Справа №173/187/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 р.
м.Радивилів

Радивилівський районний суд
Рівненської області

В складі:

Головуючий суддя: Прачук
Л.І.

При секретарі судового засідання:
Дубнік О.В.,Дмитришин О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радивилів цивільну
справу за

позовом Публічного Акціонерного
Товариства Комерційний банк
«ПриватБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості

встановив:

Позивач просить стягнути
з відповідача заборгованість по
кредитному договору № бн від 24.03.2008
року в сумі 11694,07 грн, станом на 16.12.2013
року в т.ч.: 1332,87 грн.- заборгованість за
кредитом; 5863,15 грн. - заборгованість по
процентах за користування кредитом;
3465,00 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина); 533,05 грн. - штраф
(процентна складова). В обґрунтування
позову посилається на те, що між
позивачем та відповідачем 24.03.2008 року
було укладено згаданий кредитний
договір про видачу банком кредиту у
розмірі 1500,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 24, 00
% на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. В порушення умов договору
відповідач не повернув кошти і не
сплатив відсотки за користування
кредитом, в результаті чого виникла
заборгованість. Тому позивач просить
стягнути з відповідача кредитну
заборгованість, яка утворилася через
порушення умов договору.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився. Подав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності та просить задовільнити
позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги
визнала. Показала, що дійсно оформляла
кредитний договір у "Приватбанку",
користувалися кредитною карткою, гроші
брали на будівництво будинку в
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області. В 2009 році
після сплати коштів вона повернула
кредитну картку знайомій працівниці
«Приват банку» в м. Верхньодніпровську
і більше не цікавилася даною кредиткою.
З 2009 року жодного разу ніхто не
направляв їй ні листів ні повідомлень
про наявність заборгованості.
Усвідомлює свою вину в тому, що здавши
кредитну картку в банк не поцікавилася
наслідками. Визнає позовні вимоги і
згідні сплатити заборгованість, лише
просить відстрочити сплату через важке
матеріальне становище сім»ї. На
утриманні має п»ятеро малолітніх дітей
і через місяць чекають народження
шостої дитини.

Заслухавши відповідачку ОСОБА_1,
дослідивши письмові докази по справі
суд встановив наступне:

З наданого суду позивачем
Кредитного договору № бн від 24.03.2008
року встановлено, що ЗАТ КБ
«ПриватБАНК» надав відповідачу ОСОБА_1
строковий споживчий кредит в сумі 2876,50
грн.(дві тисячі вісімсот сімнадцять
шість грн.. 50 коп.) на строк 12 місяців з
28.03.2007 р. по 28.03.2009 р., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Кредит
виданий на Умовах надання споживчого
кредиту фізичним особам
(«розстрочка»)(Стандарт) для придбання
товарів в торгівельно-сервісному
підприємстві. Гроші були перераховані
на кредитну картку НОМЕР_1. Відповідно
до умов даного договору відповідач
повинен погашати отриманий кредит
щомісячними платежами в сумі 181,65 грн. в
період з « 20» по « 25» число кожного
місяця.

З позовної заяви і долучених
документів встановлено, що відповідач
не повернув банку отримані кредитні
кошти і відсотки за користування
кредитом. З розрахунку заборгованості,
долученого до позовної заяви,
вбачається, що заборгованість по
кредитному договору №б/н від 24.03.2008
року станом на 16.12.2013 року - становить
11694,07 грн, в т.ч.: 1332,87 грн. -
заборгованість за кредитом; 5863,15 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 3412,50 грн. -
заборгованість по простроченій
комісії за користування кредитом; 500,00
грн. - штраф (фіксована частина); 815,21 грн.
- штраф (процентна складова)(а.с.4-8).

Доказів, які б спростували суму
розрахунку, відповідач суду не надав.
Доказів того, що він сплатив
заборгованість, суду також не надано.
Навпаки, відповідач визнав позов, однак
показав, що не має можливості сплатити
на даний час заборгованість через
важке матеріальне становище сім»ї.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України
суд ухвалює рішення про задоволення
позовних вимог у разі визнання позову
відповідачем і наявних для того
законних підстав.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору, якщо
у зобов'язанні встановлені строки його
виконання то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг кредитний
договір (кредитна картка) діє протягом
12 місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього терміну жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін.

В порушення норм закону та умов
договору відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав.

Таким чином в судовому засіданні
доведено наявність заборгованості
відповідача перед позивачем по сплаті
кредитного боргу. Доказів сплати боргу
і зменшення суми заборгованості по
кредиту в т.ч. основного боргу і
нарахованих відсотків на час розгляду
справи відповідач суду не надав. Таким
чином сума основного боргу і відсотків
підлягає до стягнення.

Що стосується заявлених в позові
вимог про стягнення заборгованості по
комісії суд враховує ту обставину, що
на протязі 2009-2013 років відповідач не
користувалася кредитною карткою.
Позивач також не надав суду доказів
звернення до відповідача в період
2009-2013 років з вимогами про належне
виконання кредитних зобов»язань,
повернення отриманого кредиту і сплати
відсотків за користування кредитом.

При цьому суд також враховує
важке матеріальне становище сім»ї - на
утриманні п»ятеро малолітніх дітей, що
доводиться посвідченням №022517 виданим
Управлінням праці та соціального
захисту населення Радивилівської РДА
15.07.2013 року сер.ВК022517. В судовому
засіданні також встановлено, що сім»я
відповідача очікує народження шостої
дитини.

Тому суд знаходить можливим
зменшити розмір стягнення на суму
нарахованої заборгованості по комісії
за користування кредитом.

До стягнення також підлягають
сплачені позивачем судові витрати по
справі в межах задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст..ст..526,527,530,553-554,610,612,625,
1046-1050,1054 ЦК України, ст..ст..10,11,62,88,89,212,213
ЦПК України суд

В и р
і ш и в:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 користь
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 24.03.2008 року в сумі 8229 вісім
тисяч двісті двадцять дев»ять грн. 07
коп. в т.ч.: 1332,87 грн. - заборгованість за
кредитом по основному боргу; 5863,15 грн. . -
заборгованість по відсотках за
користування кредитом; штраф - 500 грн.
(фіксована частка) і 533,05 грн. (процентна
складова).

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
сплачений судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) грн.60 коп..

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Радивилівський районний суд
шляхом подання в 10-денний строк
апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк
апеляційної скарги рішення набирає
законної сили по закінченню цього
строку, а при поданні апеляційної
скарги рішення набирає законної сили
по закінченню розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:

Повний текст рішення
виготовлено 13.06.2014 року.