Справа № 411/147/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 червня 2014 року Кіровський
міський суд Луганської області у
складі:

головуючого судді -
Герасимчук Т.М.,

при секретарі - Бик
С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровську цивільну
страву за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення долі у праві
спільної сумісної власності, визнання
права власності, зобов'язання вчинити
певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним
позовом та просила визначити долі у
праві спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_2 на будівлю спортзалу,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в
розмірі по ? за кожним із подружжя,
визнати право власності на ? частку
будівлю спортзалу, зобов'язати відділ
Державної реєстраційної служби у м.
Кіровськ зареєструвати право
власності на будівлю спортзалу за
ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що між нею та ОСОБА_2 16.10.1982р.
було укладено шлюб, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу видане
відділом РАГС м. Кіровська
16.10.1982р.Рішенням Кіровського міського
суду Луганської області від 20.12.2007р. по
справі №2-2174 угоду купівлі-продажу
укладену між Кіровським профліцеєм
Луганської області та ОСОБА_2 визнано
дійсною, визнано право власності на
об'єкт нерухомого майна - будівлю
спортзалу, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 Позивач вважає, що 1/2
вищезазначеного майно належить їй на
праві спільної сумісної власності.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, просила розглянути справу за
її відсутності.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився , про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Відповідач, представник відповідача в
судове засідання не з'явилися,
представником відповідача до суду
подано заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Частиною 2
ст. 16 ЦК України визначено способами
захисту цивільних прав та інтересів,
серед яких визначено спосіб - визнання
права.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

За ст.1 ЦПК України завданнями
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

За ст.20 ЦК України право на захист особа
здійснює на свій розсуд.

Приймаючи рішення, суд виходить із
того, що позивач звертаючись до суду із
позовом про захист невизнаного
майнового права на об'єкт нерухомого
майна, спосіб захисту обирав, як
визначення частки на майно, що
перебуває у спільній сумісній
власності.

Суд вважає, що такі вимоги позивача є
передчасними, оскільки при невизнанні
майнових прав особи способом захисту
має бути застосований спосіб,
визначений у п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, а
саме визнання права. Позовні вимоги про
визначення часток у праві спільної
сумісної власності є передчасними і
можуть розглядатись лише за умови
відсутності спору про право спільної
сумісної власності або за наявності
вимог про визнання права спільної
сумісної власності з наступною вимогою
про визначення часток на майно.

Позивач, самостійно реалізуючи своє
право на захист невизнаних майнових
прав, вимоги про визнання права
спільної сумісної власності на об'єкт
нерухомого майна - будівлю спортзалу,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у
позовній заяві не заявляє.

На підставі зазначеного, суд приходить
до висновку що позовні вимоги про
визначення часток у праві власності та
визнання спільної часткової власності
задоволенню не підлягають,оскільки
вони є передчасними.

Позовні вимоги, щодо зобов'язання
відділу Державної реєстраційної
служби м. Кіровська здійснити
реєстраційні дії суд вважає
безпідставними, оскільки позивачем
доказів виникнення правовідносин щодо
реєстрації права власності до суду не
надано, відділ Державної
реєстраційної не є стороною по справі,
позивачем не визначено у чому полягає
порушення його цивільних прав. На
підставі зазначеного суд приходить до
висновку у позовних вимогах про
зобов'язання вчинення реєстраційних
дій також відмовити.

Питання судових витрат вирішити у
порядку ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 15, 16, 20, 368 ЦК України,
керуючись ст.ст. 1, 4, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визначення долі у праві
спільної сумісної власності, визнання
права власності, зобов'язання вчинити
певні дії відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Кіровський міський суд Луганської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: