Справа № 274/3008/14-ц
Провадження № 4-с/0274/8/14
УХВАЛА

16.06.2014
м.
Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого судді Хуторної
І.Ю.

за участю секретаря Соломянюк Л.О.,

представника заявника Гусара О.В.

держаного виконавця ПАТ „ЕК
„Житомиробленерго" Лужинецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу публічного
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
„Житомиробленерго" в особі
Бердичівського РЕМ на рішення та дії
державного виконавця державної
виконавчої служби Бердичівського
міськрайонного управління юстиції
Лужинецького П.В.,

в с т а н о в и в:

В червні 2014 року публічне акціонерне
товариство „Енергопостачальна
компанія „Житомиробленерго" в особі
Бердичівського РЕМ пред'явило в суді
скаргу, в якій просить визнати
незаконною та скасувати постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції Лужинецького П.В.,
серії ВП № 43325311 від 15 травня 2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язати ВДВС
Бердичівського МРУЮ прийняти
виконавчий документ - судовий наказ №
274/133/14-ц від 03.02.2014а виданий
Бердичівським міськрайонним судом
Житомирської області до виконання без
вказівки ідентифікаційного коду.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що
державний виконавець неправомірно
відмовив у відкритті виконавчого
провадження, через відсутність у
виконавчому документі
ідентифікаційного номера боржника.
Державний виконавець відповідно до ч. 3
ст. 11 ЗУ „Про виконавче провадження"
вправі витребувати таку інформацію в
органах Держаної податкової інспекції.

В судовому засіданні представник
заявника підтримав скаргу.

Державний виконавець ВДВС
Бердичівського МРУЮ Лужинецький П.В.
просить відмовити в задоволенні
скарги, оскільки у виконавчому
документі не вказано
ідентифікаційного номеру боржника, а
він не вправі витребовувати код до
вирішення питання про відкриття
виконавчого провадження. Крім того
Державна податкова інспекція
відмовляє Державній виконавчій службі
в наданні ідентифікаційних номерів
боржників, що підтверджується листом
Бердичівської ОДПІ.

Ознайомившись зі змістом скарги,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця ВДВС
Бердичівського МРУЮ від 15.05.2014 року
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу від 03.02.2014 року,
виданого Бердичівським міськрайонним
судом 30.04.2014 року, про стягнення із
ОСОБА_3 на користь ПАТ "ЕК
„Житомиробленерго" 121 грн. 80 коп.
судових витрат (а.с. 6).

У постанові зазначено, що виконавчий
документ не відповідає вимогам ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки у ньому
відсутній ідентифікаційний номер
боржника.

Відповідно до ч.2 ст. 17 ЗУ „Про
виконавче провадження" судовий наказ є
виконавчим документом.

Частинами 2 та 3 ст. 103 ЦПК України
передбачено судовий наказ має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України "Про виконавче провадження".

Пунктом 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
у виконавчому документі крім іншого
зазначається індивідуальний
ідентифікаційний боржника (для або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це
відповідні органи державної влади та
мають відмітку в паспорті громадянина
України.

Державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження,
зокрема, у разі невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим ст. 18 цього Закону (п. 6 ч. 1
ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження").

Відповідно постанови Верховного Суду
України від 21.05.2014 року, у якій
викладено правову позицію з
аналогічних правовідносин ( справа №
6-45цс14), яка є обов'язковою для
застосування судами, Верховний Суд
України зазначив таке.

Відповідно до частини другої статті 32
Конституції України й частини першої
статті 302 ЦК України не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 20 січня 2012 року №
2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди державою,
органами місцевого самоврядування,
юридичними або фізичними особами є
втручанням в її особисте та сімейне
життя, таке втручання допускається
винятково у випадках, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа
встановлені частиною першою статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження», якою передбачено, що
потрібно зазначати у виконавчому листі
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (фізичної особи), а пунктом 6
частини першої статті 26 цього Закону
встановлено, що у разі невідповідності
змісту виконавчого листа вимогам
статті 18 державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3
частини третьої статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі й конфіденційну.

Суд має перевірити чи мав можливість
стягувач отримати конфіденційні дані
відносно особи боржника, а також
наявність такої можливості в
державного виконавця.

Відомостей про те, що стягував мав
можливість витребувати
ідентифікаційний код боржника в
матеріалах справи відсутні. Законом
він таким правом не наділений.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження № 1303/5, оглянутих у
судовому засіданні державний
виконавець не вживав заходів для
витребування ідентифікаційного коду
боржника.

Заперечуючи проти скарги, державний
виконавець Лужинецький П.В. послався на
лист Бердичівської ОДПІ від 26.09.2012 року
згідно якого Бердичівська ОДПІ
відмовила у наданні ідентифікаційного
коду.

На переконання суду вказаний лист не
свідчить про вжиття державним
виконавцем заходів для виконання
рішення суду та витребування
конфіденційної інформації про
боржника, оскільки спільний наказ
Міністерства фінансів Укарани та
Міністерства юстиції України від 23.12.2011
року, яким затверджено Порядок надання
інформації Державною податковою
службою України на запити органів
державної виконавчої служби, на який
послався заступник начальника
Бердичівської ОДПІ відмовляючи в
наданні відповіді на запит державного
виконавця втратив чинність 07.03.2014 року.

Інших дій, направлених на витребування
ідентифікаційного коду боржника
державний виконавець не вживав.

А тому постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
держаним виконавцем ухвалена
передчасно.

В задоволенні скарги, в частині
зобов'язати ВДВС Бердичівського МРУЮ
прийняти виконавчий документ - судовий
наказ № 274/133/13-ц від 03.02.2014, виданий
Бердичівським міськрайонним судом
Житомирської області до виконання без
вказівки ідентифікаційного коду, суд
відмовляє, оскільки вона не
ґрунтується на вимозі закону, виходячи
з положень ст. 18 ЗУ „Про виконавче
провадження".

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції Лужинецького П.В.,
серії ВП № 43325311 від 15 травня 2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення, а особами у
відсутність яких постановлено ухвалу в
той же строк з моменту отримання її
копії.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги

Суддя: