У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» (далі - Позивач) на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 10 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
09 квітня 2014 року по справі за позовом
товариства з додатковою
відповідальністю «страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» до ОСОБА_2, треті особи без
самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання недійсним
договору страхування,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, треті особи без самостійних
вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому
просив визнати недійсним Договір
(Поліс) обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/3206626 від 12.05.2012 року (далі -
«Поліс»), укладений між ТОВ «Глобус» та
ОСОБА_2 з моменту його укладення,
оскільки страховий агент ОСОБА_5, який
уклав «Поліс» не мав повноважень на
продаж «Полісу» ОСОБА_2, в порушення
умов доручення не отримав довіреність.
Позивач просив визнати правочин
недійсним з різних підстав, а саме, що
відповідач не мав довіреності на
продаж «Поліса», що відповідач вчинив
правочин з перевищенням своїх
повноважень.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 10 лютого 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 09 квітня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції, з
висновками якого погодився
апеляційний суд, послався на те, що
правових підстав для визначення
страхового договору недійсним з
підстав, передбачених ч. 3 ст.203, ч.1,3 ст.215
ЦК України не вбачається. Відсутні і
правові підстави для визнання
правочину недійсним з підстав,
визначених ст.232 ЦПК України, оскільки є
безпідставними.

У касаційній скарзі Позивач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права та невірне
застосування норм матеріального право,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення, ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити, оскільки касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Підстави для визнання правочину
недійсним визначені в ст.ст.203, 215, 232 ЦК
України.

Висновки судів попередніх інстанцій
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного
провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» (далі -
Позивач) на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 10 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 09 квітня 2014 року
по справі за позовом товариства з
додатковою відповідальністю «страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» до ОСОБА_2,
треті особи без самостійних вимог:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання
недійсним договору страхування,
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович