Справа № 136/1096/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" червня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Липовець цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення юридичного факту та
визнання права власності на житловий
будинок та земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
вищевказаним позовом, який обґрунтував
наступним чином.

В травні 2011 року між ними із
відповідачем ОСОБА_2 було досягнуто
домовленості щодо укладення договору
купівлі-купівлі продажу будинку та
земельної присадибної ділянки, на якій
він розташований в АДРЕСА_1 Згідно їх
домовленості вони досягли згоди щодо
усіх істотних умов договору купівлі -
продажу, у тому числі щодо його ціни,
нотаріального посвідчення такого
договору та державної реєстрації. На
виконання взятих на себе зобов'язань
вона, ОСОБА_1, передала гроші у
визначеній кількості відповідачеві та
отримала від нього правовстановлюючі
документи на об'єкти нерухомого майна.
Відповідач в порушення взятих на себе
зобов'язань не здійснив нотаріального
посвідчення такого договору. На думку
позивача, він правомірно набув право
власності на об'єкти нерухомості, однак
позбавлений можливості здійснювати
правомочності пов'язані із правом
власності, тому просив суд здійснити
захист його порушених прав у спосіб, що
передбачений нормами чинного
законодавства, які ним обрано.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
не з'явилась, однак надала суду заяву, в
якій позовні вимоги підтримала та
просила суд їх задовольнити у
заявленому нею обсязі, а розгляд справи
проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, в адресованій
суду заяві, підпис у якій був
засвідчений секретарем виконавчого
комітету Росошанської сільської ради
12.06.2014 року, вказав, що позовні вимоги
визнає, не заперечує проти їх
задоволення, просив розгляд справи
проводити за його відсутності.
Підтвердив, що гроші визначені між ними
з відповідачем за житловий будинок та
земельні ділянки він отримав.

Ураховуючи те, що сторони
скористались своїми правами, що
передбачені ч.2 ст.158 ЦПК України, щодо
розгляду справи у їх відсутності за їх
клопотаннями, відтак суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи, тому проводить його в даному
судовому засіданні на підставі
зібраних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши
обставини справи, оцінивши усі зібрані
у справі докази в їх сукупності, дійшов
до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно
свідоцтва про право власності серія
ЯЯЯ №440204 виданого 18 лютого 2008 року
Росошанською сільською радою
Липовецького району на підставі
рішення виконкому ради від 29.01.1008 року,
ОСОБА_2 являється власником цілого
житлового будинку, що розташований в
АДРЕСА_1 який належить йому на праві
приватної власності.

Як слідує із Витягу про державну
реєстрацію прав виданого 09.12.2011 року КП
"ВООБТІ", право власності ОСОБА_2 на
вищевказаний житловий будинок
зареєстроване органами державної
реєстрації.

Факт належності житлового
будинку ОСОБА_2 підтверджується також і
Технічним паспортом виданим 05.03.2008
року, де власником житлового будинку за
АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_2
(Інвентаризаційна справа №889).

Відповідно до Державного акта на
право приватної власності на землю
серія ВН №08206, ОСОБА_2 являється
власником земельної ділянки площею 0,1500
гектарів в межах згідно з планом, що
розташована по АДРЕСА_1, цільове
призначення якої - для будівництва
житлового будинку та господарських
будівель.

Згідно Розписки від 02.05.2011 року,
ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові
кошти в сумі 98 000 гривень за проданий
ним житловий будинок та земельну
ділянку, які розташовані в АДРЕСА_1

Вказані обставини щодо укладення
договору купівлі - продажу житлового
будинку та земельної ділянки, ціни та
інших істотних умов було визнано
сторонами спору, а відтак згідно правил
ст.61 ч.1 ЦПК України, доказуванню не
підлягають.

Правовідносини, що виникли між
сторонами є цивільно - правовими, а тому
регулюються нормами Цивільного
кодексу України.

В силу ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів, і вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно ст.. 657 ЦК України,
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Статтею 638 ч.1 ЦК України,
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
всіх істотних умов договору.

Згідно загальних правил про
зобов'язання, зобов'язання мають
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору чи закону.

Із здобутих у справі доказів
судом було встановлено, що між
сторонами було укладено договір, який
носить ознаки договору купівлі-продажу
нерухомого майна.

Так, сторони виконали всі умови
договору: покупцем сплачено повну
вартість житлового будинку та
земельної ділянки в узгодженому ним
розмірі, Продавцем на виконання
домовленостей отримано грошові кошти,
передано об'єкти нерухомості та
правовстановлюючі документи на них,
однак він ухиляється від нотаріального
посвідчення договору посилаючись на
відсутність грошових коштів на таке
оформлення.

Відповідно до ст.234 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичної особи, або законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Враховуючи наведене, суд вважає,
що позивачем доведено належними та
допустимими доказами факт укладення
договору купівлі - продажу об'єктів
нерухомості, що розташовані в АДРЕСА_1,
між ним та відповідачами, а тому позов в
цій частині обґрунтований та підлягає
до задоволення.

Статтею 16 ЦК України встановлено,
що одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів особи є визнання
права власності.

Відповідно до ст.392 ЦК України
встановлено, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Зі змісту ч.5 ст.11 ЦК України,
слідує, що у випадках, встановлених
актами цивільного законодавства,
цивільні права та обов'язки можуть
виникати з рішення суду.

Право власності на нерухоме майно
їх виникнення, перехід, припинення
підлягають державній реєстрації (ст.182
ЦК України).

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно та їх обмежень», підставою для
державної реєстрації прав є рішення
суду , що набрали законної сили.

З огляду на викладене, суд вважає,
що позивачем доведено факт
добросовісного набуття ним права
власності, а тому є всі підстави для
задоволення позову в частині визнання
за ним права власності на об'єкти
нерухомості.

Крім того відповідач позов
визнав.

На підставі ст. 174 ч. 4 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд, за наявності на те законних
підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Враховуючи, що визнання
відповідачами позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи
та інтереси третіх осіб, суд приймає
визнання відповідачами позову та
виносить рішення про його
задоволення.

В силу ст.88 ЦПК України, із
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним та
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст.ст.11,16, 182, 328, 640, 657 ЦК
України, ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно та їх обмежень», ст. ст. 10, 60, 61 ч.1,
158 ч.2, 174 ч.4, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И
Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт укладення
02.05.2011 року договору купівлі - продажу
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами та земельної
ділянки, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку, площею 0,1500 га в межах
згідно з планом, цільове призначення -
для будівництва жилого будинку та
господарських будівель, що розташована
в АДРЕСА_1, відповідно до Державного
акта на право приватної власності на
землю серія ВН №08206.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у вигляді судового
збору в розмірі 982,86 гривень

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко