18.06.2014 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 533/546/14-ц
РІШЕННЯ Провадження № 2/533/213/14

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
Козельщинський районний суд
Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк
М.М.,

при секретарі - Пазій Г.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Козельщина
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди, заподіяної злочином,
-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до районного
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що відповідач ОСОБА_2 вироком
Козельщинського районного суду
визнано винним у скоєнні крадіжок за ч.
1 та ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідач засуджений за те, що він 17
листопада 2013 року близько 3 годин з
господарства позивача, що в с.
Панасівка, Козельщинського району
Полтавської області, таємно викрав
водяний насос «Ручейок» вартістю 300
грн.

Також, відповідач на початку грудня 2013
року продовжуючи свою злочинну
діяльність, повторно прийшов до
домоволодіння позивача, де
перебуваючи, витяг віконну раму в
передній частині будинку, через
отвір проник до житлового будинку та
таємно викрав майно, а саме: три поршні
до трактора ЮМЗ-6 вартістю 114 грн. за
один поршень на загальну суму 342 грн.,
ручний сепаратор вартістю 790 грн., 40-
літрову алюмінієву каструлю вартістю
350 грн.

Відповідач добровільно не відшкодував
збитки, а тому позивач прохає стягнути
з останнього невідшкодовану
матеріальну шкоду в розмірі 1 482 грн.

Далі позивач в позові зазначив, що
відповідачем була спричинена йому
моральна шкода, оскільки він переніс
хвилювання, в зв'язку із крадіжками
майна із його домоволодіння, тривалий
час не може користуватись скважиною
із-за відсутності насосу, докладає
додаткові зусилля для забезпечення
себе питною водою, витрачає
особистий час і кошти для відновлення
пошкодженого вікна, а тому прохає
стягнути з відповідача моральну шкоду
в розмірі 7 000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав та прохав
задовольнити, оскільки відповідач в
добровільному порядку не відшкодував
збитки які завдані злочином.

Моральну шкоду обґрунтовував тим, що
він перебуває на диспансерному обліку
з приводу Гіпертонічної хвороби ІІ
ступеня. Лікарями заборонено йому
хвилюватися. Тривалий час не може
користуватись скважиною із-за
відсутності насосу, докладає
додаткові зусилля для забезпечення
себе питною водою, витрачав
особистий час і кошти для відновлення
пошкодженого вікна, а тому оцінює
заподіяну моральну шкоду відповідачем
в розмірі 7 000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позов позивача
визнав частково та пояснив, що позовну
вимогу позивача в частині матеріальної
шкоди в розмірі 1482 грн. визнає повністю,
позовну вимогу позивача в частині
моральної шкоди в розмірі 7 000 грн. не
визнає. Матеріальні збитки позивачу не
відшкодував, оскільки ніде не працює.
Викрадені речі позивачу не повернув,
оскільки їх продав на металобрухт.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
вивчивши письмові докази по справі
встановив наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд, розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що вироком
Козельщинського районного суду
Полтавської області від 21.03.2014 року
відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у
вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 185 КК України.
Краджіки відповідачем були вчиненні за
наступних підстав:

17.11.2013 року близько 3-00 годин ОСОБА_2
прийшов до господарства ОСОБА_1 у
АДРЕСА_1, де викрав із колодязя у дворі
водяний насос "Ручейок 1", чим заподіяв
потерпілому матеріальну шкоду на суму
300грн, яким у послідуючому розпорядився
на власний розсуд.

Також , в один із днів початку грудня 2013
року близько 3-00 години ОСОБА_2 прийшов
до господарства ОСОБА_1 у АДРЕСА_1, де
витяг віконну раму в передній частині
будинку і через отвір, що утворився
проник до житла, з якого, діючи
повторно, викрав 3 поршні до трактора
ЮМЗ-6 вартістю 114грн за 1 на суму 342 грн.,
сепаратор ручний вартістю 790 грн.,
40-літрову алюмінієву каструлю вартістю
350 грн., а всього чужого майна на суму 1 482
грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_1
матеріальних збитків на вказану суму,
якими у послідуючому розпорядився на
власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
вбачається, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями та
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що позовна вимога позивача про
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 1 482 грн. підлягає до
задоволення, оскільки відповідач
позовні вимоги позивача визнав, шкода
яка завдана позивачу встановлена вирок
Козельщинського районного суду від
21.03.2014 року.

Згідно до ст.23 ЦК України вбачається,
що особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав і виявляється у
фізичному болі та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, та приниженні честі і
гідності.

Ч. 1, ст. 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно до Постанови ПВС України №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди вбачається, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Отже, виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
приймаючи до уваги характер та обсяг
страждань, характер немайнових втрат
позивача, суд вважає, що позовна вимога
позивача в частині відшкодування
моральної шкоди підлягає до часткового
задоволення в розмірі 2000 грн., оскільки
зазначена сума буде достатньою для
сатисфакції.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ
«Про судовий збір» стягнути з
відповідача на користь держави за
розгляд позовної вимоги про стягнення
матеріальних збитків судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з відповідача на користь
позивача пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог ( стягнення
моральної шкоди) судові витрати в
розмірі 69 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ
«Про судовий збір», ст.ст. 4, 6-14, 88, 214, 215,
218 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
заподіяної злочином - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживає
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 завдану
матеріальну шкоду в розмірі 1482 грн.,
завдану моральну шкоду в розмірі 2 000
грн., судові витрати за розгляд
позовної вимоги про стягнення
моральної шкоди в розмірі 69,60 грн., а
всього 3551,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір за розгляд позовної
вимоги про стягнення матеріальних
збитків в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог
позивачу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Полтавської області
через Козельщинський районний суд.

Повний текст рішення виготовлений
18.06.2014 року.

Рішення надруковане суддею в нарадчій
кімнаті і є оригіналом.

Суддя Козельщинського

районного суду:
М.М.
Оксенюк