Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.02.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області

в складі : головуючого
судді Леміш О.М.,

при секретарі
Химинець
О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та Ужгородський МВ ГУ
Державної міграційної служби України в
З/о про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації , -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищевказаним позовом, який мотивувала
тим, що їй на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1, що
підтверджується рішенням
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 27.03.2013 року у
справі №712/19278/12 та Витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності №6719192
від 24.07.2013 року виданого Реєстраційною
службою Ужгородського міськрайонного
управління юстиції.

Разом з тим, за вказаною адресою також
зареєстрований але не проживає
відповідач ОСОБА_2. Вказана громадянин
був попереднім квартиронаймачем
вказаної квартири, але за вказаною
адресою не проживає понад дванадцять
років. Факт того, що відповідач ОСОБА_2,
не проживає у вказаній квартирі понад 12
років встановлений рішенням
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 27.03.2013 року у
справі №712/19278/12. Відповідно до
частини третьої ст.61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На даний час ОСОБА_2 проживає за межами
України у Республіці Ізраїль.

В зв'язку з відсутністю даних про
фактичне місце проживання відповідача,
позивач змушена звернутися з даним
позовом до суду так як наявність
реєстрації у її майні гр. ОСОБА_2
створює для неї перешкоди у
користуванні її майном .у повноцінній
реалізації нею права користування
володіння та розпорядження її
квартирою.

До початку розгляду справи по суті
позивачка подала до суду заяву про
збільшення позовних вимог , які
мотивувала тим, що при постановлені її
на реєстраційний облік в
Ужгородському МВ ГУДМС Україна в
Закарпатській області, їй ткож стало
відомо, що за вказаною адресою крім
відповідача по справі зареєстровані
також інші члени сім'ї попереднього
наймача квартири: ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які
також там не проживають понад
дванадцять років. Даний факт також
встановлений рішенням Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 27.03.2013 року у справі
№712/19278/12.

Враховуючи наведене позивач просила
суд визнати такими , що втратили право
на користування житловим приміщенням
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5

У судовому засіданні представник
позивача збільшені позовні вимоги
підтримав та просив суд такі
задовільнити..

Відповідач у судове засідання не
з'явився, не повідомивши суд про
причини неявки, хоча про час та місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином. Так як, суд не має
відомостей про причину неявки
відповідача, то розглядає справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК
України.

Заслухавши думку представника
позивача, який погодився на розгляд
справи у відсутності відповідачів з з
винесенням заочного рішення по справі,
вивчивши та перевіривши в судовому
засіданні матеріали справи, оцінивши
допустимість та належність кожного
доказу, суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає до
задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено ,
що ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1,
що підтверджується рішенням
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 27.03.2013 року у
справі №712/19278/12 та Витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності №6719192
від 24.07.2013 року виданого Реєстраційною
службою Ужгородського міськрайонного
управління юстиції.

Разом з тим, за вказаною адресою також
зареєстрований але не проживає
відповідач ОСОБА_2. Вказана громадянин
був попереднім квартиронаймачем
вказаної квартири, але за вказаною
адресою не проживає понад дванадцять
років. Факт того, що відповідач ОСОБА_2,
не проживає у вказаній квартирі понад 12
років встановлений рішенням
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 27.03.2013 року у
справі №712/19278/12. Відповідно до
частини третьої ст.61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На даний час ОСОБА_2 проживає за межами
України у Республіці Ізраїль.

В зв'язку з відсутністю даних про
фактичне місце проживання відповідача,
позивач змушена звернутися з даним
позовом до суду так як наявність
реєстрації у її майні гр. ОСОБА_2
створює для неї перешкоди у
користуванні її майном .у повноцінній
реалізації нею права користування
володіння та розпорядження її
квартирою.

Окрім того, при постановлені її на
реєстраційний облік в Ужгородському
МВ ГУДМС Україна в Закарпатській
області, їй ткож стало відомо, що за
вказаною адресою крім відповідача по
справі зареєстровані також інші члени
сім'ї попереднього наймача квартири:
ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які також там не
проживають понад дванадцять років.
Даний факт також встановлений
рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 27.03.2013
року у справі №712/19278/12.

У відповідності до ч.1 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Відповідно до ст. 150
Житлового кодексу України, громадяни,
які мають у приватній власності
будинок частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Ч.2. ст. 405 Цивільного кодексу України
встановлено, що Член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки проводиться в
судовому порядку.

Крім того, згідно ч. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється в день звернення особи на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3
, ОСОБА_5 та Ужгородський МВ ГУ
Державної міграційної служби України в
З/о про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації -
задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 та зняти їх з
реєстраційного обліку.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга на протязі десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
_________________ Леміш О.М.