У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 19
березня 2014 року та ухвалу Апеляційного
суду Запорізької області від 13 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
територіальної громади сіл, селищ, міст
Запорізької обласної ради, виконавчого
комітету Запорізької міської ради,
комунального закладу «Хортицький
національний
навчально-реабілітаційний
багатопрофільний центр» Запорізької
обласної ради, треті особи: орендне
підприємство «Запорізьке міжміське
бюро технічної інвентаризації»,
реєстраційна служба Запорізького
міського управління юстиції, про
визнання права власності за
набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до територіальної
громади сіл, селищ, міст Запорізької
обласної ради, виконавчого комітету
Запорізької міської ради, комунального
закладу «Хортицький національний
навчально-реабілітаційний
багатопрофільний центр» Запорізької
обласної ради про визнання права
власності за набувальною давністю,
посилаючись на те, що її бабуся та
дідусь добросовісно, відкрито та
безперервно володіли та користувались
гаражем під літерою «Ц» біля житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, та після їх смерті вона також
продовжувала відкрито, безперервно
протягом більш ніж 10 років володіти
зазначеним гаражем, сплачувала платежі
за спожиту електроенергію.

Однак, під час розгляду судом іншої
справи, про усунення перешкод у
користуванні майном, їй стало відомо,
що 26 травня 2005 року виконавчим
комітетом Запорізької міської ради
було винесено рішення за № 175/22 «Про
оформлення права спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Запорізької області на об'єкти
нерухомості», яким оформлено
безпідставно право спільної власності
територіальних громад, сіл, селищ, міст
Запорізької області на об'єкти
нерухомості за адресою: АДРЕСА_1,
включаючи гараж під літерою «Ц».

Просила суд визнати незаконним
вищезазначене рішення виконавчого
комітету Запорізької міської ради в
частині оформлення права спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Запорізької області на
спірний гараж; скасувати вищезазначене
рішення в цій частині; визнати
недійсним та скасувати свідоцтво про
право спільної власності за
територіальною громадою сіл, селищ,
міст Запорізької області на спірний
гараж; визнати за нею право власності
за набувальною давністю на зазначений
гараж та зобов'язати реєстраційну
службу Запорізького міського
управління юстиції скасувати
попередні записи щодо права власності
на спірне нерухоме майно і здійснити
реєстрацію зазначеного об'єкту
нерухомості за нею.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 19
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 13 травня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування вищезазначених
судових рішень та ухвалення нового
рішення, яким задовольнити позов у
повному обсязі, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами попередніх
інстанцій норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
відсутності правових підстав для
задоволення позовних вимог, оскільки
останні не ґрунтуються на законі та
відповідних доказах.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до територіальної
громади сіл, селищ, міст Запорізької
обласної ради, виконавчого комітету
Запорізької міської ради, комунального
закладу «Хортицький національний
навчально-реабілітаційний
багатопрофільний центр» Запорізької
обласної ради, треті особи: орендне
підприємство «Запорізьке міжміське
бюро технічної інвентаризації»,
реєстраційна служба Запорізького
міського управління юстиції, про
визнання права власності за
набувальною давністю.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова