№ 201/288/14-ц
УХВАЛА

19 червня 2014 року
Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерпайп Україна»
про роз’яснення рішення суду по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерпайп Україна»
про стягнення заробітної плати,
вихідної допомоги і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 січня 2014 року звернулася до
суду з позовом до відповідача ТОВ
«Інтерпайп Україна» про стягнення
заробітної плати, вихідної допомоги і
моральної шкоди, позовні вимоги не
доповнювалися і не уточнювалися.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 5 лютого 2014 року,
залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області 15 травня 2014 року, позовні
вимоги – задоволено частково.

ТОВ «Інтерпайп Україна» 10
червня 2014 року звернулося до суду з
заявою про роз’яснення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, у
судове засідання не з’явилися, про час
та місце судового засідання
повідомлялися належним чином, про
причини своєї неявки суд не повідомили.
На підставі ч. 3 ст. 221 ЦПК України суд
вважає можливим розглядати питання про
роз’яснення рішення суду за
відсутності цих осіб.

На підставі ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз’яснює своє рішення, не змінюючи
при цьому його змісту.

Перевіривши матеріали справи та заяви,
оцінивши надані і добуті докази, суд
вважає заяву обґрунтованою і такою, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 5 лютого 2014 року,
залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області 15 травня 2014 року, позовні
вимоги було задоволено частково, а
саме: стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерпайп Україна»
на користь ОСОБА_1 заробітну плату в
сумі 75655 грн. 20 коп., вихідну допомогу в
сумі 95767 грн. 75 коп. і моральну шкоду в
сумі 2000 грн., а всього 173422 грн. 95 коп.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерпайп Україна»
на користь держави судовий збір в сумі
1957 грн. 83 коп. В задоволенні решти
позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інтерпайп
Україна» про стягнення моральної шкоди
- відмовлено, тобто з урахуванням
зазначеного рішення суду у
встановленому законом порядку набрало
законної сили та підлягає виконанню,
однак на даний час рішення суду
залишається невиконаними та строк,
протягом якого рішення може бути
пред’явлено до виконання, не
закінчився.

Крім того суд бере до уваги, що при
розгляді справи судом були досліджені
всі обставини справи, розглянуті
конкретно всі заявлені позовні вимоги,
їх формулювання знайшли своє вірне
відображення в зазначеному рішенні
суду, також в рішенні конкретно
відображено аналіз обставин справи та
правового обґрунтування,
проаналізовано надані та добуті судом
докази, по всім заявленим позовним
вимогам надано висновок суду та в
рішенні суду містяться посилання на
відповідні норми матеріального та
процесуального права, законність
рішення в повному обсязі підтверджена
вище вказаною ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області, якою
зазначене рішення суду було залишено
без змін, а тому зазначене рішення не
містить недоліків, що можуть бути
усуненні лише ухваленням додаткового
рішення.

Також судом було встановлено, що
зазначене рішення суду не виконане,
оскільки є незрозумілим для осіб, які
брали участь у справі.

Пунктом 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» № 13 від 24.12.1999 суд
передбачено, що справляння і сплата
прибуткового податку з громадян є
відповідно обов'язком роботодавця та
працівника, суд визначає зазначену
суму без утримання цього податку й
інших обов'язкових платежів, про що
зазначає в

резолютивній частині рішення.

Також пунктом 21 постанови № 14 пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня
2009 року «Про судове рішення у цивільній
справі» передбачено, що відповідно до
статті 221 ЦПК ( 1618-15 ) роз'яснення
рішення суду, а не ухвали, можливе
тоді, коли воно не містить недоліків,
що можуть бути усунені лише
ухваленням додаткового рішення, а є
незрозумілим, що ускладнює його
реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене
до виконання.

Відповідно до ст. 14 Податкового кодексу
України податковий агент щодо податку
на доходи фізичних осіб - юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, які незалежно від
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або негрошовій формі) зобов'язані
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок, передбачений розділом IV цього
Кодексу, до бюджету від імені та за
рахунок фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність податковим органам та нести
відповідальність за порушення його
норм в порядку, передбаченому статтею 18
та розділом IV цього Кодексу.

Згідно ст.164 Податкового кодексу
України ( п. 164.2.14.) до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включаються:
дохід у вигляді неустойки (штрафів,
пені), відшкодування матеріальної або
немайнової (моральної) шкоди, крім сум,
що за рішенням суду спрямовуються на
відшкодування збитків, завданих
платнику податку внаслідок заподіяння
йому матеріальної шкоди, а також шкоди
життю та здоров'ю.

Статтею 168 Податкового кодексу України
передбачено, що податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу (п. 168.1.1).
Відповідальність за своєчасне та повне
перерахування сум податку до
відповідного бюджету несе юридична
особа або її відокремлений підрозділ,
що нараховує (виплачує)
оподатковуваний дохід (п. 168.4.7).

Стягнута рішенням суду сума моральної
шкоди не відноситься до переліку
доходів, які звільняються від
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб, визначених ст. 165
Податкового кодексу України, та
відповідно до п. 164.2.14 ст. 164 Податкового
кодексу включається до
оподатковуваного доходу платника
податку.

Враховуючи зазначені вимоги
Податкового кодексу України, які є
обов'язковими для виконання фізичними
та юридичними особами при виконанні
майнових та грошових зобов'язань, сума
моральної шкоди підлягає сплаті з
утриманням з неї податку з доходів
фізичних осіб у розмірі, передбаченому
ст. 167 Податкового кодексу України.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно статті 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України,
а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Враховуючи зазначене, суд
вважає можливим роз’яснити рішення
суду від 5 лютого 2014 року та зазначити,
що заробітну плату в сумі 75655 грн. 20 коп.,
вихідну допомогу в сумі 95767 грн. 75 коп. і
моральну шкоду в сумі 2000 грн., а всього
173422 грн. 95 коп, що було стягнуто з
відповідача на користь позивача
рішенням суду, було визначено без
утримання податків та обов’язкових
платежів, оскільки зазначене є
обов'язком роботодавця та

працівника, а суд при ухваленні рішення
визначає зазначену суму без
утримання цього податку й інших
обов'язкових платежів.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 221 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Роз’яснити рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 5 лютого 2014 року
та зазначити, що заробітну плату в сумі
75655 грн. 20 коп., вихідну допомогу в сумі
95767 грн. 75 коп. і моральну шкоду в сумі 2000
грн., а всього 173422 грн. 95 коп, що було
стягнуто з відповідача на користь
позивача рішенням суду, було визначено
без утримання податків та
обов’язкових платежів.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом 5
днів з дня проголошення ухвали, а
апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом 10 днів після
подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку,
передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя