Справа № 152/945/14-ц
17 червня 2014 року м.
Шаргородський районний суд Вінницької
головуючого судді -
секретаря судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів,
02 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів, у якому
зазначила, що вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі із відповідачем
з 23.06.2012 року. Від спільного шлюбу у них
народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Просить розірвати шлюб, укладений з
відповідачем та стягувати з нього на її
користь аліменти на дочку ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частки усіх видів доходів
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму доходів
громадян, щомісяця, починаючи з дня
подачі позову до суду і до досягнення
дочкою повноліття. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що відповідач з
сім'єю не проживає, спільне життя з ним
не склалося через несумісність
характерів, відсутність спільних
поглядів на сімейне життя. Окрім того,
відповідач не бере участі у вихованні
дитини та добровільно допомоги на її
утримання не надає, чим ставить її у
скрутне матеріальне становище.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилась, проте від неї надійшла заява,
в якій позивач позов підтримує, просить
його задовольнити, а справу розглянути
у її відсутність (а.с.14).
У судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з'явився, проте від нього надійшла
заява, в якій відповідач просить справу
розглянути у його відсутність, позов
визнає, згоден на розірвання шлюбу,
проти примирення заперечує, згоден
сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку,
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з дня звернення до
суду і до досягнення донькою
повноліття (а.с.15).
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.
Оцінивши дослідженні у судовому
засіданні докази, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи із такого.
Сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 23.06.2012 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2 (а.с.5).
Від шлюбу у сторін народилася донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є
відповідач, а матір'ю позивач, що
підтверджується свідоцтвом про
народження Серія НОМЕР_3 (а.с.6).
Позивач наполягає на розлученні,
миритися не бажає. Причиною її рішення
розірвати шлюб з відповідачем стало те,
що відповідач з сім'єю не проживає,
спільне життя з ним не склалося через
несумісність характерів, відсутність
спільних поглядів на сімейне життя.
Отже, шлюб між сторонами існує лише
формально, подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу є
неможливим та суперечить інтересам
Установленим судом обставинам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються ст.ст. 105, 110, 112 СК
України, відповідно до яких шлюб
розривається судом за позовом одного
із подружжя, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них чи інтересам
неповнолітньої дитини.
Оскільки судом встановлено, що
збереження шлюбу та подальше спільне
проживання подружжя суперечить
інтересам сторін, то суд приходить до
висновку, що позов в частині розірвання
шлюбу підлягає задоволенню.
Окрім того, судом встановлено, що дочка
сторін проживає із матір'ю та
знаходиться на її повному утриманні, що
вбачається із довідки, виданої
виконавчим комітетом
Слободо-Шаргородської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області № 961 від 02.06.2014 р. (а.с.7).
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дочки не надає, що він не
заперечував у своїй заяві від 17.06.2014
Таким чином, відповідач ухиляється від
надання добровільної матеріальної
допомоги на утримання дочки.
Установленим судом обставинам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються Конституцією України
та Сімейним кодексом України.
Так, відповідно до ст. 51 Конституції
України, батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття.
Статтями 180-183, 191 СК України,
передбачено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. У разі ухилення батьків від
утримання дитини, кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються судом у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. При
призначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення. Аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.
Отже, оскільки право позивача та її
неповнолітньої дитини на матеріальне
утримання з боку батька порушено, то
воно підлягає судовому захисту.
При визначенні розміру аліментів суд
враховує, що відповідач працює
офіційно працює менеджером у ТОВ
«Акцентр», що підтверджується довідкою
про доходи № 8 від 10.06.2014 року та копією
трудової книжки позивача (а.с.16-18),
доказів, які б свідчили про те, що за
станом здоров'я він не може працювати,
відповідач суду не надав, а тому він має
усі можливості матеріально утримувати
свою дитину, що є його обов'язком
відповідно до ст. 180 СК України.
При таких обставинах, суд вважає, що
розмір аліментів, які слід стягувати з
відповідача, повинен бути визначений у
розмірі 1/4 частини усіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 02.06.2014 року,
тобто з часу пред'явлення позовної
заяви до суду і до досягнення донькою
Таким чином, позов ОСОБА_1 у цій частині
також слід задовольнити. При цьому, суд
виходить також із захисту інтересів
дитини, забезпечення одержання нею
коштів, необхідних для її
життєдіяльності, збереження того рівня
життя, який дитина мала б тоді, коли
утримувалася обома батьками.
Підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача та в дохід держави
судовий збір в сумі по 243,60 грн,
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд
позовні вимоги задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області 23.06.2012 року,
актовий запис за №1011.
Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого у АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, аліменти на доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини усіх видів доходу (заробітку),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 02.06.2014 року і до
досягнення донькою повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого у АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три)
гривні 60 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого у АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід
держави 243 (двісті сорок три) гривні 60
коп. судового збору.
Згідно ст.ст. 223, 294, 296 ЦПК України,
рішення суду може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд Вінницької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

І.Л.Строгий