Справа № 303/5563/13-ц
Провадження №2/303/2098/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 червня 2014 року

м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в складі:
головуючої

Маргитич О.І.

при
секретарі

Уста Е.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Мукачево
скаргу(позовну заяву) ОСОБА_1 до
старшого державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2, про
скасування постанови про повернення
виконавчого документу стягувачеві,

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку
ст.ст.383,384 ЦПК України про скасування
постанови старшого державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_2 про повернення виконавчого
документу стягувачеві від 28 лютого 2013
року.

В основі своїх вимог посилається на те,
що постановою від 28 лютого 2013 року
старшим державним виконавцем міського
відділу державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2 повернуто
виконавчий лист, виданий 06 серпня 2012
року про стягнення з ОСОБА_3 на
користь стягувача 6204 грн. 00 коп. боргу.
Постанова була прийнята передчасно в
порушення вимог ст..124 Конституції
України та Закону України «Про
виконавче провадження», не перевірено
наявність рухомого та нерухомого
майна у боржника не отримано пояснення
у боржника та не перевірене наявність у
нього паспорту громадянина України для
виїзду за кордон.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1
просить скасувати постанову старшого
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2 про
повернення виконавчого документу
стягувачеві від 28 лютого 2013 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з’явився,
будучи повідомленим належним чином про
дату, час та місце судового розгляду.
При цьому, у своїй заяві від 09 грудня 2013
року про розгляд клопотання про
поновлення строку звернення до суду
просив ухвалити рішення у його
відсутності.

Представник міського відділу
державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції в судове засідання
не з’явився, будучи повідомленим про
дату, час та місце судового розгляду.

За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169
ЦПК України, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних та
доказів.

Враховуючи, що розгляд справи
відбувається у відсутність сторін,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Наданими суду доказами встановлено, що
старшим державним виконавцем міського
відділу

2 із 3

державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2
постановою від 28 лютого 2013 року
повернуто виконавчий лист, виданий 06
серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 6204 грн. 00 коп. боргу.

Зокрема, в мотивувальній частині
постанови зазначено, що згідно
відповідей з реєструючи органів, та
згідно акта державного виконавця,
майно на яке можливо звернути
стягнення у боржника відсутнє.

Судове рішення, яке набрало законної
сили, є обов'язковим до виконання на
всій території України (ч. 5 ст.124
Конституції України, ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК
України). Примусове виконання судового
рішення покладено на державну
виконавчу службу і здійснюється
відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження" .

Частиною 1 ст. 11, ч. 1 ст. 17 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

За змістом ст. 23 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються
пред'явленням виконавчого документа до
виконання. У разі повернення
виконавчого документу стягувачу у
зв'язку з неможливістю в повному обсязі
або частково виконати рішення, строк
пред'явлення виконавчого документу до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення.
Після переривання строку пред'явленням
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Тому суд звертає увагу на те, що
повернення виконавчого документу
стягувачу з підстав, передбачених ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження», не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання.

Звертаючись до суду із вказаною
скаргою заявник стверджує, що у
боржника є майно, за рахунок якого
можливо здійснити погашення
заборгованості. Проте, жодних доказів
на підтвердження вказаного, суду не
надав. Не надано доказів на
підтвердження того, що державним
виконавцем не було вижито заходів щодо
виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд може
визнати оскаржувані рішення, дію чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язати державного виконавця або
іншу посадову особу ДВС задовольнити
вимогу заявника та усунути порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи. Якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

З наведених вище обставин, суд вважає,
що даною постановою права скаржника не
порушені, оскільки повернення
виконавчого документу стягувачу з
даних підстав на позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом строків
встановлених ст. 22 ЗУ «Про виконавче
провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.
209-210, 386-388 ЦПК України, Законом України
«Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 до
старшого державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2, про
скасування постанови про

3 із 3

повернення виконавчого документу
стягувачеві – відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Головуюча

О.І.Маргитич