Справа № 151/420/14-ц Провадження №
22-ц/772/1997/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Гарник М. С.Категорія: 43
Доповідач: Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого: Луценка В.В.,

суддів: Сала Т.Б., Денишенко Т.О.,

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Чечельницького районного сектору
Управління державної міграційної
служби управління міністерства
внутрішніх справ України у Вінницькій
області, про позбавлення права
користування житловим будинком та
зняття з реєстраційного обліку місця
проживання, за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Чечельницького
районного суду Вінницької області від
21 травня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 звернулись в суд з позовом до
ОСОБА_6 про зняття її з реєстраційного
обліку у будинку АДРЕСА_1, який належить
позивачам на праві приватної
власності.

У судовому засіданні позивачі
доповнили свої позовні вимоги і
просили суд позбавити ОСОБА_6 права
користування житловою площею у
належному їм на праві приватної
власності будинку зазначивши у заяві,
що 02.02.2002 року ОСОБА_6 зареєструвала
шлюб з позивачем ОСОБА_4 і зі згоди всіх
позивачів у справі 20.02.2003 року
відповідачка ОСОБА_6 була
зареєстрована у АДРЕСА_1.

08.04.2008 року позивач ОСОБА_4 розірвав
шлюб з відповідачкою ОСОБА_6
Відповідачка ОСОБА_6 після розірвання
шлюбу у спірному будинку не проживає,
фактично проживає в АДРЕСА_2, але
знятися з реєстрації у будинку
позивачів не бажає. Враховуючи, що
позивачі у справі не можуть
користуватись належним чином житловим
будинком, який належить їм на праві
приватної власності, не можуть
отримати субсидії на паливо, інші
пільги, просили суд задовольнити їх
позовні вимоги та визнати ОСОБА_6 такою,
що втратила право користування
житловою площею у належному їм на праві
власності будинку, знявши відповідачку
з реєстраційного обліку.

Рішенням Чечельницького районного
суду Вінницької області від 21.05.2014 року
позов задоволено повністю. Позбавлено
ОСОБА_6 права користування житловим
будинком з господарськими будівлями,
розташованого по АДРЕСА_1.

Зобов'язано Чечельницьку реєстраційну
службу Управління державної
міграційної служби України у
Вінницькій області скасувати
реєстрацію ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення суду скасувати,ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення вимог
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення і
заперечення сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про те, що скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог.ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення,яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Розглядаючи позовні вимоги, суд першої
інстанції не дотримався вимог
цивільно-процесуального законодавства
України щодо повного і всебічного
з'ясування всіх обставин справи,
невірно застосував норми
матеріального права, якими регулюються
правовідносини, що виникли між
сторонами та ухвалив незаконне рішення
у справі.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач ОСОБА_6 перебувала у шлюбі з
позивачем ОСОБА_4 від якого у сторін
народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.
20.02.2003 року ОСОБА_6 зі згоди позивачів
була зареєстрована за місцем свого
проживання в АДРЕСА_1. Даний будинок
належить на праві власності позивачам
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло (а.с.14).

08.04.2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвали
шлюб. Після розірвання шлюбу ОСОБА_6
разом з дитиною проживає в будинку
своєї матері, окремого житла у неї
немає, а право на приватизацію житла
батьків вона втратила, оскільки на час
приватизації проживала разом з
позивачем ОСОБА_4 у спірному будинку.
Зареєструватись за місцем проживання у
будинку матері відповідачка ОСОБА_6 не
має змоги, оскільки інші співвласники
будинку не дають на це своєї згоди.

Вирішуючи спір між сторонами суд
першої інстанції безпідставно не
прийняв до уваги, що спір виник між
власниками житла та колишнім членом
сім'ї співвласника житлового будинку, в
якому ОСОБА_6 разом з чоловіком та
дитиною проживала і була
зареєстрована. Суд, помилково
застосувавши до правовідносин,що
виникли між сторонами положення
ст.ст.71,72 ЖК України позбавив ОСОБА_6
права користування житловою площею у
будинку АДРЕСА_1.

Так, відповідно до ст.156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

У постанові Верховного Суду України
від 16 січня 2012 року зазначено, що
вирішення питання про зняття особи з
реєстраційного обліку залежить,
зокрема, від вирішення питання про
право користування такої особи
житловим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (статті 71,72,116,156 ЖК
України; стаття 405 ЦК України).

Зазначені вище вимоги закріплені також
в ст.7 Закону України від 11 грудня 2003
року №1382-IV «Про свободу пересування та
вибір місця проживання в Україні»

В даному випадку правовідносини, що
виникли між сторонами у справі
регулюються ч.1, 2 ст.405 ЦК України
відповідно до якої члени власника
житла, які проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом
відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Таким чином суд першої інстанції під
час розгляду справи не з'ясував з яких,
передбачених законом підстав
відповідач ОСОБА_6 втратила право
користування житловою площею у
спірному будинку та фактично вийшовши
за межі заявлених позивачами вимог про
підстави позбавлення відповідача
права на житло, ухвалив рішення, яке не
відповідає вимогам закону.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції в силі залишатись не може і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Розподіл судових витрат між сторонами
провести у відповідності до вимог ст.88
ЦПК України.

На підставі викладеного,керуючись
ст.ст.303,307,309,313-315,316,317,319 ЦПК
України,судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Чечельницького районного суду
Вінницької області від 21 травня 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
позбавлення права користування
житловим будинком та знаття з
реєстраційного обліку місця
проживання,відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові
витрати в сумі 121 гривні 80 копійок.

Рішення суду набуває законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______
Луценко В.В.

Судді: _______
Сало Т.Б.

_______
Денишенко Т.О.