Справа № 427/1669/14-ц
Провадження № 2/427/1053/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014 року Свердловський міський суд
Луганської області у складі:

головуючого суді : Логвіній Л. С.

при секретарі : Ковтун Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Свердловська
Луганської області справу за позовом
ОСОБА_2 до Бірюковської селищної ради,
третя особа ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку набувальної
давності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання права власності за
набувальною давністю, в обґрунтування
вимог зазначивши, що він, ОСОБА_2, з
квітня 2002 року, став користуватися
житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1
Вказаний будинок був занедбаний, у
ньому ніхто не проживав, власники
переїхали мешкати за іншою адресою,
будинок почав руйнуватися, тому він
зробив у будинку ремонт та оселився у
ньому. З того часу він проживав у
будинку, користувався господарчими
будівлями, що йому належали, проводив
поточний ремонт, сплачував за
комунальні послуги, користувався
городом та вважає себе його власником.
Факт користування вказаним майном з 2002
року і до наступного часу можуть
підтвердити свідки, сусіди та його
дружина.

У наступний час, до нього звернувся
відповідач, ОСОБА_3, який надав
документи на майно, з них стало відомо,
що вказаний житловий будинок АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на житловий
будинок. Згідно довідки наданої
Антрацитівським обласним
будинком-інтернатом для громадян
похилого віку, від 22.11.2011 р.у ОСОБА_4
померла. ОСОБА_3, є братом померлої
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про народження від 07. 11. 2013 року серії
НОМЕР_1. Так як ОСОБА_3 єдиний родич, що
залишився після смерті ОСОБА_4 , бо
чоловіка та дітей у неї не було,
заповіту померла не складала, тому він
запропонував позивачу сплатити
грошові кошти у розмірі 17 000 грн. за
спадковий будинок, або звільнити його
для подальшого продажу. З цими
вимогами позивач не згодний, тому
звернувся за консультацією до
нотаріуса для переоформленням на своє
ім'я вказаного будинку, але нотаріус
порекомендував йому вирішити вказаний
спір у суді.

ОСОБА_2, вважає, що добросовісно
заволодів будинком і продовжує
відкрито, безперервно володіти ним
більше ніж 10 років, зробив у будинку
ремонт, оплачує відповідні платежі по
користуванню будинком. Увесь цей час
ані власниця майна, нині померла
ОСОБА_4, ані її спадкоємець, не
користувалися будинком та належними їм
спорудами, не турбувалися про його стан
та збереження від руйнації.

Позивач просить суд постановити
рішення яким, визнати право приватної
власності за ним на житловий будинок
АДРЕСА_1 - за набувальною давністю.

У судове засідання позивач не з явився,
надав заяву про розгляд справи в його
відсутність, заявлені вимоги та
поданої позовної заяви підтримав в
повному обсязі, підтвердив обставини
висловлені у позовній заяві, наполягає
на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове
засідання надала заяву, у якій просить
справу розглянути за її відсутністю не
заперечує проти задоволення позовних
вимог.

Третя особа надав заяву про розгляд
справи в його відсутність не заперечує
проти задоволення позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов є обґрунтований та
такий, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом, право
приватної власності є непорушним і
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності.

Згідно з ч. 1. ст. 344 ЦК України, особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 344 ЦК України
право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Відповідно до вимог п. 8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України правила
статті 344 ЦК України про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 п. 10 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
припинення юридичної особи чи смерті
власника.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно свідоцтва про право власності
на житловий будинок № 537 від 25 жовтня
1991 року будинок АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_4

З копії довідки наданої
Антрацитівським обласним
будинком-інтернатом для громадян
похилого віку, від 22.11. 2011 року, витікає,
що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. померла, що
також підтверджується і копією
актового запису про смерть.

Із копії свідоцтва про народження від
07.11.2013 року серії НОМЕР_2 убачається, що
ОСОБА_3 є братом ОСОБА_4.

Згідно технічного паспорту від 09.09.2013
року убачається, що загальна площа
вказаного будинку складає 28,2 кв. м,
житлова площа 16,0 кв. м, до нього
належать господарчі будівлі та
споруди: «Б» - сарай, «В» - погріб, «Г» -
вбиральня, № 1 - огорожа.

З довідки Бірюковської селищної ради
№ 85 від 02. 04. 2014 року убачається, що
ОСОБА_2 разом з родиною мешкає за
адресою: будинок АДРЕСА_1 з квітня 2002
року і до наступного часу.

З відповіді другою нотаріальної
контори вбачається, що спадкова справа
після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Оскільки ОСОБА_2 добросовісно
заволодів житловим будинком АДРЕСА_1
користується зазначеним майном
відкрито, безперервно на протязі
десяти років тому суд приходить до
висновку що, правових перешкод щодо
встановлення права власності
позивачем немає, позов обґрунтований,
позивач добросовісно набув право
власності на майно в порядку
набувальної давності, тому позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 344, 346 ЦК України,
керуючись ст. ст. 10-11 та 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право приватної власності за
ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1,
загальною площею 28,2 кв. м, житловою
площею 16,0 кв. м, до якого належать
господарчі будівлі та споруди під
літерами: «Б» - сарай, «В» - погріб, «Г» -
вбиральня, № 1 - огорожа, за набувальною
давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через суд першої інстанції
до апеляційного суду Луганської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ
Л.С. ЛОГВІНА