Провадження № 2/127/3644/14
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 червня 2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі:
головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при
секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

її
представника ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

його
представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про
стягнення на її користь аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки від
всіх видів заробітку (доходів)
відповідача, щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму, встановленого
чинним законодавством для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
за минулий час з 10 грудня 2010 року, та до
досягнення дитиною повноліття.

В позовній заяві зазначено, що 29 липня
1989 року сторони зареєстрували шлюб у
відділі реєстрації актів
громадянського стану м. Вінниці, який
був розірваний рішенням Ленінського
районного суду м. Вінниці від 04 липня 2008
року.

Розірвання шлюбу було зареєстровано 21
грудня 2011 року у відділі реєстрації
актів цивільного стану Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області.

Від даного шлюбу сторони мають двох
дітей: дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу неповнолітній
син ОСОБА_5 проживає разом з позивачем
та перебуває на її утриманні.
Відповідач матеріальну допомогу на
утримання неповнолітнього сина не
надає та не приймає участь у його
вихованні, позивач самостійно
утримувати дитину фінансово
неспроможна.

Відповідач має джерела регулярного
доходу від зайняття підприємницькою
діяльністю, у зв'язку з чим має
можливість утримувати неповнолітнього
сина.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
звернулась до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач подала
заяву про зменшення позовних вимог,
якою відмовилась від стягнення на її
користь аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5 за минулий
період, починаючи з 10 грудня 2010 року.

15.01.2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину було
ухвалено заочне рішення, яким позов
ОСОБА_1 задоволено частково.

Однак, ухвалою Вінницького міського
суду від 06.05.2014, вищевказане заочне
рішення було скасовано, а справу
призначити до судового розгляду в
загальному порядку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник позовні вимоги
підтримали, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві. Також
зазначили, що на утриманні позивача
знаходиться також старша дочка.
Просили позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
та його представник позовні вимоги
визнали частково, а саме пояснивши, що
в даний час матеріальний стан
відповідача сильно змінився, так як
значно зменшився його дохід. Також
суттєво погіршився стан здоров'я
відповідача, який хворіє на цукровий
діабет та нирковокам'яна хворобу. На
лікування в місяць він витрачає значні
кошти. Крім того, зазначили, що на
утриманні ОСОБА_3 знаходяться не
працездатні батьки, які хворіють та
потребують його матеріальної допомоги.
Окрім того, відповідач щомісяця
оплачує кредит в банківській установі,
оплачує заняття сина в спортивній
секції, відкрив на його ім'я
накопичувальний рахунок, на який
щомісячно вносить страховий платіж у
розмірі 776,00 грн., тому згоден
сплачувати аліменти в сумі 700 грн.
щомісяця. Відповідач та його
представник також заперечили щодо
обставин, викладених в позовній заяві
позивачем, зазначивши що після
розлучення в 2008 році, відповідач
проживав з ОСОБА_1 до грудня 2013 року
однією сім'єю, вели спільне
господарство, разом відпочивали та
разом утримували дітей.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази в їх
сукупності, прийшов до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2,
виданого 15 липня 2003 року міським
відділом реєстрації актів
громадянського стану управління
юстиції Вінницької області, батьками
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є: ОСОБА_3 та ОСОБА_1
(а.с. 6).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 04 липня 2008 року, яке набрало
законної сили 15 липня 2008 року,
розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_3 (а.с.7).

Розірвання шлюбу зареєстровано 21
грудня 2011 року у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, актовий
запис 613, що підтверджується свідоцтвом
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3,
виданим 15 листопада 2012 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області (а.с. 8).

Відповідно до довідки № 2462, виданої 28
листопада 2013 року ТОВ
"Житлово-експлуатаційне об'єднання",
позивач ОСОБА_1 проживає разом зі своїм
сином ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії НОМЕР_4
від 26 листопада 2013 року, відповідач
ОСОБА_3 зареєстрований, як фізична
особа-підприємець (а.с. 10).

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з положень вищевказаної
статті, утримання дитини є рівною мірою
обов'язком як матері, так і батька. А
тому суд вважає, що з відповідача на
користь позивача слід стягнути
аліменти на утримання дитини.

Про способи виконання обов'язку
утримувати дитину в досудовому порядку
сторони не домовилися.

Визначаючи розмір аліментів, які слід
стягнути з відповідача на утримання
неповнолітнього сина, суд виходить з
положень ст.ст. 181, 182 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч. 1 ст. 184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ст. 18 Конвенції ООН "Про права
дитини" від 20.11.1989 року (ратифікована
Україною 27.02.1991року), держави-учасниці
докладають всіх можливих зусиль до
того, щоб забезпечити визнання
принципу загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки або
у відповідних випадках законні опікуни
несуть основну відповідальність за
виховання і розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Відповідно до довідки ТОВ "Євролайф
Україна ЛТД", ОСОБА_3 співпрацює з ними
на підставі цивільно-правового
договору та отримав комісійну
винагороду за період з 01.12.2013 року по
31.05.2014 року в сумі 18374,43 (а.с.140).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований, як
фізична особа-підприємець. Відповідно
до декларації про доходи за 2013 рік,
доходи ОСОБА_3 склали 274579,00 грн. за рік
(а.с. 110-112). Також, відповідно до
декларації про доходи за перший
квартал 2014 року доходи ОСОБА_3 склали
14168,00 грн. за три перші місяці 2014 року
(а.с.113-115).

Таким чином відповідачем було доведено
суду нерегулярність та мінливість
одержуваного ним доходу.

З огляду на відсутність у платника
аліментів стабільного доходу, суд
прийшов до висновку про стягнення
аліментів в твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем на підтвердження стану
здоров'я надано виписку із медичної
карти амбулаторного хворого з
діагнозом цукровий діабет та
нирковокам'яна хвороба (а.с.66) та огляд
ендокринолога КП "Міського
лікувально-діагностичного центру"
(а.с.138), в якій зазначено діагноз
цукровий діабет та призначено
лікування.

Згідно довідки СПД ОСОБА_7, судом
встановлена вартість призначених
медичних препаратів ОСОБА_3(а.с. 134), що
також підтверджується товарним чеками
про їх придбання на загальну суму 1779,26
грн. (а.с.133).

Також, згідно довідки №301.5-292/169 від
29.05.2014 р., виданої Винницьким відділеням
ПАТ "Укрсоцбанк", судом встановлено, що
заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ
"Укрсоцбанк" за кредитним договором
становить 15420,48 доларів США (а.с.137).

Суд, критично ставиться до твердження
відповідача про перебуванні на його
утриманні непрацездатних батьків, так
як ОСОБА_3 не надав доказів такого
утримання.

Частиною 1 статті 141 СК України
визначено, що мати, батько мають рівні
права та обов'язки щодо дитини.

Згідно положення ст.ст. 141, 180-182 СК
України встановлений солідарний
обов'язок батьків на утримання
неповнолітніх дітей.

Згідно, довідки про доходи №21 від 02.06.2014
року, виданої ТОВ "АКВАВІТ-А", судом
встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді
директора з 22.02.2001 року по теперішній
час та за останні шість місяців вона
отримувала заробітну плату в сумі 998,03
грн. (а.с.118).

Також, відповідно до довідки №104 від
02.06.2014 року, виданої Вінницькою філією
ТОВ "ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ", суд вбачає, що
ОСОБА_1 працює на посаді директора
даної організації з 03.05.2013 року по
теперішній час та отримує заробітну
плату в сумі 998,03грн. (а.с.119).

В судовому засіданні позивач пояснила
суду, що на її утриманні знаходиться
також старша дочка.

Таким чином, з огляду на матеріальне
становище відповідача, те, що він має
нерегулярний, мінливий дохід, стан його
здоров'я, враховуючи те, що обов'язок по
утриманню дітей лежить на обох батьках,
суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3
слід стягувати аліменти в твердій
грошовій сумі по 800 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд
допускає рішення до негайного
виконання в межах суми платежу за один
місяць.

Судовий збір у відповідності до
ст. 88 ЦПК України слід стягнути з
відповідача в дохід держави в розмірі
229 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст.
141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. 18
Конвенції ООН "Про права дитини" від
20.11.1989 року, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Вінниці, приватного
підприємця, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, зареєстрованого і проживаючого
за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 800 грн.
щомісячно, починаючи з 10.12.2013 року до
його повноліття.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 229, 40
грн. судового збору.

В частині стягнення аліментів в межах
суми платежу за один місяць рішення
допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя: