РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у складі
головуючого- судді Ліхтанської Н.П.

при
секретарі Олійник Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бердянську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Азовкабель» про захист прав
споживачів, шляхом безоплатного
усунення недоліків у виконаній роботі,

В С
Т А Н О В И В :

Як видно з позовної заяви, 06 жовтня
2006 року позивачем було укладено
Договір № 24 із ЗАТ ПП „Азовкабель" на
виготовлення металопластикових вікон
із німецького профілю «Коmmer1іпg» та
сплачено 5 000 грн. Після встановлення
вікна з перших днів почали
„запотівати". В зимовий період волога
збиралась у такій кількості, що позивач
ганчіркою збирала до 5-6 л. води, а при
мінусових температурах повітря - з
внутрішньої сторони вікон намерзав
товстий шар льоду. 08.01.2007р. позивач
звернулась до ЗАТ ПП „Азовкабель" з
претензією на якість вікон та
проханням усунути заявлені недоліки.
Листом від 19.01.2007р. № 106 ЗАТ ПП
„Азовкабель" відмовило позивачу та їй
було рекомендовано не закривати вікна
шторами з метою вільної циркуляції
теплого повітря, у зв'язку з чим вона
встановила на всіх вікнах
горизонтальні жалюзі, що результату
все одно не дало. Недоліки усунені не
були, рекомендації комісії
організованої на прохання позивача про
висушування штукатурки та зняття
пластика з укосів на усіх вікнах на все
літо також проблеми не вирішило.
Позивач самостійно звернулась до
Бердянського філіалу Запорізької
торгово-промислової палати для
проведення будівничо-технічної
експертизи металопластикових вікон, за
яку заплатила 872, 64 грн. і отримала
висновок експертизи від 13.10.2008р. № 0-314
про те, що виготовлені
металопластикові вікна марки
„Пімапен", виробник Турція із
склопакетами 4-16-4 представляють собою
найбільш дешевий варіант, який не в
повній мірі задовольняє споживача і
які не бажано установлювати в
індивідуальному житловому будинку, де
своя специфіка: висока стеля,
накопичення холодного повітря в нижній
частині приміщення, встановлені
металопластикові вікна з відкидними
фрамугами не забезпечують необхідний
режим вентиляції приміщень, що створює
умови для утворення плісняви в кутах
приміщення (верхній його частині).
Виправлення цього недоліку можливо
при їх переробці на варіант з
поворотними фрамугами. Таким чином, за
результатами експертизи позивачу
стало ясно, що замість німецького їй
встановлені вікна з турецького
профілю, тобто її обманули. У лютому
2009року позивач звернулася з позовом до
ЗАТ ПП "Азовкабель" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. У
рішенні Бердянського міськрайонного
суду від 21 вересня 2009 року по цивільній
справі було вказано наступне:
"Представники відповідача посилаються
на те, що позивачка була обізнана про
властивість продукції та зробила
свідомий вибір, але на думку суду, з цим
погодитись не можна. Так, в додатках №1,
№2 по договору №24 від 06.10.2006 року не
розбірливо зазначено профіль, з якого
виготовляються вікна, та без
відповідних спеціальних знань не
можливо зрозуміти, що "Пимапен квадро" -
це найменування продукції іншого
виробника. За таких обставин суд
вважає, що позивачка не мала змоги
зробити свідомий вибір продукції та
була введена в оману щодо виробника
складових частин продукції. Суд вважає
доведеним порушення прав позивача на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, що забезпечує
можливість її свідомого і
компетентного вибору, а саме даних про
основні властивості продукції, зокрема
можливі наслідки її використання,
оскільки вона, на думку суду, може бути
небезпечною для здоров'я споживача та
його майна, оскільки при неналежному
використанні змінює циркуляцію
повітря в будинку, що породжує зайву
вологість (ст. 15 ЗУ «Про захист прав
споживачів»). Суд вважає, що надання
недостовірної і неповної інформації
про продукцію і виробника спричинило
придбання продукції, яка не має
потрібних споживачеві властивостей,
шкоди майну споживача (п. 7 ст. 15 ЗУ «Про
захист прав споживачів»), тому позивач
має право розірвати договір та
вимагати відшкодування завданих йому
збитків, але таки вимоги не
заявляються». Після розгляду позовної
заяви у 2009-2010 р.р. стан вікон не
змінився. Вікна продовжують
«запотівати» кожну зиму збирається
волога, відкоси пліснявіють, сиріють,
приходять у негідність. Таким чином
виявлені недоліки у роботі не
дозволяють в належній формі
експлуатувати вікна. Протиправними
діями відповідача позивачу також була
спричинена моральна шкода. Так,
відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у даному
випадку, зокрема: у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів
її сім'ї чи близьких родичів. Розмір
моральної шкоди позивач оцінює у 20 000
грн., виходячи з того, що згідно довідки
МСЕК та посвідченню вона є інвалідом
першої групи з дитинства, мусила
прийняти додаткові заходи для
організації свого життя, мала зайвий
клопіт з приводу неодноразових
зверненнь до відповідача, за правовою
допомогою, з позовом до суду, що
провокує нервозність, погіршує
психічний стан здоров'я, порушує
звичайний уклад життя, викликає
моральні страждання, усунення порушень
її прав потребує значних зусиль,
оскільки необхідне відновлення
будинку, заміна вікон, тощо. Щодо
пропуску строку позовної давності, то
позивач вважає можливим визнати
причини його пропуску поважними з
огляду на те, що вона неодноразово
зверталася до відповідача, намагалася
врегулювати спір, виконувала
рекомендації відповідача, для
остаточного з'ясування причин
запотівання вікон, змушена була
звернутися до експерта, зверталася до
суду, до міліції для відновлення своїх
прав, також просить звернути увагу на
стан її здоров»я.. У зв»язку з цим
позивач просить визнати поважними
причини пропуску позовної давності,
зобов»язати відповідача безоплатно
усунути недоліки у виконаній роботі
шляхом проведення заміни
металопластикових вікон із турецького
профілю «Ріmареn qиаdro», встановлених
позивачу відповідно до договору № 24
від 06.10.2006року в домоволодінні по
АДРЕСА_1 на металопластикові вікна із
німецького профілю «Коmmer1іпg» та
стягнути з відповідача моральну шкоду
в сумі 20000грн.

В судове засідання позивач не
з»явилася, в своїй заяві позов
підтримала і просить справу розглянути
без неї.

Представник відповідача
Севастьянов Р.Ю. у судовому засіданні
та у своїх запереченнях позов не визнав
і зазначив, що рішенням Бердянського
міськрайонного суду від 21.09.2009року у
цивільній справі № 2-2484/09 за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства «Промислове підприємство
«Азовкабель», третя особа Виконавчий
комітет Бердянської міської ради, про
захист прав споживача, яке було змінено
рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 16.02.2010р., було
визнано причину пропуску строку
давності поважною, в задоволенні
позову про стягнення неустойки від
вартості продукції в розмірі 47500,0грн.,
про зобов»язання відповідача
встановити позивачу вікна згідно
договору з профілю «Коммерлінг» такої
конструкції, яка необхідна для
властивостей будинку позивача,
замінити вісім горизонтальних жалюзі
на вертикальні, відповідно до
конструкції вікон, та про стягнення
моральної шкоди в сумі 20000грн. було
відмовлено. В цих рішеннях було
зазначено, що суд дійшов вірного
висновку, що позивачкою не доведена
неналежна якість вікон. Якість
встановлених позивачці вікон
підтверджена матеріалами справи та
відсутність дефектів встановлена
рішенням суду. Під час розгляду справи
було встановлено, що вікна не мають
пошкоджень, є герметичними, тобто
виконують свою огороджувальну функцію,
склопакети пропускають сонячне світло,
також вікна відкриваються і виконують
функцію провітрювання. Також
зазначено, що суд прийшов до
правильного висновку про відсугність
підстав для застосування наслідків,
передбачених ст.8 Закону України «Про
захист прав споживачів», зокрема, про
заміну вікон. Відповідно до вимог ст. 60
ЦПК України позивачка не надала суду
переконливих доказів недоліків якості
вікон, тому і відсутні підстави для
застосування наслідків передбачених
ст. 8 Закону України «Про захист прав
споживачів». Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у і цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Позивач
просить поновити строк позовної
давності та визнати причини пропуску
поважними. Однак, протягом всього часу,
з того моменту, коли позивач дізналася
про запотівання її вікон, тобто
порушення її прав, позивач не була
обмежена у зверненні до суду за
захистом своїх прав. Окрім цього,
необхідно зауважити, що вказані
обставини вже були предметом розгляду
судів як першої, так і апеляційної та
касаційної інстанцій, їм дана належна
оцінка, а строк для захисту порушеного
права раніше поновлювався. Але ОСОБА_1
вимог про заміну вікон не заявляла. У
справі не встановлено обставин, з якими
Закон пов'язує право споживача на
відшкодування моральної шкоди, тому
ураховуючи встановлені у справі
обставини та вимоги закону,
апеляційний суд дійшов висновку, що
відсутні підстави для застосування п. 5
ч. 1 ст. 4 указаного Закону до даного
спору. Тому відповідач просить у
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи і
вислухавши пояснення учасника
процесу, суд вважає позов не
обґрунтованим і не підлягаючим
задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено у судовому
засіданні, позивач звернулася до суду з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства «Азовкабель»
про захист прав споживачів, шляхом
безоплатного усунення недоліків у
виконаній роботі. Позивач не додала до
позову ніяких документів на
підтвердження своїх позовних вимог, а
тільки заявила клопотання про
витребування з архіву суду цивільної
справи № 2-2484/09. Судом витребувані
копії рішень першої, апеляційної та
касаційної інстанції з цієї справи та
оглянута справа у судовому засіданні..

В позовній заяві позивач
зазначила, що 06 жовтня 2006 року нею було
укладено Договір № 24 із ЗАТ ПП
„Азовкабель" на виготовлення
металопластикових вікон із німецького
профілю «Коmmer1іпg» та сплачено 5 000 грн.
Після встановлення вікна з перших днів
почали „запотівати". В зимовий період
волога збиралась у такій кількості, що
позивач ганчіркою збирала до 5-6 л. води,
а при мінусових температурах повітря -
з внутрішньої сторони вікон намерзав
товстий шар льоду. 08.01.2007р. позивач
звернулась до ЗАТ ПП „Азовкабель" з
претензією на якість вікон та
проханням усунути заявлені недоліки.
Листом від 19.01.2007р. № 106 ЗАТ ПП
„Азовкабель" відмовило позивачу та їй
було рекомендовано не закривати вікна
шторами з метою вільної циркуляції
теплого повітря, у зв'язку з чим вона
встановила на всіх вікнах
горизонтальні жалюзі, що результату
все одно не дало. Також в позовній заяві
позивач посилається на те, що нею була
проведена будівничо-технічна
експертиза металопластикових вікон, у
висновку якої вказано, що виготовлені
металопластикові вікна марки
„Пімапен", виробник Турція із
склопакетами 4-16-4 представляють собою
найбільш дешевий варіант, який не в
повній мірі задовольняє споживача і
які не бажано установлювати в
індивідуальному житловому будинку, де
своя специфіка: висока стеля,
накопичення холодного повітря в нижній
частині приміщення, встановлені
металопластикові вікна з відкидними
фрамугами не забезпечують необхідний
режим вентиляції приміщень, що створює
умови для утворення плісняви в кутах
приміщення (верхній його частині).

У лютому 2009 року позивач звернулася до
суду з позовом до ЗАТ ПП "Азовкабель"
про захист прав споживача та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду від 21.09.2009 року у цивільній справі
№ 2-2484/09 за позовом ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства «Промислове
підприємство «Азовкабель», третя особа
Виконавчий комітет Бердянської
міської ради, про захист прав
споживача, яке було змінено рішенням
апеляційного суду Запорізької області
від 16.02.2010р., було визнано причину
пропуску строку давності поважною, в
задоволенні позову про стягнення
неустойки від вартості продукції в
розмірі 47500,0грн., про зобов»язання
відповідача встановити позивачу
вікна згідно договору з профілю
«Коммерлінг» такої конструкції, яка
необхідна для властивостей будинку
позивача, замінити вісім
горизонтальних жалюзі на вертикальні,
відповідно до конструкції вікон, та
про стягнення моральної шкоди в сумі
20000грн. було відмовлено.

В цих рішеннях судів було зазначено, що
суд дійшов вірного висновку, що
позивачкою не доведена неналежна
якість вікон. Якість встановлених
позивачці вікон підтверджена
матеріалами справи та відсутність
дефектів встановлена рішенням суду.
Під час розгляду справи було
встановлено, що вікна не мають
пошкоджень, є герметичними, тобто
виконують свою огороджувальну функцію,
склопакети пропускають сонячне світло,
також вікна відкриваються і виконують
функцію провітрювання. Також
зазначено, що суд прийшов до
правильного висновку про відсутність
підстав для застосування наслідків,
передбачених ст.8 Закону України «Про
захист прав споживачів», зокрема, про
заміну вікон. Відповідно до вимог ст. 60
ЦПК України позивачка не надала суду
переконливих доказів недоліків якості
вікон, тому і відсутні підстави для
застосування наслідків передбачених
ст. 8 Закону України «Про захист прав
споживачів».

Також і в цьому судовому засіданні
позивач не надала до суду ніяких
доказів недоліків якості вікон на
теперішній час.

Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у і цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того , позивач просить поновити
строк позовної давності та визнати
причини пропуску поважними. Однак,
протягом всього часу, з того моменту,
коли позивачка дізналася про
запотівання її вікон, тобто порушення
її прав, з жовтня 2006року, позивачка не
була обмежена у зверненні до суду за
захистом своїх прав. Також, вказані
обставини вже були предметом розгляду
судів як першої, так і апеляційної та
касаційної інстанцій, їм дана належна
оцінка, а строк для захисту порушеного
права раніше поновлювався і позивач не
була позбавлена права заявляти
будь-які позовні вимоги. Але позивач
вимог про заміну вікон тоді не
заявляла, а звернулася до суду з цим
позовом тільки 07.11.2013року.

За змістом статей 256,257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Як передбачено статтею 258 ЦК України,
для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
із загальною позовною давністю.

Згідно статті 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути змінена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України - сплив
позовної давності , про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що позивач не надала до
суду ніяких доказів на підтвердження
поважності пропущення строку позовної
давності, а посилання на матеріали
архівної цивільної справи, розглянутої
в 2009році не є доказами поважності
пропуску строку позовної давності в
2010-2013р.р. , суд приходить до висновку , що
позивач пропустила строк позовної
давності без поважних причин та немає
підстав для поновлення цього строку.

Також при розгляді позову позивача в
2009році, в якому вона також просила
стягнути на її користь моральну шкоду в
сумі 20000грн., у справі не встановлено
обставин, з якими Закон пов'язує право
споживача на відшкодування моральної
шкоди, тому ураховуючи встановлені у
справі обставини та вимоги закону,
апеляційний суд дійшов висновку, що
відсутні підстави для застосування п. 5
ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист
прав споживачів» до даного спору.

В цьому судовому засіданні позивач
також не надала ніяких доказів на
підтвердження спричинення їй
моральної шкоди в сумі 20000грн. та не
надала доказів, що після розгляду
позовної заяви у 2009-2010р.р. стан вікон не
змінився, що вікна продовжують
«запотівати», кожну зиму збирається
волога, відкоси пліснявіють, сиріють,
приходять у негідність.

За таких обставин суд вважає можливим
в задовленні позову відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст.10, 11,60,61,212-215,256-261 ЦПК
України, суд

В И Р І
Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Азовкабель» про захист прав
споживачів, шляхом безоплатного
усунення недоліків у виконаній роботі
-- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, особами
відсутніми у судовому засіданні з дня
отримання копії рішення.

Суддя: Н. П. Ліхтанська