АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/2789/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2021/14
Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р.
Доповідач Буленко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Буленко О.О.,

Суддів: Корнієнка В.І., Пилипчук Л.І.

при секретарі - Рибак О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення Зіньківського районного
суду Полтавської області від 06 травня
2014 року

по справі за позовом міського
комунального підприємства "
Зіньківський комунгосп" Зіньківської
міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: ОСББ " На Подолі"
про стягнення заборгованості за
комунальні послуги,-

В
С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області від 06 травня 2014
року

позов міського комунального
підприємства " Зіньківський комунгосп"
Зіньківської міської ради до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору: ОСББ " На Подолі" про стягнення
заборгованості за комунальні послуги-
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь міського
комунального підприємства "
Зіньківський комунгосп" Зіньківської
міської ради заборгованість за
комунальні послуги в сумі 2362 гр. 63 коп.
та судові витрати в сумі 229 грн.40 коп.

З даним рішенням не погодилася ОСОБА_1
та подала на нього апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволені
позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
невідповідністю рішення суду
обставинам справи та порушення судом
норм процесуального та матеріального
права.

При цьому апелянтом зазначено, що при
постановленні рішення, судом першої
інстанції не було враховано, що
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
проживали в квартирі в оспорюваний
період, а нарахування за сплату
комунальних послуг здійснювалося з
розрахунку на 3 осіб. Крім того,
апелянтом зазначено, що в матеріалах
справи відсутні докази, що позивачем
надавались її сім'ї будь - які
комунальні послуги, а також судом
першої інстанції не було враховано, що
позивач не надав доказів щодо
відсутності у квартирі лічильника
холодної води у спірний період.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді - доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, за
необхідне її задовольнити частково.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
змінити рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки квартира АДРЕСА_1, де мешкають
відповідачі не була обладнана
лічильником води, заяви відповідачів
до МКП „Зіньківський комунгосп"
Зіньківської міської ради про меншу
кількість проживаючих не подавали,
продовжували споживати послуги з
централізованого постачання холодної
води і водовідведення та вивезенню
побутових відходів, то розрахунок
заборгованості проведено на 3 осіб -
повнолітніх власників квартири.

Колегія суддів вважає, що вказаний
висновок суду першої інстанції є
вірним, виходячи з наступного

Як встановлено судом першої інстанції,
що відповідно до свідоцтва про право
власності на житло співвласниками
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 ОСОБА_5. Частка кожного
співвласника складає по ? частині / а.с.
140 -141/. Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
неповнолітня ОСОБА_5 зареєстровані та
проживають в своїй приватизованої
квартирі.

Згідно ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» утримання приватизованих
квартир (будинків) здійснюється за
рахунок коштів їх власників згідно з
Правилами користування приміщеннями
жилих будинків та прибудинкових
територій, які затверджуються
Кабінетом Міністрів України, незалежно
від форм власності на них. Власники
квартир багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку.

Як встановлено судом першої інстанції,
будинок відповідачів знаходиться на
балансі ОСББ « На Подолі". Однак ОСББ
"На Подолі" ніяких договорів із МКП
„Зіньківський комунгосп" Зіньківської
міської ради, Полтавської області не
підписувало, тому фактичнем надавачем
комунальних послуг є МКП
„Зіньківський комунгосп" Зіньківської
міської ради, Полтавської області.

Відповідно до наданого розрахунку МКП
„Зіньківський комунгосп" Зіньківської
міської ради, Полтавської області за
період з 06.06.2012 по 01.03.2014 року, борг
відповідачів за спожиті комунальні
послуги у вигляді постачання холодної
води і водовідведення та вивезення
побутових відходів станом на 01.03.2014
року складає - 2362 (дві тисячі триста
шістдесят дві) гривні 63 копійки / а.с. 135/.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачі ухиляються від підписання
договору на надання послуг з утримання
будинку, споруд та прибудинкової
території й виконання обов'язку
споживача оплачувати послуги з
утримання вказаного будинку та
прибудинкової території.

Пунктом 1 частини першої статті 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" передбачене право споживача
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг, при цьому
такому праву прямо відповідає
визначений пунктом 5 частини третьої
статті 20 цього Закону обов'язок
споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними
нормами закону споживачі зобов'язані
оплатити житлово-комунальні послуги,
якщо вони фактично користувалися ними.
Відсутність договору на надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення споживача від оплати послуг
у повному обсязі.

Вказана правова позиція підтверджена
постановою Верховного суду України від
30 жовтня 2013 року за № 6-59 цс13.

Також, колегія суддів приймає до уваги,
що докази звернення відповідачів в
установленому законодавством порядку
з претензіями щодо надання неякісних
житлово-комунальних послуг у
матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції щодо
необґрунтованості доводів
відповідачів про відсутність правових
підстав для сплати наданих позивачем
послуг у вигляді постачання холодної
води і водовідведення та вивезення
побутових відходів, оскільки укладення
договору про надання
житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін, крім того такий обов'язок
покладено на споживача.

Крім того, колегія суддів не приймає до
уваги доводи апелянта щодо відсутності
заборгованості по сплаті за
водопостачання та водовідведення,
оскільки нею сплачувались
нарахування відповідно до показів
лічильника, який встановлений у її
квартирі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до ату від 18.07.2013 року,
складеного контролером « Зіньківський
комунгосп», лічильник КВ -1.5 № 686139, який
був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1,
належній відповідачам, відсутній. / а.с.
80/.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Однак, відповідачами не надано доказів
щодо зняття старого опломбованого
лічильника та заміну його на новий. В
матеріалах справи наявні лише заява
відповідача ОСОБА_1 до МКП
«Зіньківський комунгосп» про заміну
лічильника, яка датується 03.07.2013 року
та акт про прийняття до рахунку
приладу обліку датований жовтнем
місяцем 2013 року.

Згідно з ч.1 ст. 360 Цивільного кодексу
України, співвласник відповідно до
соєї частки у праві спільної часткової
власності зобов'язаний брати участь у
витратах на управління, утримання та
збереження спільного майна, к сплаті
податків, зборів, обов'язкових
платежів, а також нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються, всі обставини, зазначені в
апеляційній скарзі, були досліджені
судом першої інстанції та їм надано
правильну оцінку. Висновки суду першої
інстанції про наявність та розмір
заборгованості відповідачів перед МКП
„Зіньківський комунгосп" Зіньківської
міської ради, Полтавської області за
надання комунальних послуг є вірними.

В свою чергу, при задоволенні позовних
вимог, які носять матеріальний
характер, солідарна відповідальність
до судових витрат не застосовується, що
відповідає положенню ст.541 ЦК України,
згідно із яким солідарний обов'язок
виникає у випадках, встановлених
договором або законом, зокрема, у разі
неподільності предмета зобов'язання, а
чинним цивільно-процесуальним
законодавством не передбачено
солідарного порядку стягнення судових
витрат.

Враховуючи те, що відповідачам
належить квартира на праві спільної
часткової власності, колегія суддів
приходить до висновку, що на кожному з
них лежить обов'язок по участі у
витратах по сплаті за житлово-
комунальні послуги у рівних частинах.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про зміну
рішення суду першої інстанції в
частині способу стягнення
заборгованості та судових витрат.

В іншій частині рішення суду
необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, п. 4 ч.1 ст.309,
ст.ст.314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Зіньківського районного суду
Полтавської області від 06 травня 2014
року - змінити в частині способу
стягнення заборгованості та судових
витрат.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь міського комунального
підприємства " Зіньківський комунгосп"
Зіньківської міської ради по 787,54 грн.
заборгованості та по 76 грн. 46 коп.
судових витрат з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : ________________
О.О. Буленко

Судді: ____________ В.І.Корнієнко __________
Л.І.Пилипчук