Справа № 211/2934/14-ц
Провадження № 4-с/211/35/14
У х в а л а

і м е н е м                    У к р а ї
н и

16 червня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді
Бардіна О.С.

при
секретарі
Шириновій А.М.

у
відсутність:          заявника
ОСОБА_1

началь
ника ВДВС                    ОСОБА_2

розглянувши в м. Кривому Розі скаргу
ОСОБА_1 на дії начальника
Довгинцівського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

скаржник звернулася до суду 12 травня 2014
року із скаргою, яку в ході розгляду
справи уточнила, зазначивши, що вона є
матір'ю ОСОБА_3, який помер 11 липня 2011 р.

Вона та її син, відповідно до свідоцтва
про право власності на житло від 25.03.2011
р. є співвласниками квартири № 23 у
будинку № 1 а по бул. Кірова у м. Кривому
Розі по ? частині за кожним.

Після смерті сина, звернувшись до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, вона дізналась, що
на все майно сина, у тому числі на
частку квартири, належну синові,
накладено арешт та оголошено заборону
відчуження постановою державного
виконавця, затвердженою заступником
начальника управління юстиції –
начальником Довгинцівського відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького МУЮ від 23.08.2007 р.
Постанова прийнята на підставі
виконавчого листа, виданого для
примусового виконання рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 17.05.2007 р. про стягнення
заборгованості з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 у розмірі 2 525 грн.

Вважаючи, що постанова суперечить
вимогам закону, прийнята з порушенням
порядку накладення арешту, вона
звернулась до начальника
Довгинцівського відділу ДВС
Криворізького міського управління
юстиції із заявою в якій просила арешт
скасувати.

Однак, листом від 29.04.2014 р. їй було
повідомлено, що вона може звернутись до
суду з позовом про визнання права на це
майно і про зняття з нього арешту.

Вважає дії начальника служби
неправомірними, та такими, що порушують
її законні права та інтереси, оскільки
ЗУ «Про виконавче провадження»
встановлено пряму заборону накладання
стягнення на житло боржника та
земельну ділянку, на якій воно
розташоване, у разі, якщо сума
стягнення не перевищує десяти розмірів
мінімальної заробітної плати. На час
винесення постанови державним
виконавцем, 2 525 грн., які підлягали
стягненню з ОСОБА_3, не перевищували
вказаний розмір (станом на 01.01.2007 р.
розмір мінімальної заробітної плати
становив 420 грн.).

З цих підстав, винесення постанови про
накладення арешту на все майно
боржника та направлення постанови до
нотаріальної контори на виконання є
неправомірним, тому що державний
виконавець був зобов’язаний вжити
всіх заходів для виконання рішення за
рахунок іншого майна боржника.

Більш того, на момент накладення арешту
на квартиру № 23 у будинку № 1 а по бул.
Кірова у м. Кривому Розі, вона була не
приватизована та перебувала у
комунальній власності. Свідоцтво про
право власності на житло було отримане
нею та її сином тільки 25.03.2011 р.
Відповідно до свідоцтва вони є
співвласниками майна, кожному із них
належить по ? частки квартири.

Отже державний виконавець повинен був
спочатку зробити відповідний запит до
БТІ та встановити чи є боржник
власником нерухомого майна, а
отримавши відомості про те, що нерухоме
майно за боржником не зареєстровано (на
момент вчинення виконавчих дій саме
так і було), вжити заходів щодо
встановлення наявності іншого майна,
на яке можливо звернути стягнення.

Крім того, відповідно до наданого
Довгинцівським відділом ДВС
Криворізького міського управління
юстиції повідомлення, виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості було 13.02.2008 р. повернуто
стягувачеві, відповідно до п. 2 ст. 47 ЗУ
«Про виконавче провадження».

З часу повернення, стягувач не
звертався ДВС щодо пред’явлення
виконавчого документу до виконання,
встановлений законом для цього річний
строк сплив, з моменту повернення
виконавчого документу, пройшло вже
шість років.

Просить визнати дії начальника
Довгинцівського відділу ДВС КМУЮ
ОСОБА_2 щодо відмови у винесенні
постанови про скасування арешту
накладеного на майно ОСОБА_3 –
неправомірними та зобов'язати
начальника Довгинцівського відділу
ДВС Криворізького міського управління
юстиції скасувати постанову, винесену
державним виконавцем Довгинцівського
ВДВС від 23.09.2007 р. та затверджену
начальником Довгинцівського відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького МУЮ про накладення
арешту на майно ОСОБА_3 – ? частку
квартири № 23 у будинку № 1 а по бул.
Кірова у м. Кривому Розі.

В судове засідання скаржник не
з’явилася, до суду надала заяву про
розгляд справи у її відсутність, на
задоволенні вимог наполягала з
підстав, викладених в скарзі, просила
задовольнити скаргу в повному обсязі.

Начальник Довгинцівського відділу ДВС
КМУЮ ОСОБА_2 в судове засідання не
з’явився, до суду надав заперечення, в
яких проти скарги заперечував,
вказавши, що відділом ДВС було
перевірено книги обліку вхідної
кореспонденції щодо ОСОБА_3 і
встановлено виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
суми боргу у розмірі 2576,00 грн. було
13.02.2008 року повернуто стягувачеві
відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження».
Відповідно до ст.. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» при поверненні
виконавчого провадження арешт не
знімається, інші заходи примусового
виконання не скасовуються.

Скаржником не надано будь-яких
підтверджуючих документів, щодо
виконання рішення суду про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу у
розмірі 2576,00 грн. Більш детальну
інформацію надати не має можливості
так як виконавче провадження було
знищено відповідно до п. 9.10. Порядку
роботи з документами в органах
державної виконавчої служби.

Дослідивши матеріали справи, матеріали
виконавчого провадження, суд вважає, що
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 17.05.2007 р. з ОСОБА_3 стягнуто
борг за договором позики на користь
ОСОБА_4 у розмірі 2 525 грн., а також
витрати по сплаті держмита у розмірі 51
грн. (5 – копія рішення).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3, відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
№ Д-44 від 25.03.2011 р. є співвласниками
квартири № 23 у будинку № 1-А по бул.
Кірова у м. Кривому Розі по ? частині за
кожним (а.с.6 – копія свідоцтва).

Постановою про арешт боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 23.08.2007 року, винесеної державним
виконавцем Довгинцівського відділу
ДВС ОСОБА_5 на все майон, що належне
ОСОБА_3, накладено арешт та оголошено
заборону відчуження. Вказану постанову
державного виконавця, затверджено
заступником начальника управління
юстиції – начальником Довгинцівського
відділу Державної виконавчої служби
Криворізького МУЮ (а.с.9 – копія
постанови).

11 липня 2011 року ОСОБА_3 помер (а.с.8 –
копія свідоцтва про смерть).

Порядок звернення стягнення на кошти
та інше майно боржника врегульовано ст.
52 Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до якої
звернення стягнення на майно боржника
полягає у його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

При цьому, відповідно до ч. 6 вказаної
статті, стягнення на майно боржника
звертається у розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі,
якщо сума, що підлягає стягненню за
виконавчим провадженням, не перевищує
десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець повертає виконавчий
документ стягувану у разі відсутності
у боржника майна, на яке може бути
звернено стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Закону України
«Про виконавче провадження» начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що в даному випадку має місце порушення
порядку накладення арешту,
встановленого ЗУ «Про виконавче
провадження», а тому арешт може бути
знято постановою начальника відділу
ДВС, що передбачено ч. 2 ст. 83 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 383-385 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії начальника
Довгинцівського відділу ДВС
Криворізького міського управління
юстиції ОСОБА_2 щодо відмови у
винесенні постанови про скасування
арешту накладеного на майно ОСОБА_3 -
неправомірними.

Зобов'язати начальника
Довгинцівського відділу ДВС
Криворізького міського управління
юстиції скасувати постанову, винесену
державним виконавцем Довгинцівського
ВДВС від 23.09.2007 р. та затверджену
начальником Довгинцівського відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького МУЮ про накладення
арешту на майно ОСОБА_3 – ? частку
квартири № 23 у будинку № 1 а по бул.
Кірова у м. Кривому Розі.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
п'яти днів з дня її проголошення через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя

Бардін О.С.