Справа № 1319/6030/12
Головуючий у 1 інстанції: Бойко
Провадження № 22-ц/783/46/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого -
судді Бойко С.М.,

суддів:
Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретаря -
Брикайло М.В.,

з участю:
представника позивача - Палайда-Тис
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 23 жовтня 2012 року у справі за позовом
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: Львівське
комунальне підприємство «Новий Львів»,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, ОСОБА_5, про
демонтаж самочинно влаштованого
балкону,-

в с т а н о
в и л а:

Заочним рішенням Сихівського
районного суду м.Львова від 23 жовтня 2012
року позов Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
задоволено. Зобов'язано відповідачів
демонтувати самочинно влаштований
балкон розміром 7,5х1,2 м до квартири
АДРЕСА_1 та привести планування цієї
квартири до попереднього стану (а.с.57-58).

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 20 грудня 2012 року залишено
без задоволення заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4
про перегляд заочного рішення (а.с.103-104).

Рішення суду оскаржила відповідач
ОСОБА_3, просить його скасувати з
підстав недоведеності обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права і ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
суд безпідставно не взяв до уваги
наданого нею проекту влаштування
спірного балкону, розробленого НДІ
«Проектреконструкція», виготовленого
на вимогу ЛКП «Новий Львів», що
свідчило, на її думку, про відсутність
заперечень щодо здійснених нею
переобладнань. Зазначає, що вказаним
проектом підтверджується дотримання
нею будівельних норм та правил при
влаштуванні спірного балкону. Апелянт
вважає, що вона, як власник квартири,
має право проводити у ній
переобладнання та перепланування за
умови, що такі зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку. На
її думку, необґрунтованим є висновок
суду про порушення прав третьої особи
ОСОБА_5 внаслідок влаштування нею
спірного балкону, оскільки жодним
доказом не підтверджено його
твердження про утруднення доступу
денного світла до його квартири.

В судове засідання інші учасники
судового розгляду не з»явились, про час
та місце розгляду справи були
повідомлені у встановленому
процесуальним законом порядку
(а.с.181-186), причини неявки представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 в
клопотанні про відкладення розгляду
справи не вказані, а тому колегія
суддів визнала його неявку в судове
засідання без поважних причин, від
інших учасників клопотань про
відкладення розгляду справи не
надходило, тому розгляд справи
проведено відповідно до вимог ч.2 ст.305
ЦПК України у відсутності осіб, які не
з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони позивача в заперечення
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником
квартири АДРЕСА_1 у м. Львові є
відповідач ОСОБА_3 Окрім неї, в квартирі
зареєстровані та проживають її донька
ОСОБА_7 та зять ОСОБА_4 (а.с.13).

Предметом спору є балкон розміром 7,5х1,2
м, який влаштований до цієї квартири
самочинно без затвердженої проектної
документації та без дозволу на
виконання будівельних робіт, за що
відповідача ОСОБА_4 було притягнуто до
адміністративної відповідальності
(а.с.8).

Згідно з розпорядженням Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради №47 від 09 лютого 2012 року, на
підставі висновку міжвідомчої комісії
(протокол від 07 лютого 2012 року №3) та з
урахуванням скарги мешканця квартири
НОМЕР_1 цього будинку, відповідача
ОСОБА_3, як власника квартири,
зобов»язано демонтувати самочинно
збудовану бетонну конструкцію
розміром 7,5х1,2 м під влаштування
балкону і привести планування квартири
до попереднього стану в термін до 01
березня 2012 року (а.с.7).

У зв»язку з невиконанням вказаного
розпорядження в добровільному порядку,
районна адміністрація звернулась до
суду з вимогою про зобов»язання
відповідачів вчинити вказані вище дії
з демонтажу спірного балкону.

У відповідності до ч.2 ст.383 ЦК України,
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до вимог ст.152 ЖК України,
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належать
особі на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради.

Положенням про порядок врегулювання
питань самочинного будівництва у
м.Львові, затвердженого рішенням
виконкому Львівської міської ради від
09.09.2011 року №835, врегульовано порядок
розгляду питань самочинного
будівництва у м.Львові уповноваженими
на це структурними підрозділами
міської ради та визначено механізм
виконання прийнятих рішень

У відповідності до п.4 Положення, особа,
яка здійснила чи здійснює самочинне
будівництво, вправі звернутись до
уповноваженого виконавчого органу
міської ради з клопотанням про надання
дозволу на його завершення та/або на
експлуатацію самочинно збудованого
об»єкта містобудування.

Згідно з цим Положенням, рішення про
необхідність знесення самочинного
будівництва може бути прийняте за
умови встановлення порушення
забудовником вимог державних
будівельних норм і правил, які не може
бути усунуто, або усунути які останній
відмовляється, а також у разі порушення
прав інших осіб.

Задовольняючи вказаний позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачі здійснили будівництво
конструкції спірного балкону без
дозволу Сихівської районної
адміністрації та без згоди інших
мешканців будинку, і не виконали
розпорядження Сихівської районної
адміністрації про демонтаж
самочинного будівництва.

Однак, погодитись з таким висновком
суду не можна, оскільки суд не повністю
з»ясував обставини, які мають значення
для вирішення даної справи, не дав
належної оцінки доказам, на які
відповідачі посилались в
обґрунтування своїх заперечень,
зокрема, при поданні заяви про перегляд
заочного рішення суду, а також не дав
належної оцінки самому розпорядженню
позивача щодо наявності достатніх
підстав для застосування до
відповідачів крайнього заходу
відповідальності за самочинне
будівництво.

Так, з акту-попередження, складеного
працівниками ЛКП «Новий Львів» у
серпні 2010 року (а.с.81), встановлено, що
самочинне будівництво розпочате
відповідачем ОСОБА_4 у серпні 2010 року
для покращення благоустрою
однокімнатної квартири, яка згідно
технічного паспорту не має ні балкону,
ні підвалу. Відповідачеві було
запропоновано підготувати перелік
документів для розгляду питання на
міжвідомчій комісії району.

У 2011 році спеціалізованою організацією
«НДІ Проектреконструкція» на підставі
заяви ОСОБА_4 та листа-замовлення ЛКП
«Новий Львів» від 06 березня 2011 року №131
було виготовлено проект влаштування
спірного балкону (а.с.82).

Основною підставою для винесення
позивачем розпорядження про демонтаж
спірного балкону послугувала скарга
мешканця квартири АДРЕСА_2 у м.Львові -
третьої особи ОСОБА_5

Однак, позивачем не доведено, а судом
не встановлено, що права третьої особи
внаслідок влаштування відповідачами
спірної конструкції балкону дійсно
порушені, а відтак, при винесенні
вказаного розпорядження позивачем не
перевірено обґрунтованості такої
скарги, оскільки інших причин, зокрема,
про порушення відповідачами
будівельних норм та правил у
розпорядженні не зазначено.

Згідно з роз»ясненнями Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, які містяться в постанові №6 від
30 березня 2012 року (п.22), знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливе лише тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Таким чином, з урахуванням викладених
вище обставин справи які, зокрема,
свідчать про дії відповідачів щодо
вирішення питання експлуатації
самочинно влаштованого ними балкону у
встановленому законом позасудовому
порядку, та за відсутності доказів, які
б підтверджували неможливість
експлуатації самочинно влаштованого
ними балкону (порушення відповідачами
державних будівельних норм та правил
при будівництві, неможливість та/чи
небажання привести самочинне
будівництво у відповідність до
існуючих норм та правил, порушення
самочинним будівництвом прав інших
осіб, існування заборони на
влаштування балкону в цьому будинку,
тощо), колегія суддів вважає висновок
суду про знесення відповідачами
спірного балкону передчасним, що не
перешкоджає позивачеві повторно, за
наявності для того підстав, звернутись
до суду з таким позовом.

Відсутність підстав для знесення
спірного балкону за розпорядженням
Сихівської районної адміністрації №47
від 09 лютого 2012 року підтверджується
також й рішенням Сихівського районного
суду м.Львова від 24 квітня 2013 року в
адміністративній справі, залишеним без
змін судом апеляційної інстанції, яким
визнано незаконним та скасовано
вказане вище розпорядження (а.с.135, 166).

Крім того, третя особа ОСОБА_5 подав до
суду письмові пояснення, в яких вказує,
що спору з приводу влаштування
відповідачами спірного балкону немає і
він не заперечує проти проведення
робіт по завершенню його будівництва
(а.с.152).

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням апеляційним судом нового
рішення про відмову у задоволенні
позову Сихівської районної
адміністрації про зобов'язання
відповідачів демонтувати самочинно
влаштований балкон до їхньої квартири
та привести планування цієї квартири
до попереднього стану на підставі
викладених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.1-4,
313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в и
р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 23 жовтня 2012 року
скасувати і ухвалити нове, яким у
задоволенні позову Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:
________________Бойко С.М.

Судді:
________________ Бакус В.Я.

________________ Гірник Т.А.