Справа № 396/1123/14-ц
Провадження № 2/396/357/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2014 року Новоукраїнський районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз
Ольга Анатоліївна

за участю секретаря:
Пономаренко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Новоукраїнка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Держземагенства в
Кіровоградській області та відділу
Держземагенства у Новоукраїнському
районі про визнання права власності на
спадкове майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідачів про про визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування, посилаючись на те, що вона
проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 з
1986 року по час його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2
року. За життя ОСОБА_3 мав у власності
земельну ділянку НОМЕР_1, площею 3,23 га,
державний акт серії 1-КР №035568 від 20
вересня 2001 року, а також а також мав
право на земельну частку (пай) померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері - ОСОБА_4.
Спадщину фактично прийняв, але
нотаріально не оформив.

З метою отримання спадщини після
смерті ОСОБА_3 позивачка звернулася до
Новоукраїнської державної
нотаріальної контори з відповідною
заявою. Однак їй було відмовлено у
видачі свідоцтва на спадщину, оскільки
на час смерті ОСОБА_3 діяли положення
Цивільного кодексу 1963 року, тому
позивачка не входить до кола
спадкоємців.

Позивачка вважає, що дана відмова
нотаріуса не відповідає нормам закону,
тому змушена звернутись до суду з даним
позовом та просить суд визнати за нею
право власності земельну ділянку
НОМЕР_1, площею 3,23 га, державний акт
серії 1-КР №035568 від 20 вересня 2001 року, а
також право на земельну частку (пай)
площею 4,22 умовних кадастрових гектарів
на території Комишуватської сільської
ради, сертифікат серії КР №0228797 від 07
грудня 1977 року, виданий ОСОБА_4, в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Представник позивача ОСОБА_5, що діє на
підставі довіреності, в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
лише в частині визнання права на
земельну частку (пай), в іншій частині
відмовилася від позову.

Ухвалою Новоукраїнського районного
суду від 20.06.2014 року провадження по
даній справі закрито в частині
визнання за ОСОБА_1 права власності на
земельну ділянку НОМЕР_1, площею 3,23 га,
державний акт серії 1-КР №035568 від 20
вересня 2001 року, в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Представник відповідача Головного
управління Держземагенства в
Кіровоградській області в судове
засідання не з'явився, 12.06.2014 року надав
суду письмове заперечення на позов, в
якому посилався на те, що Головне
управління Держземагенства в
Кіровоградській області не є суб'єктом
спірного обов'язку і не може виступати
відповідачем у справі, просив закрити
провадження у справі в частині
позовних вимог до Головного
управління.

Представник відділу Держземагенства у
Новоукраїнському районі в судове
засідання не з'явився, надав клопотання
про розгляд справи у його відсутності
та про визнання відділу
Держземагенства у Новоукраїнському
районі неналежним відповідачем.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази
по справі суд вважає, що позов підлягає
задоволенню так, як в судовому
засіданні встановлено слідуюче.

Рішенням Новоукраїнського районного
суду від 01.02.2013 року встановлено, що
ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року однією сім'єю з 1986
року без реєстрації шлюбу. Дане рішення
вступило в законну силу 12.02.2013 року.

В силу вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3
мав право на земельну частку (пай) у
землі, яка перебуває у власності
Агрофірми ім.О.В.Гіталова, розміром 4,22
умовних кадастрових гектарів на
території Комишуватської сільської
ради, згідно сертифікату серії КР №0228797
від 07 грудня 1977 року, який був виданий
на ім'я ОСОБА_4. З незалежних від ОСОБА_3
обставин останній, як син не встиг
отримати в спадщину вказаний земельний
пай.

Стаття 328 ЦК України вказує на те, що
право власності набувається на
підставах, які не заборонені законом.

Відповідно до ст. ст. 78 та 81 ЗК України
право власності на землю - це право
володіти, користуватися та
розпоряджатися земельною ділянкою,
громадяни України також набувають
права власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п.216
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
провадиться нотаріусом після подання
правовстановлючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві,
а їх відсутність є обмеженням для
вчинення нотаріальної дії.

При втраті (псуванні) державного акта
на землю власнику видається
відповідний дублікат, але в даному
випадку оригінал првовстановлюючого
документу було втрачено після смерті
його власника, в зв'язку з чим позивач
позбавлений можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом в органах нотаріату.

Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України
право власності на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
документа (державного акта), що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації,
а рішення суду про право саме по собі не
замінює правовстановлюючого
документу.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Якщо спадщину прийняло
кілька спадкоємців, свідоцтво про
право на спадщину видається кожному з
них із визначенням імені та часток у
спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Згідно ст.1297 ЦК України,спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно. Якщо спадщину
прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво
про право на спадщину видається на ім'я
кожного з них, із зазначенням імені та
частки у спадщині інших спадкоємців.

Так як позивач є єдиним спадкоємцем
після смерті ОСОБА_3, ніхто більш не
подав заяву про прийняття спадщини та
отримала позивачка частину спадкового
майна через органи нотаріату, а в
частині переоформлення на підставі
сертифіката неможливо, що підтверджено
відмовою нотаріуса, суд дійшов
висновку, що позов обгрунтований і
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 392, 1225, 1264 ЦК України, ст.ст.
80, 81, 125, 160, 140 ЗК України, п.216 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України від 03.03.2004 року
№20/5, р.5 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на землю... за №1444 від 23.08.2001
року, ст. ст. 209, 213, 215, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на
земельну частку (пай) площею 4,22 умовних
кадастрових гектарів на території
Комишуватської сільської ради,
сертифікат серії КР №0228797 від 07 грудня
1997 року, виданий ОСОБА_4, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Новоукраїнський
районний суд протягом десяти днів з
моменту проголошення.

Головуючий:
О. А. Гарбуз