Справа № 296/848/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, компенсації моральної шкоди, -

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності та просить визнати
незаконним та скасувати наказ про
звільнення № 602-к від 27.12.2013 року,
поновити її на посаді начальника
управління господарського
забезпечення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу, а
також 10 000 грн. заподіяної моральної
шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що наказом № 602-К від 27.12.2013
року її звільнено з посади начальника
управління господарського
забезпечення за п.3 ст.40 КЗпП України.
Підставою для звільнення став наказ №
581-К від 12.12.2013 року "Про оголошення
догани ОСОБА_1." та доповідна записка
заступника начальника управління -
начальника відділу
інженерно-технічного забезпечення
управління господарського
забезпечення Крощенка О.В. від 27.12.2013
року.

Про існування наказу № 581-к від 12.12.2013
року позивач дізналася лише 20.01.2014 року
під час ознайомлення з наказом про
звільнення, пояснень з приводу
порушень трудової дисципліни у неї не
вимагали та не пояснили, в чому полягає
порушення трудової дисципліни. На
вимогу надати для ознайомлення наказ №
581-к від 12.12.2013 року їй було відмовлено.

Про існування наказу про звільнення №
602-к від 27.12.2013 року позивач також
дізналася 20.01.2014 року, хоча 30.12.2013 року
перебувала на своєму робочому місці та
належно виконувала трудові обов'язки.
Трудову книжку видали та провели
остаточний розрахунок із нею також
20.01.2014 року.

Вважає, що наказ про звільнення є
незаконним, а тому підлягає скасуванню.
Крім того, незаконним звільненням
завдано значної моральної шкоди,
спричиненої приниженням її честі і
гідності.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав і
пояснив, що акт про відмову отримання
трудової книжки від 27.12.2013 року
складено о 17 годині 30 хвилин у п'ятницю.
Відповідно до графіку трудового
розпорядку режим роботи у п'ятницю
встановлюється до 16 години 45 хвилин.
Тобто, акт складено після завершення
робочого дня, що є грубим порушенням
норм діючого законодавства.

Крім того, ОСОБА_1 30.12.2013 року перебувала
на своєму робочому місці та виконувала
свої трудові обов'язки, а саме була
присутня на селекторній нараді та
начальник управління організаційно -
документального забезпечення та
аналітичної роботи звертався до неї з
службовою запискою про організацію
проведення зазначеної наради.

Наказом № 489-ос від 30.12.2013 року "Про
внесення змін до наказу Виконавчої
дирекції Фонду від 29.12.2012 №473-ос "Про
інвентаризаційні комісії виконавчої
дирекції Фонду" її було включено до
складу постійно діючої комісії
виконавчої дирекції Фонду, що ставить
під сумнів існування наказу про
звільнення 27.12.2013 року.

Також відповідно до наказу "Про
преміювання працівників Виконавчої
дирекції Фонду за сумлінну роботу в 2013
році" № 601-к від 27.12.2013 року та наказом
№5-К від 09.01.2014 року "Про преміювання
працівників Виконавчої дирекції Фонду
за грудень 2013 року" позивача було
премійовано, що підтверджує належне
виконання нею трудових обов'язків.

Підставою для звільнення позивача
стала доповідна записка про те, що
позивач не вжила заходів щодо
оформлення права власності на будівлю
по АДРЕСА_1 у м. Києві, а саме не отримала
довідку про присвоєння поштової адреси
та не звернулася до дозвільного центру
для оформлення права власності. Однак,
згідно діючого законодавства довідка
про присвоєння поштової адреси
відсутня в переліку документів,
необхідних для реєстрації права
власності на нерухоме майно. Неподання
нею документів для оформлення права
власності до дозвільного центру
пояснюється тим, що державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно проводять органи державної
реєстраційної служби Міністерства
юстиції України та нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно та
звернення до Єдиного дозвільного
центру є абсурдним. Крім того,
реєстрація права власності на будівлю
є неможливою без відповідного
володіння чи користування земельною
ділянкою, на якій розташована дана
будівля і позивача було звільнено з
посади за невиконання того, що виконати
неможливо з об'єктивних причин.

Крім того, у зв'язку з реорганізацією
управління господарського
забезпечення та експлуатації будівель
в управління господарського
забезпечення на підставі наказу від
20.08.2013 року ОСОБА_1 було розроблено нове
Положення про управління, яке
затверджено наказом № 448-К від 26.09.2013
року і ОСОБА_1 не була належним чином
ознайомлена з наказом про затвердження
Положення, тобто, не була ознайомлена
зі своїми правами та трудовими
обов'язками.

Представники відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнали та
пояснили, що згідно з Положенням про
управління начальник управління несе
відповідальність за невиконання або
несвоєчасне виконання покладених на
управління завдань і функцій.

Факт невиконання та неналежного
виконання трудових обов'язків
позивачем підтверджується доповідною
запискою в.о. начальника
контрольно-ревізійного управління
Сосиновича Д.О. від 12.12.2013 року за
результатами проведеної згідно з
планом-графіком перевірки стану
виконання завдань та планів роботи
управління господарського
забезпечення. Після того, як було
доведено до відома про виявлені
порушення керівництву позивачу було
запропоновано надати письмові
пояснення, однак, вона відмовилась, про
що було складено акт від 12.12.2013 року.

У зв'язку з неналежним виконанням
покладених трудових обов'язків та
незадовільною організацією роботи
управління господарського
забезпечення наказом № 581-к від 12.12.2013
року ОСОБА_1 було оголошено догану як
вид дисциплінарного стягнення. Наказ
про оголошення догани був наданий
позивачу для ознайомлення, однак, вона
відмовилась від ознайомлення, про що
12.12.2013 року було складено відповідний
акт.

27.12.2013 року заступником начальника
управління господарського
забезпечення виконавчої дирекції
Фонду Крощенко О.В. було надано
керівництву доповідну записку про
невиконання завдань, передбачених
планами роботи виконавчої дирекції
Фонду на 2013 рік, а саме щодо
неоформлення права власності на
будівлі АДРЕСА_1. Позивач відмовилась
надати письмові пояснення, про що 27.12.2013
року складено акт.

Тобто, позивачем систематично згідно
Планів роботи управління
господарського забезпечення за 2013 рік
не виконувались трудові обов'язки. У
зв'зку з тим, що до неї раніше
застосовувалось дисциплінарне
стягнення у вигляді догани та були
виявлені інші порушення виконання
обов'язків, тому наказом № 602-к від
27.12.2013 року ОСОБА_1 було звільнено з
займаної посади та у відповідності до
ст.47 КЗпПУ було запропоновано отримати
у відділі кадрів трудову книжку. Однак,
трудову книжку та наказ про звільнення
у день звільнення позивач не отримала,
про що було складено акт від 27.12.2013 року.
Сама позивач звернулась за отриманням
трудової книжки та наказу лише 20.01.2014 і
року, мотивуючи це тим, що вона хворіла.

Щодо складення акту 27.12.2013 року про
відмову отримання трудової книжки о 17
год. 30 хв., то відповідно до постанови
правління Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності №28 від 14.05.2002 року "Про
затвердження списку професій і посад
працівників Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності з ненормованим робочим
днем" та постанови правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності №199 від 17.12.2004
року "Про внесення змін та доповнень до
постанови правління Фонду від 14.05.2002
року №28" начальник управління має
ненормований робочий день і затримка
на роботі не суперечить нормам
трудового законодавства.

Проект наказу № 489-ос від 30.12.2013 року
"Про внесення змін до виконавчої
дирекції Фонду від 29.12.2012 року № 473-ос
"Про інвентаризаційні комісії
виконавчої дирекції Фонду" згідно
вимог Інструкції з діловодства в
органах Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності був
підготовлений саме управлінням
господарського забезпечення ще до
30.12.2013 року, додатки були підписані
позивачем як начальником управління та
розробником при підготовці проекту
наказу, після чого відправлено на
підпис керівнику і лише затим
зареєстровано.

Підтвердженням того, що з 30.12.2013 року
ОСОБА_1 не працювала є фіксування у
табелі виходу на роботу працівників
виконавчої дирекції Фонду за період з
01.12.2013 року по 31.12.2013 року.

Твердження позивача про
неознайомлення з Положенням про
управління господарського
забезпечення також вважають
безпідставними, оскільки у зазначеному
Положенні є підпис ОСОБА_1.

Щодо виплати премій, то згідно діючого
законодавства премії, що виплачувалися
позивачеві, належать до фонду оплати
праці та є складовою заробітної плати.

З приводу доповідної записки
заступника начальника господарського
забезпечення Крощенко О.В. пояснили, що
в ході проведення перевірки стану
виконання завдань та планів роботи
структурних підрозділів виконавчої
дирекції Фонду протягом 2013 року згідно
наказу виконавчої дирекції Фонду №
392-ос від 07.11.2013 року на вимогу
перевіряючих позивачем були надані
письмові пояснення від 08.11.2013 року щодо
п.10 плану роботи управління на IV
квартал 2013 року та щодо роботи по
оформленню права власності на будівлі
№30 та №28, що знаходяться на балансі
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності протягом 2013 року.

Крім того, позивачем догана як вид
дисциплінарного стягнення не
оскаржувалась, а відшкодування
моральної шкоди можливе лише у разі
встановлення факту незаконного
звільнення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінюючи
в сукупності зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Згідно п.3 ст.40 КЗпП України трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.11.1992
року "Про практику розгляду судами
трудових спорів" за передбаченими п.3
ст.40 КЗпП підставами працівник може
бути звільнений лише за проступок на
роботі, вчинений після застосування до
нього дисциплінарного або
громадського стягнення за невиконання
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором
або правилами внутрішнього трудового
розпорядку. У таких випадках
враховуються ті заходи
дисциплінарного стягнення, які
встановленні чинним законодавством і
не втратили юридичної сили за давністю
або зняті достроково (ст.151 КЗпП ), і ті
громадські стягнення, які застосовані
до працівника за порушення трудової
дисципліни у відповідності до
положення або статуту, що визначає
діяльність громадської організації, і
з дня накладення яких до видання наказу
про звільнення минуло не більше одного
року.

Встановлено, що ОСОБА_1 працювала у
Фонді соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності з
09.04.2013 року (наказ № 193-к від 09.04.2013 року)
на посаді начальника управління
господарського забезпечення та
експлуатації будівель, що не
оспорюється сторонами.

Відповідно до наказу № 406-к від 20.08.2013
року ОСОБА_1 20.08.2013 року переведено на
посаду начальника управління
господарського забезпечення
Виконавчої дирекції Фонду (а.с.75).

Наказом № 403-ос від 02.11.2012 року
затверджено Положення про управління
господарського забезпечення та
експлуатації будівель виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (а.с.57-62). Розділом 5
Положення визначено обов'язки, права та
відповідальність начальника
управління. Позивач при призначенні на
посаду начальника управління була
ознайомлена з Положенням, про що
свідчить її підпис.

Наказом № 448-к від 26.09.2013 року
затверджено Положення про управління
господарського забезпечення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності і позивач ознайомлена з
Положенням, про що свідчить її підпис
(а.с.120-125). Розділом 5 Положення
визначено обов'язки, права та
відповідальність начальника
управління, що також підтверджено
довідкою № 5 від 15.04.2014 року (а.с.160).

Так, начальник управління несе
відповідальність за невиконання або
несвоєчасне виконання покладених на
управління завдань і функцій,
неналежну організацію роботи
управління, недотримання ними правил
внутрішнього трудового розпорядку,
порушення трудової дисципліни,
інструкцій з охорони праці та правил
пожежної безпеки.

Наказом № 392-ос від 07.11.2013 року створено
робочу групу для перевірки стану
виконання завдань та планів роботи
структурних підрозділів виконавчої
дирекції Фонду протягом 2013 року згідно
плану-графіку (а.с.33-35).

За результатами проведеної перевірки
стану виконання завдань та планів
роботи управлінням господарського
забезпечення виконавчої дирекції
Фонду встановлено факт наявності
порушень начальником управління
ОСОБА_1 вимог та завдань, передбачених
планами роботи та невжиття заходів
контролю за діяльністю підлеглих
працівників, що підтверджується
складеною в.о.начальника
контрольно-ревізійного управління
Сосиновича Д.О. доповідною запискою
(а.с.30-32).

Зазначена доповідна записка містить
перелік конкретних виявлених порушень,
пропозицію про притягнення позивача,
інших винних осіб до дисциплінарної
відповідальності, а також резолюцію
від 12.12.2013 року керівництва виконавчої
дирекції Фонду про надання ОСОБА_1
пояснення у письмовій формі.

Позивач відмовилась надати письмові
пояснення щодо недоліків, виявлених
під час перевірки роботи управління
господарського забезпечення
виконавчої дирекції Фонду, про що
свідчить акт від 12.12.2013 року про відмову
надати письмові пояснення (а.с.29).

Згідно ч.1 ст.147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ст.148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Згідно положень ст.149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

На підставі вищезазначених наказу №
392-ос від 07.11.2013 року, доповідної
записки від 11.12.2013 року та акту про
відмову надати письмові пояснення від
12.12.2013 року за неналежне виконанням
покладених трудових обов'язків та
незадовільну організацію роботи
управління господарського
забезпечення виконавчої дирекції
Фонду наказом № 581-к від 12.12.2013 року
ОСОБА_1 оголошено догану (а.с.27-28).

З наказом № 581-к від 12.12.2013 року про
оголошення догани ОСОБА_1 ознайомитись
відмовилась, про що свідчить акт від
12.12.2013 року (а.с.26).

Тобто, за вчинені ОСОБА_1 порушення,
конкретний перелік яких зафіксовано у
доповідній записці від 11.12.2013 року,
відповідачем у встановленому порядку
було застосовано до позивача захід
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани, що відповідає вимогам ст.ст.147-149
КЗпП України.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Позивач, не погоджуючись з наказом №
581-к від 12.12.2013 року про оголошення
догани, не оскаржила зазначений наказ у
встановленому порядку та не заявляє
вимоги щодо визнання його незаконним і
скасування. Таким чином, наказ про
оголошення позивачеві догани є чинним.

Відповідно до Плану роботи виконавчої
дирекції Фонду на III квартал 2013 року,
затвердженого наказом № 229-ос від 11.07.2013
року (а.с.132-156), забезпечення
своєчасного та якісного виконання
заходів якого згідно п.2 покладено на
керівників структурних підрозділів.

Так, на управління господарського
забепезпечення та керівника
управління ОСОБА_1 як на відповідальних
виконавців покладено виконання
заходів, у тому числі щодо оформлення
права власності на будівлі АДРЕСА_1, 30 у
м. Києві, а також права власності на
земельні ділянки або права
користування земельними ділянками за
зазначеними адресами.

Як вбачається з письмових пояснень
ОСОБА_1 питання оформлення права
власності на земельні ділянки або
права користування земельними
ділянками за зазначеними адресами буде
вирішено після оформлення прав на
будівлі (а.с.129), питання щодо оформлення
права на будівлі з урахуванням
складності було перенесено для
вирішення на IV квартал 2013 року (а.с.130-131).
При цьому, сама позивач визначила, що
для виконання поставленого завдання
необхідно отримати довідку про
присвоєння поштової адреси та
звернутися до Єдиного дозвільного
центру.

Факт покладення на позивача обов'язку
щодо оформлення права власності на
будівлі АДРЕСА_1 у м. Києві, а також
права власності на земельні ділянки
або права користування земельними
ділянками за зазначеними адресами
підтверджуються також планами роботи
управління, керівником якого була
позивач, на I, II, III та IV квартали 2013 року
(а.с.36-51).

Однак, ОСОБА_1 не організовано належним
чином роботу управління за напрямками
діяльності та не вжито відповідних
заходів для виконання своїх трудових
обов'язків, а саме щодо оформлення
права власності на будівлі АДРЕСА_1 у м.
Києві, що підтверджується доповідною
запискою заступника начальника
управління господарського
забезпечення Крощенка О.В. (а.с.25).

Зазначена доповідна записка містить
перелік конкретних порушень, а також
резолюцію від 27.12.2013 року керівництва
виконавчої дирекції Фонду про надання
ОСОБА_1 пояснення у письмовій формі.

Згідно акту про відмову надати
письмові пояснення від 27.12.2013 року
ОСОБА_1 відмовилась надати письмові
пояснення (а.с.24).

На підставі наказу № 581-к від 12.12.2013 року
про оголошення догани, а також
доповідної записки заступника
начальника управління господарського
забезпечення Крощенка О.В. від 27.12.2013
року наказом № 602-к від 27.12.2013 року (а.с.23)
ОСОБА_1 27.12.2013 року було звільнено з
посади начальника управління
господарського забезпечення
виконавчої дирекції Фонду за п.3 ст.40
КЗпП України.

ОСОБА_1 відмовилася ознайомитись із
наказом № 602-к від 27.12.2013 року, що
підтверджується актом про відмову від
ознайомлення з наказом від 27.12.2013 року
(а.с.157). Також згідно акту про відмову
отримання трудової книжки від 27.12.2013
року (а.с.22), складеного о 17 годині 30
хвилин, ОСОБА_1 відмовилася отримувати
свою трудову книжку у відділі кадрів.

При цьому, згідно постанов правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
затверджено список професій і посад
працівників Фонду з ненормованим
робочим днем (а.с.110-113), до якого
включено, у тому числі, посаду
начальника управління, у зв'язку з чим
надається додаткова відпустка
тривалістю до 7 календарних днів (а.с.190).

Підтвердженням того, що ОСОБА_1 була
звільнена 27.12.2013 року є також наявний в
матеріалах справи табель виходу на
роботу працівників виконавчої
дирекції Фонду за період з 01.12.2013 року
по 31.12.2013 року (а.с.128).

Оскільки сама позивач визначила, що для
виконання поставленого завдання
необхідно отримати довідку про
присвоєння поштової адреси та
звернутися до Єдиного дозвільного
центру, тому твердження про те, що
довідка про присвоєння поштової адреси
для реєстрації права власності не
потрібна та звернення для виконання
поставленого завдання до Єдиного
дозвільного центру є абсурдним,
свідчать про невиконання поставленого
завдання саме без поважних причин.

Щодо преміювання позивача, то,
враховуючи норми Закону України "Про
оплату праці", відповідно до якого
здійснюється оплата праці працівників
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, а також колективного
договору виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності та Положення про
преміювання (а.с.173-189), суд приходить до
висновку, що зазначена премія не є
засобом заохочення, а становить
частину додаткової заробітної плати
позивача. Крім того, прийняття рішення
щодо преміювання працівників у разі
застосування дисциплінарного
стягнення є правом, а не обов'язком
директора.

Таким чином, враховуючи, що позивач
допустила порушення без поважних
причин вдруге протягом року після
застосування до неї дисциплінарного
стягнення, у встановленому порядку її
було звільнено з посади, що відповідає
вимогам п.3 ст.40 КЗпП України, тому суд
приходить до висновку про
правомірність дій відповідача та
відсутність підстав для визнання
незаконним і скасування наказу № 602-к
від 27.12.2013 року.

Крім того, оскільки ОСОБА_1 була
звільнена з роботи з дотриманням норм
чинного законодавства, тому правові
підстави для поновлення її на роботі та
виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу згідно ч.2 ст.235 КЗпП
України, а також відшкодування
моральної шкоди відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.40
КЗпП України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 року
№ 9 "Про практику розгляду судами
трудових спорів", ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, компенсації
моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду
Житомирської області шляхом подачі
апеляційної скарги через
Корольовський районний суд м. Житомира
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Cуддя
Н. М. Анциборенко