РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
Миколаївської міської ради про
визнання за нею в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, права власності
на 1/2 частину житлового будинку
АДРЕСА_1.

У судове засідання позивачка не
з'явилась, направила до суду свого
представника який представив суду
заяву, в якій вимоги позову підтримав у
повному обсязі та просив розглянути
справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, представив заяву
про розгляд справи за його відсутності,
заперечень проти позову не надав.

Третя особа до суду не з'явилась,
причини неявки суду не повідомила,
заперечень проти позову не надала.

Ухвалою суду справа розглянута за
відсутністю сторін, оскільки у справі
достатньо даних про права та взаємини
сторін, в ході попереднього судового
засідання.

Вивчивши доводи позову і матеріали
справи, судом встановлені наступні
факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками позивачки,
яка до шлюбу мала прізвище "ОСОБА_1".

20.08.1973 року рішенням народного суду
Центрального району м.Миколаєва шлюб
між батьками позивачки ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 було розірванно, після чого мати
позивачки ОСОБА_2 змінила прізвище на
дошлюбне ОСОБА_2. Також цим рішенням
було поділенно спільне майно подружжя
та за кожним з них було визнано право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з відповідними господарськими
спорудами та будівлями розташованими
за адресою: АДРЕСА_2 (ар.5).

Рішенням виконавчого комітету
Миколаївської міської ради від 11.03.1984
року за №264 "Про перейменування ряду
вулиць міста Миколаєва" та рішенням
виконавчого комітету Тернівської
селищної Ради народних депутатів
Центрального району м.Миколаєва від
26.04.1985 року за №43 №Про перепрописку
громодян, які проживають на
перейменованих вулицях" АДРЕСА_2
перейменована на АДРЕСА_1 та змінена
нумерація житлових домів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачки ОСОБА_3
помер. Після його смерті позивачка
26.07.1985 року прийняла спадщину, яка
складалася з 1/2 частини житлового
будинку з відповідними господарськими
спорудами та побутовими спорудами та
будівлями розташованими в АДРЕСА_1 та
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом від 26.07.1985 року,
реєстровий №5-2689, було зареєстроване в
ММБТІ за реєстровим №993.

Як зазначає в позовній заяві позивачка
вона постійно мешкала у частині
будинку, яку отримала у спадщину та
була прописана у цьому будинку з 21.04.1978
року. Після перейменування вулиць та
зміни нумерації домів, їх будинку було
надано адресу АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивачки ОСОБА_2
померла та після її смерті відкрилася
спадщинау вигляді 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 з відповідними
господарськими спорудами та будівлями,
ску позивачка фактично прийняла.
оскільки вступила в управління
спадковим майном.

Інші спадкоємці відсутні.

В подальшому позивачка звернулася до
приватного нотаріуса Миколаївського
міського управління юстиції ОСОБА_5 із
заявою на видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті її
матері ОСОБА_2, однак у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом
постановою нотаріуса їй було
відмовлено, оскільки у
правовстановлюючих документах є
розбіжності адреси спірного житлового
будинкуПри цьому як вбачається із
матеріалів справи факт перейменування
АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 підтверджується
довідкою з державного архіву та
довідкою відділу
соціально-економісного розвитку
мікрорайону Тернівка Адміністрації
Центрального району м.Миколаєва.
(ар.12-13.)

Згідно технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2
зареєстровано право власності на 1/2
частину вищевказаного житлового
будинку.

Тобто спадкодавець ОСОБА_2 мала у
власності 1/2 частину частину житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до пункту 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах про
спадкування"від 30.05.2008 року, свідоцтво
про право на спадщину видається
державним нотаріусом за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, установленому
цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права власності на спадщину судовому
розглядові не підлягають. З такою
вимогою особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження
лише у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину, тобто
винесення нотаріусом в установленому
порядку мотивованої постанови, яка
може бути оскаржена до суду.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, 31.10.2013 року приватний нотаріус
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 винесла Постанову про
відмову в вчиненні нотаріальної дії,
тому порушене право позивачки може
бути поновлено лише у судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, у
відповідності зі ст.ст. 328, 1261, 1268 ЦК
України, суд вважає , що позивачка
прийняла спадщину після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 своєї матері ОСОБА_2, тому
за нею необхідно визнати право
власності на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1.

У відповідності зі ст.88 ЦПК України
судовий збір сплачений при подачі
позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на житловий
будинок АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

СУДДЯ
Г.В.ПОДЗІГУН