Справа № 576/3181/13-ц
Провадження № 4-с/576/2/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2014
м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд
Сумської області в складі:

головуючого судді: Сапона О.В.,

при секретарі: Самойленко
О.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Глухові справу за
скаргою ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу ДВС Глухівського
міськрайонного управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із
вказаною скаргою, мотивуючи її тим, що13
грудня 2013 року він по пошті отримав акт
опису та арешту майна, який був
складений державним виконавцем
відділу ДВС Глухівського
міськрайонного управління юстиції
Толченіковою О.В. В даному акті було
зазначено, що при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2/576/290/13
від 12.07.2013 року виданого Глухівським
міськрайонним судом в справі про
стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
боргу в сумі 336929 грн. 05 коп., державним
виконавцем було описане та арештоване
його майно. При цьому описане майно
було передане на відповідальне
зберігання стягувачу ОСОБА_3 Також,
разом із актом опису та арешту майна,
скаржник отримав і акт оцінки майна від
2.12.2013 року, яким державний виконавець
визначила вартість описаного майна на
загальну суму 52490 грн.

Скаржник вважає, що при проведенні
даних виконавчих дій державним
виконавцем були порушені його права:

Так, всупереч вимог Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець не направив йому копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження та не надав йому часу на
добровільне виконання рішення суду.
Опис та арешту майна був проведений за
місцем проживання скаржника та його
дружини без їх участі. При проведенні
цієї виконавчої дії державний
виконавець не перевірила дійсну
належність описаного майна. Описане та
арештоване майно було передане на
відповідальне зберігання стягувачу
ОСОБА_3, хоча за змістом ст. 59 ЗУ «Про
виконавче провадження», це майно мало
бути передане на зберігання в першу
чергу боржнику. Також, в порушення
вимог «Інструкції з організації
примусового виконання рішень» в акті
опису та арешту майна не указані
паспортні дані та місце проживання
особи, якій було передане на зберігання
майно, а деякі предмети, які були
виготовлені із органічних каменів, не
були належним чином описані і
упаковані. Крім того, в порушення вимог
вищевказаної інструкції акт оцінки
майна не був направлений боржнику
наступного дня після його складання.
Сам акт оцінки є незаконним, так як
вартість оціненого майна є явно
заниженою, бо для оцінки майна
державний виконавець не запросила
експертів чи спеціалістів.

За таких обставин скаржник просить
визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу ДВС Глухівського
міськрайонного управління юстиції
Толченікової О.В. в частині не
направлення йому постанови про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом № 2/576/290/13 від 12.07.2013
року, виданого Глухівським
міськрайонним судом в справі про
стягнення із нього на користь ОСОБА_3 336
929 грн. 05 коп. боргу.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу ДВС Глухівського
міськрайонного управління юстиції
Толченікової О.В. в частині проведення
опису та арешту майна 27.11.2013 року та
скасувати акт опису та арешту майна.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу ДВС Глухівського
міськрайонного управління юстиції
Толченікової О.В. в частині проведення
оцінки майна боржника та скасувати акт
оцінки державного виконавця від 2.12.2013
року.

Зобов'язати державного виконавця
відділу ДВС Глухівського
міськрайонного управління юстиції
Толченікову О.В. направити скаржнику
ОСОБА_1 постанову про відкриття
виконавчого провадження, надавши строк
для добровільного виконання рішення
суду.

Зобов'язати державного виконавця
Толченікову О.В. передати описане 27.11.2013
року майно ОСОБА_4 як законному
володільцю цього майна.

Державний виконавець відділу ДВС
Глухівського міськрайонного
управління юстиції Толченікова О.В.
скаргу взагалі не визнала та суду
пояснила, що 22.10.2013 року до неї надійшов
виконавчий лист про стягнення із
скаржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
великої суми боргу. В цей же день вона
винесла постанову про відкриття
виконавчого провадження, яку
наступного дня направила боржнику
рекомендованим листом за адресою,
указаною у виконавчому листі. Оскільки
державна виконавча служба не отримала
поштового повідомлення про вручення
боржнику листа, то 21.11.2013 року вона
повторно рекомендованим листом
направила боржнику копію постанови про
відкриття виконавчого провадження.
Після цього, 26 листопада 2013 року після
обіду вона прибула за місцем
проживання ОСОБА_1, де в присутності
двох понятих та стягувача ОСОБА_3
повідомила боржнику, що буде проводити
опис його майна. При цьому для
встановлення особи боржника та
стягувача вона запропонувала останнім
проїхати у відділ ДВС. Там вона зняла
копії паспорту у боржника ОСОБА_1 та
стягувача ОСОБА_3 Оскільки все це
зайняло деякий час, то вона повідомила
і стягувача і боржника, що опис майна
буде продовжений 27 листопада 2013 року.
Коли наступного дня вона разом із
понятими прибула за місцем проживання
боржника по АДРЕСА_1 в м. Глухові, то
виявилось, що останній там відсутній.
Однак, стягувач ОСОБА_3 надав їй
документи, що власником цього будинку є
його рідна сестра, а він має повне право
на користування будинком, в якому
знаходилось майно боржника. Після
цього ОСОБА_3 відчинив їм будинок і вона
приступила до опису майна. Описане
майно вона залишила на зберігання
ОСОБА_3, оскільки боржник був відсутнім.
Потім, 2 грудня 2013 року вона склала акт
оцінки описаного майна, який
наступного дня направила боржнику.
Оцінку майна вона провела самостійно,
так як описане майно було бувшим у
використанні і не являло собою великої
цінності. Державний виконавець вважає,
що при виконанні рішення Глухівського
міськрайонного суду від 12.07.2013 року нею
були вжиті всі передбачені законом
заходи для його своєчасного виконання
і ніяких порушень при проведенні
виконавчих дій нею допущено не було.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 скаргу
ОСОБА_1 також вважає необґрунтованою,
надавши суду пояснення щодо обставин
проведення виконавчих дій по опису та
арешту майна боржника ОСОБА_1, що мали
місце 26 та 27 листопада 2013 року, які
повністю аналогічні поясненням
державного виконавця Толченікової О.В.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника скаржника,
державного виконавця, заінтересованої
особи, свідків, суд вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Так, судом встановлено, що 22.10.2013 року до
відділу ДВС Глухівського МРУЮ
надійшов виконавчий лист № 2/576/290/13,
виданий Глухівським міськрайонним
судом 12 липня 2013 року в цивільній
справі про стягнення із скаржника
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 336 929 грн. 05 коп.
боргу. 22 листопада 2013 року державним
виконавцем Толченніковою О.В. була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження» копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження повинна надсилатись
сторонам виконавчого провадження
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення. При цьому боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що державним
виконавцем двічі - 23.10.2013 року та 22.11.2013
року направлялась боржнику копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження рекомендованим листом з
повідомленням на АДРЕСА_1 в м. Глухові,
тобто за адресою, яка вказана у
виконавчому листі.

Таким чином судом встановлено, що
державним виконавцем Толченіковою О.В.
були повністю дотримані вимоги Закону
України «Про виконавче провадження»
щодо порядку надсилання документів
виконавчого провадження його учаснику.
Тому суд вважає безпідставними вимоги
скаржника в частині визнання
неправомірними дій державного
виконавця Толченікової О.В. щодо не
направлення скаржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження та
зобов'язання державного виконавця
направити скаржнику постанову про
відкриття виконавчого провадження з
наданням строку на добровільне
виконання рішення суду.

Також судом встановлено, що в процесі
виконання рішення суду про стягнення
із скаржника суми боргу, державним
виконавцем 27 листопада 2013 року був
проведений опис та арешт майна
боржника ОСОБА_1, про що був складений
відповідний акт. При цьому судом
встановлено, що ці виконавчі дії були
проведені за участі понятих та з
належним повідомленням сторін
виконавчого провадження про час і
місце їх проведення. Тобто дії
державного виконавця були проведені в
межах прав, наданих їй відповідно до ч.
3 ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» та з дотриманням порядку,
який встановлений ст. 15 та ст. 57
вищевказаного Закону. А тому суд не
вбачає підстав для визнання дій
державного виконавця незаконними щодо
проведення опису та арешту майна
скаржника та скасування акту опису й
арешту майна. Навпаки, відповідно до ч.
1 ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії,
що в даному випадку державним
виконавцем Толченіковою О.В. і було
зроблено.

Посилання скаржника на ту обставину, що
він був відсутнім при проведенні опису
та арешту майна, суд вважає
безпідставними, оскільки встановлено,
що скаржник відмовився від участі під
час вчинення даної виконавчої дії. Та
обставина, що описане майно було
передане на зберігання стягувачу, а не
боржнику, взагалі не є порушенням вимог
Закону «Про виконавче провадження».
Так, відповідно до змісту ст. 59
вищевказаного Закону, державний
виконавець на власний розсуд має право
вибору особи, якій він може передати
майно на зберігання. В даному випадку
майно було передане стягувачу в зв'язку
із тим, що боржник був відсутнім при
проведенні опису та арешту майна, а
саме майно знаходилось в будинку, яким
стягувач користувався на законних
підставах.

Та обставина, що в акті опису та арешту
майна не були указані паспортні дані
стягувача, якому майно було передане на
зберігання, само по собі не може бути
підставою для визнання цього акту
недійсним. Так, судом встановлено, що
копія паспорту стягувача була долучена
до матеріалів виконавчого провадження
ще перед проведенням опису майна, а
крім того, дана обставина жодним чином
не могла вплинути на законність
проведення опису майна.

Безпідставними суд вважає посилання
скаржника, що державним виконавцем не
були належним чином описані і
упаковані деякі предмети, які були
виготовлені із органічних каменів.

Так, п. 8 ст. 57 ЗУ «Про виконавче
провадження» зобов'язує державного
виконавця окремо вилучати, ретельно
описувати, опечатувати, та наступного
дня передавати на зберігання установам
Національного Банку України вилучені в
ході опису майна боржника вироби із
дорогоцінного каміння. В даному
випадку виявлені в ході опису майна
боржника вироби з оніксу та кришталю не
є такими, що відносяться до
дорогоцінних каменів, а тому державний
виконавець і не повинен був їх
описувати, вилучати та передавати на
зберігання по окремій процедурі.

Так само суд не вбачає підстав для
задоволення вимог скаржника про
визнання незаконними дій державного
виконавця щодо проведення оцінки майна
боржника та скасування акту оцінки
державного виконавця.

Так, відповідно до ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження»,
визначення вартості майна боржника
проводиться самим державним
виконавцем за виключенням певного
майна, оцінку якого повинні проводити
відповідні суб'єкти оціночної
діяльності. В даному випадку державним
виконавцем було проведено оцінку майна
боржника, яке являє собою предмети
побутового вжитку, а тому державний
виконавець мав право проводити їх
оцінку самостійно. Та обставина, що
державний виконавець направив цей акт
оцінки боржнику через два дні після її
проведення, а не наступного дня, на
думку суду, сама по собі не є підставою
для визнання цього акту незаконним та
його скасування.

Щодо вимог скаржника ОСОБА_1
зобов'язати державного виконавця
Толченікову О.В. передати описане 27
листопада 2013 року майно його законному
володільцю - дружині скаржника, то при
розгляді цієї справи дані вимоги не
можуть бути задоволені за жодних
обставин виходячи із наступного:

Відповідно до ст. 383 ЦПК України із
скаргою щодо рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу можуть
звернутися лише сторони виконавчого
провадження, тобто стягувач чи боржник.

При цьому із матеріалів справи
вбачається, що скаржник в цій своїй
вимозі фактично ставить питання про
захист прав іншої особи, яка не є
стороною виконавчого провадження.
Однак, виходячи із вищевказаних
положень ст. 383 ЦПК України дане питання
взагалі не може розглядатись в порядку
розділу VІІ ЦПК України, який регулює
питання щодо судового контролю за
виконанням судових рішень.

Якщо ж при виконанні цього рішення
суду державним виконавцем були
порушені права чи свободи іншої особи
(в даному випадку дружини скаржника ),
то ця особа не позбавлена можливості
самостійно звернутися до суду із
адміністративним позовом, в порядку, що
встановлений КАС України. Якщо ж вона
вважає, що при проведенні опису майна
було незаконно арештоване її особисте
майно, то вона має право звернутися до
суду в порядку цивільного судочинства
із позовом про виключення цього майна
із акту опису.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 386, 387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В зв'язку із необґрунтованістю вимог
ОСОБА_1 відмовити в задоволенні скарги
на дії державного виконавця відділу
ДВС Глухівського міськрайонного
управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана в апеляційний суд Сумської
області через Глухівський
міськрайонний суд протягом п'яти днів з
дня її проголошення, а якщо ухвалу було
проголошено у відсутності осіб, які
брали участь у справі, то строк подання
апеляційної скарги обчислюється з дня
отримання ними її копії.

Суддя