний з'ясувати питання,
зокрема, щодо: наявності обставин
(фактів), якими обґрунтовувалися вимоги
і заперечення, та навести докази на їх
підтвердження; наявності інших
фактичних даних, які мають значення для
вирішення справи; правовідносин,
зумовлених встановленими фактами. У
рішенні суду обов'язково повинні бути
зазначені встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини.

Рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 22 квітня 2014 року
відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2005 року
між ФГ «Бірюк» та ОСОБА_7 було укладено
договір оренди землі на термін 5 років.
Згідно договору, в оренду передавалась
земельна ділянка площею 4,3972 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

01 січня 2011 року голова ФГ «Бірюк» -
Бірюк О.В. та ОСОБА_6 (від імені ОСОБА_7.)
підписали додаткову угоду до договору
оренди земельної частки (паю), згідно
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв в оренду земельну ділянку
розміром 4,3972 умовних кадастрових
гектарів для сільскогосподарських
потреб на 5 років до 31.12.2015 року.

Згідно постанови Черкаського
окружного адміністративного суду від 26
грудня 2013 року, залишеної без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року, додаткова угода від 01.01.2011 року не
тягне автоматичного поновлення
основного договору оренди землі,
оскільки відповідно до ст. 125 ЗК України
право оренди земельної ділянки
виникає з моменту державної реєстрації
цього права. Доказів, які свідчать про
державну реєстрацію позивачем не
надано. Не дотримано позивачем і
порядку поновлення договору оренди
землі, встановленого ст. 33 Закону
України «Про оренду землі», відповідно
до якої орендар, який має намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди землі на
новий строк, зобов'язаний повідомити
про це орендодавця до спливу строку
договору оренди землі у строк,
встановлений цим договором, але не
пізніше ніж за місяць до спливу строку;
до листа-повідомлення про поновлення
договору орендар додає проект
додаткової угоди. Доказів, які б
свідчили про повідомлення ОСОБА_7 про
намір скористатися своїм переважним
правом на укладення договору оренди на
новий строк позивач суду не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини, з приводу не
укладення між ФГ «Бірюк» та
відповідачем договору оренди землі на
новий строк та відсутність державної
реєстрації додаткової угоди від 01.01.2011
року, а відтак і відсутність права
оренди земельної ділянки, встановлені
рішенням у адміністративній справі і
не потребують додаткового дослідження.

Окрім викладеного, у відповідності до
договору оренди землі від 10 жовтня 2005
року, пункт 8 не передбачає
автоматичної пролонгації договору та
згідно пункту 37 договір оренди
припиняється у разі закінчення строку,
на який його було укладено. Тобто в
зв'язку із закінченням у 2010 році строку
договору оренди землі від 10 жовтня 2005
року та не укладенням нового, спірний
договір оренди припинив свою дію.

Положеннями ст.156 ЗК України
передбачено, що власникам землі та
землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні внаслідок, зокрема,
неодержання доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки
(пункт «д» частини 1).

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 157 ЗК
України відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
здійснюють органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування,
громадяни та юридичні особи, які
використовують земельні ділянки, а
також органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, діяльність яких
обмежує права власників і
землекористувачів або погіршує якість
земель, розташованих у зоні їх впливу, в
тому числі внаслідок хімічного і
радіоактивного забруднення території,
засмічення промисловими, побутовими та
іншими відходами і стічними водами.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16.04.2004 року
№7 «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» у випадках
самовільного зайняття земельних
ділянок, псування, забруднення земель
чи вчинення інших порушень земельного
законодавства шкода відшкодовується
відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей
22,623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її
заподіяли.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Жодних доказів, які свідчать про посів
соняшника, про завдану шкоду, внаслідок
неодержання сільськогосподарської
продукції, позивачем суду не надано.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що позовні
вимоги щодо відшкодування збитків не
підлягають до задоволення через
недоведеність їх заподіяння.

З огляду на положення ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України про те, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях;
колегія суддів вважає, що самого
твердження апелянта про завершення
весняно-польових робіт по вирощуванню
соняшника, внесення засобів захисту
рослин та мікродобрива, незаконне
заволодіння відповідачкою посівами
рослин соняшнику та заподіянням
збитків в сумі 38400, 60 грн., недостатньо
для підтвердження розміру завданих
збитків у позивача.

До того ж, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, щодо
неможливості в даному випадку
застосування до позовних вимог про
відшкодування збитків положень ЗУ
«Про оренду землі» та, зокрема, ст. 28
цього закону. Дана норма закону
застосовується до правовідносин, що
виникають між сторонами договору
оренди землі. Оскільки між сторонами
відсутній чинний договір оренди землі,
ст. 28 ЗУ «Про оренду землі» не
розповсюджується на дані
правовідносини і не може
застосовуватися судом при розгляді
позовної вимоги про відшкодування
збитків.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, ухваленим з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги є
безпідставними, належним чином
досліджені судом, не спростовують
правильності висновків суду та не
дають підстав для скасування рішення.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Фермерського
господарства «Бірюк» на рішення
Драбівського районного суду
Черкаської області від 22 квітня 2014 року
- відхилити.

Рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 22 квітня 2014 року
по справі за позовом Фермерського
господарства «Бірюк» до ОСОБА_6про
відшкодування збитків - залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності одразу після
проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :