У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Панька В.Ф., Куштана Б.П.

при секретарі - Савариній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою відділу державної
виконавчої служби Воловецького
районного управління юстиції на ухвалу
Воловецького районного суду від 17
квітня 2014 року ,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Воловецького районного
суду від 17 квітня 2014 року скаргу ОСОБА_2
задоволено, визнано неправомірною
постанову ВП № 42724464 від 28.03.2014 р
заступника начальника відділу ДВС
Воловецького РУЮ Крижанівського Я.І.
про відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження /надалі
-постанова/, зобов'язано зазначений
відділ прийняти рішення за виконавчим
листом № 704/1533/2012, виданого 18.03.2014 р.
Воловецьким районним судом відповідно
до вимог ЗУ «Про виконавче
провадження».

З цією ухвалою не погодився
відділ ДВС Воловецького РУЮ /надалі -
відділ ДВС/, порушив питання про її
скасування.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права.

В судовому засіданні представник
апелянта скаргу з наведених підстав
підтримав.

ОСОБА_2 вважав, що підстав для
задоволення скарги немає.

Заслухавши осіб, які приймали участь у
справі та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Зі змісту апеляційної скарги
вбачається, що незаконність
оскаржуваної ухвали вбачає в тому, що
судом першої інстанції не правильно
розуміється ЗУ «Про виконавче
провадження», ст.1 якого передбачено
примусове виконання судових рішень, до
яких не відносилось судове рішення
стосовно якого прийнято постанову.

Однак ці доводи є безпідставними на
підставі наступного.

Є безспірним факт видачі Воловецьким
районним судом виконавчого листа,
зміст якого відповідає прийнятому
судовому рішенні. Цей лист було надано
відділу ДВС для примусового виконання,
яким постановою від 28.03.2014 р. відмовлено
у прийнятті до провадження цього
виконавчого листа та відмовлено у
відкритті виконавчого провадження на
підставі п.8.ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Приймаючи зазначену постанову,
державний виконавець її мотивував
відсутністю у виконавчому документі
заходів примусового виконання,
«зокрема, не вказано хто має встановити
земельний сервітут і яким чином, та
виконавчий документ не містить
зобов'язального характеру». Зазначена
мотивація свідчить про несумлінне
виконання державним виконавцем своїх
обов'язків по виконанню судового
рішення: якщо зміст рішення не
зрозумілий для судового виконавця він
вправі звернутись до суду для
роз'яснення цього рішення /ст.221 ЦПК
України/. Більш цього, в даному випадку
за таким роз'ясненням звертався ОСОБА_2
і таке роз'яснення дано ухвалою
Воловецького районного суду від 3
березня 2014 р., якою встановлено певні
обов'язки для осіб, яких стосується
рішення суду.

Крім цього, зазначену постанову
прийнято на підстав п.8 ч.1 ст.26 ЗУ «Про
виконавче провадження», хоча
формулювання, вказане вище, не
відповідає вимогам, зазначеним у
вказаній нормі права: відповідно до
вказаної норми Закону державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження. Для
застосування цієї норми слід вказати
інші, ніж зазначені в попередніх
пунктах цієї статті Закону, обставини,
які передбачені законом. Тобто слід
вказати на обставину з посиланням на
норму Закону, де зазначена ця
обставина. Посилання на такий закон
постанова не містить.

Тому колегія суддів констатує, що
висновок суду є правильним та таким, що
відповідає обставинам справи.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України,
судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Воловецького
районного управління юстиції
відхилити.

Ухвалу Воловецького районного суду від
17 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :