АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1083/2014
інстанції Соляник Н.І.
Доповідач: Воронцова Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати з розгляду в
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Воронцової
Л.П.Суддів:Ігнатенко П.Я., Капітан
І.А.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Новотроїцького
районного суду Херсонської області від
18 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про усунення перешкод
у користуванні нерухомим майном та
стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вище зазначеним позовом,
уточненим в ході розгляду справи,
посилаючись на те, що згідно рішення
Новотроїцького районного суду від 10
жовтня 2006 року за нею визнано право
власності на будинок АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями і спорудами
на підставі якого здійснено державну
реєстрацію право власності.

Рішенням Новотроїцького районного
суду від 29 травня 2013 року, яке набрало
законної сили, у задоволенні позову
ОСОБА_5 про визнання права власності на
вище зазначений житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
та поділ будинку відмовлено.

Незважаючи на вказане, відповідач без
законних підстав проживає у належному
їй будинку хоча зареєстрований
АДРЕСА_2, і перешкоджає їй у володінні,
користуванні і розпорядженні
власністю.

Вказує, що 30.07.2013 року направила
відповідачу лист-вимогу про звільнення
житлового будинку, який він отримав,
однак добровільно житло не звільняє.
Позивачка зазначає, що змушена з
цивільним чоловіком та донькою,
чекаючи на народження другої дитини,
мешкати у чужому будинку. Такими
протиправними діями відповідач завдає
їй моральні страждання які полягають у
позбавленні її та членів сім'ї
власності, завдають незручності,
тривають з жовтня 2012 року.

На підставі ст.ст.316, 319, 386 ЦК України,
просила суд зобов'язати відповідача
усунути перешкоди у користуванні
будинком, шляхом звільнення,
зобов'язати відповідача забрати з
будинку особисті речі, стягнути
моральну шкоду в сумі 6000 грн.

Рішенням Новотроїцького районного
суду від 18 лютого 2014 року позов
задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_5 перешкоди у
користуванні житловим будинком,
розташованим у АДРЕСА_1, належним на
праві приватної власності ОСОБА_6,
зобов'язано ОСОБА_5 звільнити вказаний
житловий будинок, забрати всі особисто
належні йому речі з будинку в
десятиденний термін, починаючи з 15
квітня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
моральну шкоду в сумі 2500 грн. та судові
витрати.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду
ОСОБА_5 посилаючись на те, що висновки
суду не відповідають фактичним
обставинам справи, та неправильне
застосування норм матеріального права,
не взято судом до уваги того, що він у
спірному будинку не проживає, однак у
ньому знаходяться його речі, які він
залишив там, правомірно вселившись до
будинку задовго, як ОСОБА_6 стала його
власником, та неправильного
застосування судом при вирішенні вимог
про відшкодування моральної шкоди ст.386
ЦК України, замість ч.2 п.3 ст.23 ЦК
України, яка не передбачає за вказаних
обставин підстав для стягнення з нього
моральної шкоди.

Просив рішення суду скасувати,
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу
підлягаючою задоволено частково з
наступних підстав.

Рішеннями Новотроїцького районного
суду від 29.05.2013 року та Апеляційного
суду Херсонської області від 16.07.2013
року встановлено, що ОСОБА_6 і ОСОБА_5 на
час придбання спірного будинку не
проживали однією сім'єю та не мали
сталих відносин, притаманних подружжю
і відповідач не набув права власності
на будинок (а.с.5-10).

Дані обставини, відповідно до положень
ч.3 ст.61 ЦПК України, мають преюдеційне
значення і не підлягають доказуванню
при розгляді даного спору.

ОСОБА_5 зареєстрований з 20.09.1996 року за
іншою адресою по АДРЕСА_2 (а.с.43).

Відповідач у належному на право
власності ОСОБА_6 будинку не проживає.
Разом з тим у цьому будинку знаходяться
належні йому речі, що ОСОБА_5 не
заперечується.

З огляду на вище зазначене доводи
апеляційної скарги підлягають
відхиленню як такі, що спростовуються
наданими сторонами доказами та не
ґрунтуються на законі, висновки суду у
вказаній частині не спростовують.

Разом з тим, колегія суддів вважає
доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо
стягнення з нього моральної шкоди,
підлягають задоволенню, а рішення суду
у вказаній частині скасуванню з
ухваленням нового про відмову у
задоволенні позову про відшкодування
моральної шкоди, оскільки позивачка не
надала суду докази у порушення ст.ст.10,
60 ЦПК України на підтвердження
заподіяння їй моральної шкоди діями
відповідача по утриманню у вказаному
будинку який складається з чотирьох
кімнат, деяких незначних предметів
обіходу, належних останньому.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення суду від 18 лютого 2014 року у
частині стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 моральної шкоди в сумі 2500 грн. та
загальної суми 2614 грн. 70 коп. скасувати,
ухвалити нове про відмову ОСОБА_6 у
задоволенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: