Справа № 2011/7120/12,
№2/638/1420/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м. Харків

Дзержинський районний суд м.
Харкова у складі:

Головуючого судді РУДНЄВОЇ О.О.

При секретарі КУЧЕРЯВЕНКО
А.М.,КАЛІНОВІЙ А.М.

За участі адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дзержинського
районного суду м. Харкова цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,
Харківської міської ради, третя особа
без самостійних позовних вимог -
ОСОБА_4 про припинення права власності
на 168/500 частин житлового домоволодіння
АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 ,перерозподіл
ідеальних часток в спільному житловому
будинку , проведення розподілу
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_2 в натурі (визначення
реальних часток) , визначення порядку
користування земельною ділянкою,-

У С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду
з позовною заявою 19.04.2012 року, позовні
вимоги неодноразово уточнювала,
остаточно уточнивши 04.02.2014 року.

Позивачка та її представник,
адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі, наполягаючи на їх задоволенні.

Відповідач - Харківська
міська рада в судове засідання не
з»явився, про час розгляду справи
повідомлений своєчасно та належним
чином, звернувся до суду з
запереченнями з приводу позовних вимог

Відповідач ОСОБА_3 позовні
вимоги визнав частково , проти позову
фактично не заперечував, виказав свої
заперечення стосовно рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 13.12.2011 року№2-5753/11, яке
набуло чинності та виказав заперечення
з приводу реєстрації права
користування водозабірною колонкою,
яка розташована на пропонованій
експертом в спільне користування
частиною земельної ділянки. З
самостійними позовними вимогами до
суду не звертався, ніяких заперечень
щодо необґрунтованості позовних вимог
не надав. Відносно позовних вимог щодо
визначення порядку користування
земельною ділянкою, позовних вимог про
перерозподіл ідеальних часток ніяких
заперечень не заявляв.

Третя особа - ОСОБА_4 про час
судового розгляду повідомлений
неодноразово, своєчасно та належним
чином, в судове засідання не з»явився
,про причини неявки суду не сповістив.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, ,
матеріали цивільної справи
Дзержинського районного суду м.
Харкова № 2-8462/05 від 04.10.2005 року,
цивільної справи Дзержинського
районного суду м. Харкова № 2-5753/11 від
13.12.2011 року , цивільної справи
Дзержинського районного суду м.
Харкова 04.10.2005 року № 2-8462/05 , суд
приходить до наступного:

Предметом спору є
домоволодіння (будинок з надвірними
будівлями), що розташоване по АДРЕСА_2.

На праві власності це домоволодіння
належить: ОСОБА_2 позивачці по справі-
35100 або 175500 на підставі рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 13.12.2011 року,

відповідачу по справі ОСОБА_3 - 162 500
частин на підставі свідоцтв про право
на спадщину р№3-3046 від 7.12.2010 року та
р№3-3036 від 7.12.2010 року посвідчених 10-ю
ХДНК,

та ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 - 163500
частин на підставі рішення
Дзержинського районного суду м.Харкова
від 4.10.2005 року, які за нею не
зареєстровані після перерозподілу
ідеальних часток згідно рішення
Дзержинського районного суду м.Харкова
справа №2-846205 від 4.10.2005 року.

До перерозподілу ідеальних часток
згідно вказаного рішення суду за
ОСОБА_5 на підставі договору
купівлі-продажу №7-265 від 17.01.1969 року
належало та було зареєстровано 168500
часток цього домоволодіння.

Раніше, по АДРЕСА_2 було розташоване
домоволодіння, яке складалось з двох
житлових будинків: літер «А-1»,
користувачами та власниками якого є
позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3.
та житлового будинку літ. «В-1», з
сінцями «в», побудованого в 1954 році, та
який складав 168500 частин домоволодіння.
Крім вказаного житлового будинку в
користуванні ОСОБА_5 були сінці «в»,
льох «З», сарай «Д».

На підставі рішення Виконкому
Дзержинської районної ради депутатів
трудящих від 19.10.1977 року № 226 та ордеру
№020244 від 13.10.1977 року ОСОБА_5 було
надано двохкумнатну ізольовану
квартиру АДРЕСА_1. Надання іншого житла
було пов*язане з тим, що мешкати в
будинку літер «В-1» було неможливо та
безпечно. Оскільки в житловому будинку
літ. «В-1» згідно довідки Харківського
міського БТІ від 31.08.1972 року
улаштування фундаменту відсутність
цоколя, гідроізоляції не відповідало
технічним нормам та вимогам, в наслідки
чого в стінах приміщень була значна
сирість, мали місце тріщини осадочного
характеру, а дощата підлога прийшла в
негідність. Загальний % зношеності
цього будинку складав
36%.(арк..справи106-109). Крім того, чоловіка
ОСОБА_5 було смертельно травмовано на
виробництві, у зв»язку з чим Автобаза
тресту «Південспецбуд» ще 08.08.1972 року
звернулася до КП ХМБТІ з відповідним
запитом для можливості подальшого
просунення сім»ї ОСОБА_5 по черзі для
отримання житла для проведення
відповідної перевірки стану житлового
будинку(арк..справи 111). Ордер було
видано на ОСОБА_5, її синів ОСОБА_7 та
ОСОБА_4

Причина несвоєчасного припинення
права власності судом не встановлена,
згідно з витребуваними судом доказами
архів Харківської міської ради,
Харківській Обласний архів та
Адміністрація Дзержинського району
Харківської міської ради відповідних
відомостей суду надати не змогла.

Виконавчий комітет Дзержинської
районної ради м. Харкова 01.08.2005 року
звернувся до КП «ХМБТІ» з запитом №Д-3260
відносно того, що до виконкому с
відповідною заявою про анулювання
права власності на частину
домоволодіння, яке зареєстроване за
ОСОБА_5 звернулася громадянка
ОСОБА_8(матір відповідача ОСОБА_3) ,(
арк..справи 111.)

Після отримання житла, в АДРЕСА_1,
ОСОБА_5 більше в своєму житловому
будинку літ. «В-1» не з*являлась . Вона
остаточно залишила його, не цікавилась
будинком, ніяких дій по догляду за
будинком та прибудинковою територією
не здійснювала , у зв»язку з чим будинок
літер «В-1» прийшов в негідність в
повному обсязі, був зруйнований та на
його місті було відновлено сарай літер
«В», який зазначено в технічному
паспорті ,який виготовлено КП «ХМБТІ»
від 08.04.2013 року (арк..справи 62-65).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
померла, що підтверджується актовим
записом про реєстрацію смерті №11513 від
20.12.2003 року ,який виконано Харківським
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану(арк..справи 138) та
матеріалами спадкової справи 12-ї
Харківської Державної нотаріальної
контори №366/2005. Свідоцтво про право на
спадщину було видане 08.04.2005 року ОСОБА_4,
якого залучено по справі як третю
особу. В своїй заяві ОСОБА_4
,звертаючись за спадщиною повідомив
нотаріальну контору, що інших
спадкоємців не має.

Доля сина померлої від першого шлюбу
ОСОБА_7 суду з»ясувати не вдалося, але
на час звернення ОСОБА_4 за спадщиною
(квітень 2005 року) державним нотаріусом
справи 12-ї Харківської Державної
нотаріальної контори достеменно
встановлено відсутність інших
спадкоємців.

Протягом часу з дня отримання
свідоцтва про право на спадщину на ?
частину квартири АДРЕСА_1 ,спадкоємець
ОСОБА_4 зруйнованим в 2005 році будинком
літер «В-1» по АДРЕСА_2 також не
цікавився.

Судом неодноразово були роз»яснені
сторонам вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України
стосовно того, що докази по справі
надаються сторонами ,а судом тільки
оцінюються.

На підставі ст.57 ЦПК України
доказами по справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановить
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин ,які мають
значення по справі. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема , звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно вимог ст.58 ЦПК
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до уваги докази,
які не стосуються предмета доказування
.

На підставі вимог ч 3 ст.61
ЦПК України обставини, що встановлені
рішення суду яке набуло чинності, не
підлягають доказуванню при розгляді
інших справ, в яких приймають участь ті
ж особи чи особа, відносно якої
встановлені ці обставини.

Суд вважає, що оскільки
ОСОБА_3 ,відповідач по справі є
спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_8
,тобто правонаступником
,правовідносини ,які встановлені
рішенням суду від 04.10.2005 року та
визнання право власності за ОСОБА_2 на
підставі рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 13.12.2011
року є встановленими, доведеними та
додатковому доказуванню не підлягають.

Суд приходить до висновку, що позивачка
ОСОБА_2 обґрунтованість своїх вимог
довела в повному обсязі.

На підставі висновку №2412 від 5.10.2013 року
судової будівельно-технічної
експертизи експертом ТОВ «Міський
центр експертиз» Носань Л.І. споруди,
які за матеріалами інвентаризаційної
справи перебували в користуванні
ОСОБА_5, а саме сіні літ. «в», сарай
літ.»Д», льох літ.»З» знесені, а
житловий будинок літ «В-1»
переобладнаний під сарай «В». Таке
переобладнання і визначення вказаної
забудови як «сарай», було пов*язане з
тим, що забудова - житловий будинок літ
«В-1» вже складала 80% зносу, стала
непридатним для проживання з причини
його зношеності та невідповідності
санітарним та технічним вимогам,
відсутній дах, стіни тримаються на
підпорах, тому станом на 8.04.2013 року
складання технічного паспорту в
результаті обстеження та оцінки
технічного стану конструкцій його було
визначено як сарай літ. «В».

Реєстрація права власності на частину
домоволодіння за ОСОБА_5, якого
фактично не існує, несе шкоду як правам
позивачки так і правам відповідача по
справі ОСОБА_3, оскільки це
унеможливлює реалізацію права
відносно приватизації земельної
ділянки, а також вирішення інших
питань, які виникають в житті та побуті
співвласників.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України
право власності припиняється у разі
смерті власника.

Знищення майна, так і припинення
існування суб*єкта права власності,
однаково припиняє відношення
власності, тому вважається за
необхідне вирішити питання про
припинення права власності за ОСОБА_5
на 168500 частин домоволодіння по
АДРЕСА_2(після рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 04.10.2005
року № 2-8462/05 на 163/500 частини житлового
будинку АДРЕСА_2) .

Згідно висновків судового
будівельно-технічної експертизи,
проведеної Носань Л.І. у разі
анулювання судом реєстраційного
запису за ОСОБА_5 про право власності на
168500 частин домоволодіння, після
перерозподілу незареєстрованих за нею
163500 частини домоволодіння по АДРЕСА_2
ідеальні частки співвласників
перерозподіляться і будуть складати:
ОСОБА_2 - 175337 частини житлового будинку
замість 175500 частини, відповідача
ОСОБА_3 - 162337 частини житлового будинку
замість 162500 частини.

Експертизою наведений єдиний можливий
варіант розподілу житлового будинку
літ. А-1по АДРЕСА_2 з незначним відступом
від ідеальних часток співвласників з
урахуванням фактично сформованого
порядку користування та рішень
Дзержинського районного суду м.Харкова
і пропонується виділити:

Відповідачу ОСОБА_3 приміщення: I, 1-1,1-2,1-4
в житловому будинку літ. «А-1» з
прибудовами загальною площею 38.1 кв.м., в
тому числі житловою 20.4 кв.м. льох літ
«И», сарай літ «Б», 12 частину сараю літ.
«В», вбиральню літ «Р», 12 частину
огорожі №3, хвіртку №4, частину огорожі
№5, 12 частину воріт з хвірткою №6, 12
частину дворового водопроводу №8,
частину вимощення I, загальною вартістю
70483 грв., що складає 47100 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями,

Позивачці ОСОБА_2 приміщення: Ш,
2-1,2-2,2-3,1-3 в житловому будинку літ. «А-1» з
прибудовами, загальною площею 31.0 кв.м.,
в тому числі житловою -18.4 кв.м., сарай
літ. «Г», 12 частину сараю «В», сарай літ.
«Н», сарай літ. «П», навіс літ. «С»,
вбиральню літ. «Ж», 12 частину огорожі
№3, частину огорожі №5, 12 частину воріт
з хвірткою №6, огорожу №7, 12 частину
дворового

водопроводу №8, частину вимощення I,
загальною вартістю 79900 грв., що складає
53100 частини житлового будинку з
надвірними будівлями.

Після розподілу в натурі долі
співвласників перерозподіляться і
будуть складати: ОСОБА_2 -53100 частини
замість 175500 частини, відповідача
ОСОБА_3 - 47100 частини замість 162500 частини
спірного житлового будинку АДРЕСА_2.

Наведено варіант порядку користування
земельною ділянкою в домоволодінні з
урахуванням розподілу домоволодіння,
фактично сформованого порядку
користування та ідеальних часток
співвласників згідно якого в
користування позивачки виділяється
земельна ділянка з боку домоволодіння
АДРЕСА_3 площею 288 кв.м..

В користування ОСОБА_3 земельна
ділянка, яка складається з двох часток:
під житловими будівлями і сараєм літ.
«Б» пл..77 кв.м., та під садом і городом та
сараєм літ. «В» з боку домоволодіння
АДРЕСА_4 пл.189 кв.м., а всього в
користування виділяється земельна
ділянка загальною площею 266 кв.м., що
відповідає його первісній ідеальній
долі.

В спільному користуванні можливо
залишити земельну ділянку площею 46
кв.м..

Суд вважає наданий експертом варіант
розподілу домоволодіння та визначений
порядок користування земельною
ділянкою не ущемляє інтереси сторін, є
приближеним до фактично існуючого
порядку користування житловим
будинком та земельної ділянки,
користування земельною ділянкою
відповідає первісним ідеальним долям
та забезпечує підхід для
обслуговування споруд.

Суд вважає ,що оскільки на земельній
ділянці по АДРЕСА_2 залишився один
житловий будинок літ. «А-1» є неможливим
вважати його домоволодінням.

Оскільки в поняття «домоволодіння»
входить один або де-кілька житлових
будинків та інших забудов,
розташованих на одній земельній
ділянці.

На підставі ст.16 ЦК України
кожна особа має право звернутись до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Згідно до ч.1 ст.367 ЦК України
майно, що є у спільній частковій
власності, може бути поділене в натурі
між співвласниками за домовленістю між
ними.

На підставі ст.41 Конституції
України право власності в Україні є
непорушним та складається з права
володіння, права користування та права
розпорядження.

На підставі ст..319 Цивільного
Кодексу України право власності в
Україні складається з права володіння,
права користування та права
розпорядження та може набуватися
тільки на законних підставах". Виходячи
з вимог ст..328 ЦК України всі власники
набули право власності на законних
підставах до яких відноситься
купівля-продаж, спадкування тощо,
колишні власники спірного будинку
також набули право власності на
законних підставах та мали право
розпорядитися своїм правом власності
відповідно закону незалежно від волі
інших осіб ( ст.316 ЦК України).

На підставі ст..ст..321 ЦК України право
власності є непорушним, ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений в його здійсненні,
власник вправі вимагати захисту
порушеного права власності в судовому
порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу
України). Але у відповідності з ч.4 ст.319
ЦК України власність зобов*язує.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник
зобов*язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На підставі вимог ч 2 ст.377
Цивільного Кодексу України якщо
житловий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці,
наданій у користування, то у разі їх
відчуження до набувача переходить
право користування тією частиною
земельної ділянки, на якій вони
розміщені, та частиною ділянки, яка
необхідна для їх для їх обслуговування.

Згідно з вимогами ст.415 ЦК
України землекористувач має право
користуватися земельною ділянкою в
обсязі ,встановленому договором. На
підставі ч 3 ст.415 ЦК України « особа, до
якої перейшло право власності на
будівлі(споруди), набуває право
користування земельною ділянкою на тих
же умовах і в тому ж обсязі, що й
попередній власник будівлі (споруди).

На підставі вимог ст.355 ЦК
України майно, що є у власності двох або
більше осіб(співвласників), належить їм
на праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності . Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

На підставі ст.356 ЦК
України власність двох чи більше осіб
із визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю. Суб»єктами права спільної
часткової власності можуть бути
фізичні особи, юридичні особи, держава,
територіальні громади.

На підставі ч 3 ст.358 ЦК
України кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частині спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.
Якщо договір між співвласниками про
порядок користування та володіння
спільним майном відповідно до їхніх
часток у праві спільної часткової
власності посвідчений нотаріально, він
є обов»язковим для особи, яка придбає
згодом частку в праві спільної
часткової власності на це майно.

На підставі ст.364
Цивільного Кодексу України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ частки
із спільного майна не допускається
згідно із законом або не є
можливим(частина друга ст.183 цього
Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, маж право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація співвласнику
може бути надана лише за його згодою.

Ч.2 ст.183 ЦК України
передбачає, що неподільною є річ, яку не
можна поділити без втрати її цільового
призначення.

Таким чином будинок є
подільною річчю та його можливо
поділити в натурі.

Позовні вимоги щодо
визначення порядку користування
земельною ділянкою суд вважає такими ,
що підлягають задоволенню .

Щодо позовних вимог про
залишення в спільному користуванні
газового обладнання та опалення
будинку, суд вважає, що газове
обладнання та опалювальна система
будинку є джерелом підвищеної
небезпеки та не може бути розглянута
при розгляді цього позову, бо вимагає
відповідних висновків фахівців з
системи газопостачання, саме з метою
забезпечення безпеки користування
системою теплопостачання будинку, якій
власники вирішили поділити, на
підставі цього суд вважає за можливе
вищевказані позовні вимоги залишити
відкритими.

Дослідивши докази по справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги частково
обґрунтовані та підлягають
задоволенню частково.

Позовні вимоги про стягнення судових
витрат не заявлені.

Керуючись
ст.ст.10,11,57,58,60,209,212,214-215 ЦПК України, ст.41
Конституції України, ст.16, 183 182, 321, 322, 358,
364, 356, 319, 328,377,415 Цивільного Кодексу
України ,-

СУД
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 , Харківської міської ради,
третя особа без самостійних позовних
вимог - ОСОБА_4 про припинення права
власності на 168/500 частин житлового
домоволодіння АДРЕСА_2 за ОСОБА_5
,перерозподіл ідеальних часток в
спільному житловому будинку ,
проведення розподілу житлового
будинку з надвірними будівлями
АДРЕСА_2 в натурі (визначення реальних
часток) , визначення порядку
користування земельною ділянкою
-визнати частково обґрунтованими та
задовольнити частково.

Припинити право власності на
168/500 частин житлового будинку
АДРЕСА_2(після рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 04.10.2005
року № 2-8462/05 на 163/500 частини житлового
будинку АДРЕСА_2) за ОСОБА_5 ,яка
складалася з житлового будинку літер
«В-1» на час розгляду справи сарай
літер «В» ,сінців літер «в», сараю літер
«Д», льоху літер «З», що зареєстровані
за ОСОБА_5 на підставі договору
купівлі-продажу реєстраційний № 7-265
від 17.01.1969 року , в зв»язку зі смертю
власниці , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 та у
зв»язку з повною руйнацією будинку
літер «В-1» з причини аварійності.

Провести перерозподіл
ідеальних часток, визнавши за ОСОБА_2
право власності на 175/337 частин
житлового будинку літер «А-1» з
надвірними будівлями АДРЕСА_2 замість
175/500 частин житлового будинку літер
«А-1» АДРЕСА_2 , визнавши за ОСОБА_3 право
власності на 162/337 частин житлового
будинку літер «А-1» з надвірними
будівлями АДРЕСА_2 замість 162/500 частин
житлового будинку літер «А-1» з
надвірними будівлями АДРЕСА_2.

Провести розподіл житлового
будинку (домоволодіння) літер «А-1» з
надвірними будівлями АДРЕСА_2 між
співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (
визначивши реальні частки
співвласників будинку АДРЕСА_2),
виділити ОСОБА_2 на 175/337 частин
житлового будинку літер «А-1» АДРЕСА_2
житлові приміщення Ш,2-1,2-2,2-3,1-3 в
житловому будинку «А-1» АДРЕСА_2 з
прибудовами , загальною площею 31,0 кв.м.,
в тому числі житловою площею 18,4 кв.м.,
сарай літер «Г»,1/2 частину сараю літер
«В» ,сарай літер «Н»,сарай літер «П»,
навіс літер «С»,вбиральню літер «Ж»,1/2
частину огорожі №3,частину огорожі №5,
? частину воріт з хвірткою №6,огорожу
№7, 1/2 частину дворового водопроводу №8,
частину вимощення 1, загальною вартістю
79 900,00 гривень, що фактично складає 53/100
житлового будинку з надвірними
будівлями. Виділити ОСОБА_3 на 162/337
частин житлового будинку літер «А-1»
АДРЕСА_2 приміщення літер 1, 1-1,1-2,1-4 в
житловому будинку «А-1» АДРЕСА_2 з
прибудовами , загальною площею 38,1 кв.м.,
в тому числі житловою площею 20,4 кв.м.,
льох літер «И», сарай літер «Б» , 1/2
частину сараю літер «В», вбиральню
літер «Р»,1/2 частину огорожі « 3, хвіртку
№4, частину огорожі №5, ? частину воріт з
хвірткою №6, 1/2 частину дворового
водопроводу №8, частину вимощення 1
загальною вартістю 70483,00 гривень, що
фактично складає 47/100житлового будинку
з надвірними будівлями.

Зобов»язати ОСОБА_2
закласти дверний отвір між житловими
приміщеннями 1-3 та 1-2 за власний
рахунок.

Після розподілу в натурі
житлового будинку між співвласниками,
вважати реальну частину ОСОБА_2 53/100
частини житлового будинку АДРЕСА_2 з
надвірними будівлями замість 175/337
частин, вважати реальну частину ОСОБА_3
47/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2
з надвірними будівлями замість 162/337
частин.

В частині залишення в
спільному користуванні системи
опалення житлового будинку позовні
вимоги залишити відкритими.

Визначити порядок
користування земельною ділянкою
наступним чином:

Виділити ОСОБА_2 в
користування земельну ділянку №П з
боку домоволодіння АДРЕСА_3 згідно з
варіантом №1 висновку судової
технічно-будівельної експертизи №24/12
від 05.10.2013 року площею 288,00 кв.м.

Виділити ОСОБА_3 в
користування земельну ділянку № Ш , яка
складається з двох часток : №Ш під
житловими будівлями і сараєм літер «Б»
площею 77 кв.м. та №Ша під садом і
городом та сараєм літер «Б» з боку
домоволодіння АДРЕСА_4 площею 189кв.м.
згідно з варіантом №1 висновку судової
технічно-будівельної експертизи №24/12
від 05.10.2013 року, загальною площею 266,00
кв.м.

Подвір»я № 1 площею 46,00 кв.м
залишити в спільному користуванні
власників будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 .

Рішення може бути
оскаржене до Апеляційного Суду
Харківської області через
Дзержинський районний суд м. Харкова
протягом 10-ти днів з дня проголошення, а
стороною, що не приймала участі в
судовому розгляді справи в той же
термін після отримання копії судового
рішення .

Головуючий, суддя
О.О.РУДНЄВА

Рішення виготовлене суддею власноруч в
нарадчій кімнаті

Суддя
О.О.РУДНЄВА