Номер провадження 2/259/1158/2014
Справа № 259/2260/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2014 р.
м. Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька
у складі:

головуючого судді -
Добнєва С.С.,

при секретарі -
Данковій С.П.,

за участю позивача -
ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Куйбишевського районної в місті
Донецьку ради, ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_5, про визнання права власності на
житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з вищевказаним
позовом до Територіальної громади в
особі Куйбишевської районної в місті
Донецьку ради, ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_5 про визнання права власності в
порядку спадкування на ? частку жилого
будинку А-1, загальною площею 43,20 кв. м. з
? часткою літньої кухні Б, колодязь.
розташованого за адресою АДРЕСА_1

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер її батько ОСОБА_6, який
постійно мешкав за адресою АДРЕСА_1 в
місті Донецьку. Після його смерті
залишилося спадкове майно у вигляді
жилого будинку розташованого за
вищезазначеною адресою.

Відповідно до ст. 529 ЦК України в
редакції 1963 р., яка була чинною на день
відкриття спадщини спадкоємцями
першою черги по закону були вона та
відповідач ОСОБА_3, як діти померлого.
Інших спадкоємців першої черги у
померлого не було.

За своє життя ОСОБА_6 склав заповіт на
користь відповідача ОСОБА_3. Однак
останній від прийняття спадщини
відмовився. Позивач спадщину прийняла,
оскільки у встановлений законом
шестимісячний строк подала до П'ятої
донецької державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.
Однак свідоцтво в нотаріальної
конторі про право власності на
спадкове майно не отримала оскільки
через сімейні обставини та брак коштів
не мала змоги зібрати необхідні
документи.

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
нотаріальної контори з проханням про
видачу їй свідоцтво про право на
спадщину. Однак, постановою державного
нотаріуса П'ятої донецької державної
нотаріальної контори від 08 лютого 2014
року їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, оскільки вона не надала
нотаріусу відповідні
правовстановлюючу документи, які б
підтверджували право власності
спадкодавця на житловий будинок та
витяг про реєстрацію прав власності на
нерухоме майно.

Вважає, що спір про право власності на
спадкове майно може буди вирішений у
судовому порядку.

Позивач та її представник ОСОБА_2, яка
діє на підставі договору про надання
правової допомоги, у судовому
засіданні позов підтримали, просили
його задовольнити посилаючись на
обставини викладенні у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав, підтвердив
обставини викладені позивачем та
просив позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача
Територіальної громади, до судового
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав до суду заяву в
якій просив суд розглянути справу та
ухвалити рішення без його участі у
відповідності до закону.

Третя особа ОСОБА_5 до судового
засідання не з'явився, також надав
заяву про слухання справи за його
відсутності.

Так, суд розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, заслухавши
пояснення сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_6, який постійно мешкав за адресою
АДРЕСА_1 в місті Донецьку, та який був
батьком позивача ОСОБА_1 та відповідача
ОСОБА_3 - помер.

Після його смерті залишилося спадкове
майно у вигляді жилого будинку
розташованого за вищезазначеною
адресою.

Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набранням ним
чинності. Правила книги шостої
Цивільного кодексу України
застосовуються також до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом.

Оскільки позивач прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_6 в 1997 році, то до цих
правовідносин застосовуються нормі ЦК
України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК України в
редакції 1963 р., яка була чинною на день
відкриття спадщини спадкоємцями
першою черги по закону були позивач
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3, як діти
померлого. Інших спадкоємців першої
черги у померлого не було.

За своє життя ОСОБА_6 склав заповіт на
користь відповідача ОСОБА_3. Однак
останній, згідно зі ст. 553, в редакції 1963
року від прийняття спадщини
відмовився, надавши до нотаріальної
контори відповідну заяву.

Позивач ОСОБА_1 спадщину прийняла,
оскільки відповідно до п. 2 ст. 549 ЦК
України в редакції 1963 р. у встановлений
законом шестимісячний строк подала до
П'ятої донецької державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса П'ятої
донецької державної нотаріальної
контори від 08 лютого 2014 року ОСОБА_1
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, з тої
підстави, що нею не були надані
нотаріусу відповідні
правовстановлюючу документи, які б
підтверджували право власності
спадкодавця на житловий будинок та
витяг про реєстрацію прав власності на
нерухоме майно.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути зокрема визнання права.

Як вбачається з рішення народного суду
Куйбишевського району міста Донецька
від 17-18 серпня 1962 року батько позивача
ОСОБА_6 з 1954 року знаходився в шлюбі з
ОСОБА_8. В 1954 році він отримав дозвіл на
будівництво житлового будинку. В 1957
році був побудований житловий будинок
за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно архівної довідки проспект
Главний був перейменований в АДРЕСА_1

При будівництві спірного будинку
ОСОБА_6 відступив від затвердженого
проекту и побудував будинок більших
розмірів.

Рішенням виконкому Куйбишевської
райради депутатів трудящихся від 27
жовтня 1961 року за порушення проекту
забудови ОСОБА_6 був оштрафований. В
рішенні також вказано, що після сплати
штрафу будинок повинен бути
зареєстрований на загальних підставах.

Як, вбачається з технічних документів
спірний будинок складався з двох
половин, які мали окремі входи. ОСОБА_6 з
жінкою став проживати в перший
половині будинку, а в другій стала
мешкати його сестра ОСОБА_9 з чоловіком
ОСОБА_10, які також приймали участь у
будівництві.

Вищезазначеним рішенням народного
суду Куйбишевського району міста
Донецька від 17-18 серпня 1962 року за
ОСОБА_6 було визнано право власності на
? частину будинку, розташованого за
адресою АДРЕСА_1 яка вказана на
поетажному плані, як квартира №1 та ?
частині літній кухні літ.Б-1 та ? частини
сараю В-1

За ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було визнано право
власності на другу половину будинку,
яка на поетажному плані була зазначена,
як квартира №2 та ? господарських
споруд.

На теперішній час власником квартири
№2 вказаного житлового дома та
господарських прибудов є ОСОБА_5, який в
встановленому законом порядку прийняв
спадщину після ОСОБА_9

В 1978 році ОСОБА_6 отримав технічний
паспорт на домоволодіння, в якому було
вказано, що він є власником ? частини
будинку та господарських споруд на
підставі рішення народного суду
Куйбишевського району м. Донецька від
17-18 серпня 1962 року.

Рішенням народного суду
Куйбишевського району м. Донецька від 12
червня 1978 року був встановлений
порядок користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 між ОСОБА_11 та
ОСОБА_10 і ОСОБА_12

В рішенні вказано, що домоволодіння,
розташоване за адресою АДРЕСА_1
належить сторонам по ? частки на праві
особистої власності.

Наведені обставини є підставою
вважати, що спадкодавець ОСОБА_6 набув
право власності на спірну частку
домоволодіння розташованого за
адресою: місто Донецьк, АДРЕСА_1 але не
зареєстрував його в Бюро технічної
інвентаризації.

Згідно із частиною першою статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 9 лютого 1999 року №
1-рп/99, відповідно до пункту 2 якого дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

У даному випадку такою подією є
визнання за ОСОБА_6 право власності на ?
частину жилого будинку згідно з
рішенням народного суду
Куйбишевського району м. Донецька від
17-18 серпня 1962 року..

В спірному будинку спадкодавець ОСОБА_6
мешкав з 1957 року по день своєї смерті,
слідкував за його технічним станом,
сплачував необхідні податки та
платежі.

За життя ОСОБА_6 питання про
необхідність будь яким чином
зареєструвати його право власності в
Бюро технічної інвентаризації не
виникало.

Відповідно до технічного паспорту на
спірний житловий дім, виданого
Донецьким міським бюро технічної
інвентаризації спадкодавець ОСОБА_6
набув право особистої власності на ?
його частку на підставі рішення
народного суду Куйбишевського району
м. Донецька від 17-18 серпня 1962 року.

Відміток про те, що спірний будинок чи
надвірні будівлі побудований
самочинно в технічному паспорті не має.

Вказані документи свідчать про те, що,
спадкодавець ОСОБА_6 після закінчення
будівництва набув право власності на
спірний будинок згідно з діючим на той
час законодавством, яке не передбачало
обов'язкової державної реєстрації цих
прав і не пов'язувало виникнення права
власності на нерухоме майно з його
обов'язковою реєстрацією в відповідних
органах.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч.4 ст. 3 зазначеного Закону
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації в тих випадках,
коли реєстрація права була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадкова частина будинку складається з
? частини жилого будинку А-1 площею 43.20
кв. м., ? літньої кухні Б-1.

На підставі викладеного та керуючись.
ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Територіальної
громади в особі Куйбишевського
районної в місті Донецьку ради, ОСОБА_3,
третя особа: ОСОБА_5, про визнання права
власності на житловий будинок -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування на ? частини
жилого будинку А-1, загальною площею 43,20
кв.м. з ? частини літньої кухні Б,
колодязя, розташованого за адресою
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десятьох днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: