Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кемнія М.П.,

суддів - Боднар О.В., Джуги С.Д.

при секретарі: Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Тячівського районного суду від
05 листопада 2013 року та по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, НАСК «Оранта» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Тячівського районного суду з позовом
до ОСОБА_2, Моторного (транспортного)
страхового бюро України про
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Позовну вимогу обґрунтовував тим, що
06.05.2012 року сталося ДТП за участі двох
транспортних засобів «Мерседес» під
його керуванням та «УАЗ» під
керуванням ОСОБА_2

Постановою Борзнянського районного
суду від 19.06.2012 року ОСОБА_2 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно висновку спеціаліста вартість
матеріальних збитків, завданих
внаслідок ушкодження автомобіля
складає 56 611 грн. Також ним понесені
збитки за проведення звіту про
визначення матеріального збитку у
розмірі 550 грн. та витрати на евакуацію
автомобіля в розмірі 10 500 грн.

Крім того, вказаним ДТП йому завдано
також моральну шкоду внаслідок
ушкодження майна, яку оцінює в 10 000 грн.

За таких обставин просив суд стягнути
на його користь з МТСБУ 25 500 грн.
майнової шкоди, а з ОСОБА_2 31 111 грн.
майнової шкоди та 10 000 грн. моральної
шкоди.

Ухвалою Тячівського районного суду від
03.06.2013 року притягнуто до участі у
справі співвідповідачем НАСК «Оранта».

Рішенням Тячівського районного суду
від 05.11.2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 56 611,58 майнової шкоди, 10 500 грн. за
евакуацію автомобіля, 550 грн. за
проведення авто-товарознавчого
визначення спричиненої шкоди та 667 грн.
судового збору. В задоволенні решти
вимог - відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити по
даній справі нове рішення про
стягнення матеріальних збитків з НСАК
«Оранта». Зокрема зазначає, що
позивачем було пред'явлено позов до
нього та МТСБУ, а в судовому рішенні
вказано про пред'явлення позову до
нього та НАСК «Оранат». Зазначає, що суд
безпідставно не стягнув шкоду з НАСК
«Оранта» з посилання на відсутність
полісу, оскільки такий поліс є, а
неподання його до суду було спричинено
неповідомлення його про час і місце
судового розгляду. Також не
погоджується з висновком експерта про
вартість відновлюваного ремонту.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції ніким в апеляційному порядку
не оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає що
вона підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Оскільки рішення суду першої інстанції
оскаржується лише в частині
задоволення позовної вимоги про
відшкодування майнової шкоди, то
колегія суддів, відповідно до приписів
ст. 303 ЦПК України. перевіряє законність
та обґрунтованість вказаних судових
рішень лише в цій частині.

Колегія суддів відхиляє посилання
апелянта на неузгодженість рішення
суду з позовною заявою в частині
зазначення відповідачів, оскільки
після пред'явлення позову, ухвалою
Тячівського районного суду від 03.06.2013
року притягнуто до участі у справі
співвідповідачем НАСК «Оранта», а
ухвалою Тячівського районного суду від
27.01.2014 року виправлено описку в
оскаржуваному рішенні, а саме
зазначено, що дана справа є за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, НАСК «Оранта» про
відшкодування шкоди заподіяної
джерелом підвищеної небезпеки

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 06.06.2012 року на автодорозі
Київ-Глухів ОСОБА_2, керуючи
автомобілем марки «УАЗ», д.н.з НОМЕР_1,
порушив ПДР, що призвело до ДТП,
внаслідок якого автомобіль марки
«Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3, отримав механічні
ушкодження. Дана обставина
підтверджується постановою
Борзнянського районного суду від 19.06.2012
року (а.с.8).

Згідно звіту №116/06 від 21.06.2012 вартість
відновлюваного ремонту з врахуванням
коефіцієнту фізичного зносу
автомобіля «Мерседес-Бенц», д.н.з.
НОМЕР_2 становить 56 611 грн. (а.с.20-47).

З матеріалів спарив також вбачається,
що за евакуацію пошкодженого
автомобіля з місця ДТП до смт.Дубове
ОСОБА_3 заплатив ФОП ОСОБА_4 10 500 грн.
(а.с.13, 14).

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
майнова шкода, витрати на евакуацію та
витрати на проведення
авто-товарознавчого дослідження
підлягають стягненню саме з ОСОБА_2,
оскільки останнім не надано страхового
полісу.

Однак з даним висновком суду першої
інстанції не можна повністю погодитись
зважаючи на наступне.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно ст.ст. 9.1, 9.4 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (далі по тексту -
Закон) страхова сума - це грошова сума, у
межах якої страховик зобов'язаний
здійснити виплату страхового
відшкодування відповідно до умов
договору страхування. Страхові виплати
за договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності обмежуються
страховими сумами, які діяли на дату
укладення договору та зазначені в
договорі страхування.

Статтею 28 Закону передбачено, що шкода,
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана: з
пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу; з пошкодженням
чи фізичним знищенням доріг, дорожніх
споруд, технічних засобів регулювання
руху; з пошкодженням чи фізичним
знищенням майна потерпілого; з
проведенням робіт, які необхідні для
врятування потерпілих у результаті
дорожньо-транспортної пригоди; з
пошкодженням транспортного засобу,
використаного для доставки
потерпілого до відповідного закладу
охорони здоров'я, чи забрудненням
салону цього транспортного засобу; з
евакуацією транспортних засобів з
місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Судом вірно взято до уваги звіт №116/06 у
якості доказу, що підтверджує розмір
майнової шкоди завданої потерпілому
внаслідок пошкодження його автомобіля
в суму 56 611 грн.

При цьому колегія суддів відхиляє
посилання апелянта на незгоду з таким
висновком, оскільки ним не зазначено в
чому полягає неправильність вказаного
звіту чи розрахунків наведених в ньому.
Також апелянтом не надано якихось
інших доказів на підтвердження
вартості відновлюваного ремонту
автомобіля потерпілого та не ставилося
питання про призначення по даній
справі судової експертизи. За таких
обставин суд взяв до уваги саме
вказаний звіт як єдиний доказ, що
підтверджує розмір шкоди завданої
ушкодженням майна.

Також позивачем належними та
допустимими доказами доведено
понесення ним витрат на евакуацію
автомобіля в розмірі 10 500 грн. і така
сума підлягає включенню до загального
розміру шкоди завданої позивачу.

Одна колегія суддів не може погодитись
з висновком суду першої інстанції щодо
включення до розміру шкоди витрат на
проведення авто-товарознавчого
дослідження а сумі 550 грн., оскільки
такі витрати понесені позивачем не
знаходяться у причинно-наслідковому
зв'язку з подією ДТП. Також дані витрати
не є витрати на проведення експертизи в
розумінні ст. 86 ЦПК України.

Таким чином загальний розмір майнової
шкоди понесеної позивачем внаслідок
ДТП становить 67 111 грн. (56 611 + 10 500 = 67 111).

Суд першої інстанції, стягуючи майнову
шкоди з ОСОБА_2 зазначив, що останнім не
надано жодних доказів укладення
договору старування з НАСК «Оранта».

Дійсно, на момент винесення
оскаржуваного рішення такі докази були
відсутні в матеріалах справи. Такий
доказ (поліс) наданий ОСОБА_2 лише при
подачі апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів справи, суд
першої інстанції після відкриття
провадження по справі, зважаючи на
проживання відповідача ОСОБА_2 на
значній відстані від місця судового
розгляду - в Чернігівській області,
ухвалою від 12.03.2013 року доручив
компетентному суду Борзнянського
району Чернігівської області вручити
копію позовної заяви з матеріалами,
ухвалу про відкриття провадження
відповідачу та допитати його щодо того
чи визнає він позов та які має на нього
заперечення, чи бажає прийти в судове
засідання на розгляд справи (а.с.54). При
цьому з незрозумілих причин в даній
ухвалі не ставилося питання
відповідачу щодо наявності в нього
страхового полісу, незважаючи на
обов'язковість страхування
транспортних засобів та констатації
судом в цій же ухвалі, що представник
відповідача (МТСБУ) заперечуючи позов
вказала на застрахування автомобіля в
НАСК «Оранта».

Зазначене свідчить про невиконання
судом вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України, а тому
колегія суддів приймає як доказ
наданий ОСОБА_2 страховий поліс,
оскільки його неподання до суду першої
інстанції зумовлено поважними
причинами.

З даного полісу № АВ/5413933 вбачається. що
на момент ДТП цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована в НАСК «Оранта» з лімітом
відповідальності за шкоду заподіяну
майну в розмірі 50 000 грн. та нульовою
франшизою (а.с.80).

За таких обставин відшкодування
майнової шкоди ОСОБА_3 в розмірі 50 000
грн. слід покласти на НАСК «Оранта», а
іншу частина майнової шкоди в розмірі 17
111 грн. (67 111 - 10 000 = 17 111) слід стягнути з
ОСОБА_2

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції, відповідно до п.п.1 ч.1 ст. 309
ЦПК України, підлягає зміні.

Керуючись 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Змінити рішення Тячівського районного
суду від 05 листопада 2013 року замінивши
другий абзац резолютивної частини
рішення двома абзацами наступного
змісту:

«Стягнути з НАСК «Оранта» на користь
ОСОБА_3 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень
майнової шкоди завданої
дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 17 111
(сімнадцять тисяч сто одинадцять)
гривень майнової шкоди завданої
дорожньо-транспортною пригодою.»

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, після чого
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції

Суддя-доповідач

Судді