Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2014 р.
Справа153/924/14

Ямпільський районний суд Вінницької
області

у складі головуючого судді Гаврилюк
Т.В.

за участю секретаря судового засідання
Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань у
приміщенні Ямпільського районного
суду Вінницької області у місті Ямпіль
Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини посилаючись на те, що із
відповідачем вона проживала однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з лютого 2011
року по 30 березня 2014 року. Від спільного
проживання у них народилася донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька проживає
разом з нею та знаходиться на її
утриманні. 30 березня 2014 року відповідач
залишив її з донькою та переїхав у
місто Бровари Київської області. Він не
надає матеріальної допомоги у
добровільному порядку, хоча являється
працездатним і на даний час працює
водієм. У зв'язку із вищевикладеними
обставинами вона змушена звернутися до
суду з цим позовом та просити суд
винести рішення, яким стягувати з
відповідача на її користь на утримання
неповнолітньої доньки аліменти у
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи із дня звернення
до суду із позовом і до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи був повідомлений
належним чином - судовою повісткою із
рекомендованим повідомленням, яке
повернулося із відміткою «за
закінченням терміну зберігання», про
причини неявки суд не повідомив,
заперечень суду не надав, клопотань про
відкладення розгляду справи чи розгляд
справи в його відсутність до суду не
надійшло.

Судом встановлені такі обставини і
визначенні відповідно до них
правовідносини.

Із досліджених судом письмових
доказів, що є у справі - свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 виданого 19
червня 2012 року встановлено, що позивач
та відповідач є батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Із довідки вих..№516 від
16.05.2014 року виданої виконавчим
комітетом Дзигівської сільської ради
Ямпільського району Вінницької
області встановлено, що позивачка
проживає у АДРЕСА_2 разом зі своєю
донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх
сукупності, суд вважає встановленим, що
між сторонами виникли спірні
правовідносини, що полягають в
обов'язку матері, батька утримувати
дітей.

Відповідно до положень ст.ст.1-3
Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх
діях щодо дітей першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Зокрема, передбачено, що дитині
забезпечується такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживаються всі
відповідні законодавчі і
адміністративні заходи.

Вивчивши матеріали справи,
дослідивши інші обставини справи, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню
виходячи із наступного:

Відповідно до ст.180 СК України
батьки зобов'язанні утримувати дитину
до досягнення нею повноліття, а
по-скільки відповідач не надає коштів
на утримання своєї неповнолітньої
дитини, тому суд має підстави для
стягнення з нього аліментів на
утримання його неповнолітньої доньки.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька або
у твердій грошовій сумі, і тому суд має
підстави для стягнення з відповідача
аліментів у розмірі ? частки від його
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідно ч.1 ст.183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ч.2 ст.182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

З врахуванням матеріального
становища платника аліментів ОСОБА_2
який працевлаштований, про що вказує
позивач та не заперечує відповідач, суд
має підстави для стягнення з нього
аліментів у розмірі 1/4 частки всіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму щомісячно і до
досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує думку позивача викладену у
позовній заяві, стан здоров'я та
матеріальне становище доньки, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, який є
працездатним, і тому має можливість
виплачувати аліменти на утримання
своєї дитини, інших стягнень з його
доходу не проводиться, оскільки
доказів про стягнення ніхто із сторін
не подав.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову, а
оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом про стягнення аліментів 20
травня 2014 року за вхід.№3194, тому суд має
підстави для стягнення аліментів із 20
травня 2014 року.

Що стосується вимоги позивачки про
стягнення із відповідача на її користь
понесених нею витрат на правову
допомогу адвоката, суд вважає, що у цій
частині вимог необхідно відмовити, так
як у матеріалах справи присутня тільки
квитанція №97 від 20 травня 2014 року (а.с.2),
з якої вбачається, що позивачка
заплатила адвокату триста гривень за
надання правової допомоги, однак не
надано доказів того, що ОСОБА_1
витратила саме 300 гривень на надання їй
правової допомоги, у матеріалах справи
відсутній розрахунок погодинного
виконання робіт, відсутній акт
виконаних робіт. Тому, суд приходить до
висновку, що дана вимога позивачки не
підтверджується матеріалами справи і
не встановлена судом. Тому у цій
частині вимог необхідно відмовити.

При вирішенні питання про розподіл
судових витрат, суд виходить із того, що
позивачка звільнена від сплати
судового збору при подачі позову до
суду, а тому у порядку ст.88 ч.3 ЦПК
України має підстави стягнути із
відповідача у дохід держави судовий
збір у сумі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 58, 60, 64, 88, 212, 213, 214,
215, 292, 294 ЦПК України і на підставі
ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу
України, постановою Пленуму Верховного
Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», ст.ст.1-3
Конвенції ООН «Про права дитини», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця місто Київ, жителя АДРЕСА_1,
зареєстрований АДРЕСА_1 аліменти на
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від
всіх видів його заробітку (доходу), але
не менше 30% прожиткового мінімуму
встановленого для дитини відповідного
віку щомісячно, починаючи з 20 травня 2014
року і до досягнення донькою
повноліття.

В іншій частині заявлених позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави у сумі 243 гривні 60
копійок.

Рішення у частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню у сумі платежу за один
місяць.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Ямпільський районний суд Вінницької
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий Т.В. Гаврилюк