Справа № 442/11/14
Головуючий у 1 інстанції: Крамар
Провадження № 22-ц/783/3475/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: пр.-ки
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 25 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 25 березня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання права власності
відмовлено за недоведеністю позовних
вимог.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4. В
апеляційній скарзі покликається на
його незаконність, вважає, що судом не в
повній мірі з"ясовані обставини, що
мають значення для справи. Зокрема
зазначає, що являється дочкою
померлого спадкодавця ОСОБА_6, якому на
праві особистої власності належав
автомобіль "Форд-ескорт", 1996 року
випуску, що підтверджується
відповідною довідкою ДАІ
Трукавецького МВ УМВСУ у Львівській
області. Просить рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 25 березня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
беруть участь у справі, з"ясувавши
обставини справи та перевіривши доводи
скарги, колегія суддів знаходить
підстави для часткового задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду першої інстанції з
ухваленням нового про відмову в позові.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання права власності
без дотримання вимог ст..ст.212-214 ЦПК, без
з"ясування обставин справи та які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є спадкоємцем за законом щодо
майна батька ОСОБА_6, що не ввійшло до
заповіту. Її право на спадкування ніким
не оспорюється. Відповідач заперечує
позов з тих підстав, що її визначено
відповідачем, оскільки спірним
транспортним засобом вона не володіє
та місце перебування його невідоме. За
життя ОСОБА_6, чоловік відповідача,
розпорядився своїм майном, передавши
автомобіль іншій особі, невідомій
відповідачу. До спірного автомобіля
вона не має жодного відношення, відтак
спір про право відсутній.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, сторони
належать до першої черги спадкоємців
за законом щодо спірного майна -
автомобіля Форд Ескорт д.н.НОМЕР_1, що
згідно інформації ВДАІ (а.с.13) станом на
16.01.2014року зареєстровано за ОСОБА_6.

Відповідно до ст.66, 67, 68 Закону України
"Про виконавче провадження" на майно,
щопереходить за правом спадкоємства до
спадкоємців або держави, нотаріусом за
місцем відкриття спадщини видається
свідоцтво про право на спадщину.

Видача свідоцтва провадиться у строки,
встановлені цивільним законодавством
України. Свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, встановленому цивільним
законодавством, на ім'я всіх
спадкоємців або за їх бажанням кожному
з них окремо. Спадкоємці, які
пропустили строк для прийняття
спадщини, можуть бути за згодою всіх
інших спадкоємців, які прийняли
спадщину, включені до свідоцтва про
право на спадщину як такі, що прийняли
спадщину. Така згода спадкоємців
повинна бути викладена у письмовій
формі і подана нотаріусу до видачі
свідоцтва про право на спадщину.
Нотаріус при видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом перевіряє
факт смерті спадкодавця, час і місце
відкриття спадщини, наявність підстав
для закликання до спадкоємства за
законом осіб, які подали заяву про
видачу свідоцтва, та склад спадкового
майна. Спадкоємці за законом, які
позбавлені можливості подати
документи, що підтверджують наявність
підстав для закликання до
спадкоємства, можуть бути за письмовою
згодою всіх інших спадкоємців, які
прийняли спадщину і подали докази
родинних, шлюбних чи інших відносин із
спадкодавцем, включені до свідоцтва
про право на спадщину.

Кожна особа, відповідно до ст.3
ЦПК, має право в порядку, встановленому
ЦПК, звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні і суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Суди розглядають у порядку
цивільного судочинства, згідно ст.15ЦПК,
справи щодо: захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства. Суди
розглядають справи, визначені у
частині першій цієї статті, в порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

Таким чином, судом не встановлено
наявність спору між спадкоємцями, що
давало б підстави для звернення до суду
за захистом порушеного права. Позивачу
як спадкоємцю першої черги слід подати
заяви про прийняття спадщини та
отримати свідоцтво про право на
спадщину, що є засвідченням законності
набуття права власності на майно в
порядку спадкування.

У разі виявлення неправомірності дій
нотаріуса при оформлення спадщини
позивач вправі їх оскаржити у
передбаченому законом порядку.

Частково погоджуючись з мотивацією
рішення суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову, колегія суддів звертає увагу на
невідповідність рішення вимогам ст.
212-214 ЦПК України.

Судом не встановлено правовідношення
сторін та закон, який їх регулює, не
визначено об"єм доказування що
призвело до встановлення обставин, які
не мають значення по даній справі, а
саме реального поділу майна
спадкодавця, та не встановлення
обставин відсутності спору про право
на спадкування і відповідно оформлення
права на спадщину за законом та за
заповітом.

Згідно роз"яснень Пленуму Верховного
Суду України від 24.10.2008 № 12 "Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку" за наявності
підстав передбачених ст.309 ЦПК
апеляційний суд скасовує рішення суду
першої інстанції, та ухвалює нове
рішення. Такими підставами колегія
суддів вважає, крім вказаних уже
порушень норм процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
питання, неповне з"ясування обставин
справи, що відповідно до вимог ч.1ст.309
ЦПК, є самостійними підставами для
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, беручи до уваги
мотиви та доводи, які лише частково
знайшли підтвердження під час
апеляційного розгляду.

Ухвалюючи нове рішення апеляційний
суд, всебічно, повно та об"єктивно
оцінивши докази у справі, дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог та відсутність спору
про право, тому у позові відмовляє
повністю за безпідставністю.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, ч.1ст.309,
ч.2ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 25 березня
2014 року скасувати. Ухвалити нове
рішення, яким у позові ОСОБА_4 про
визнання права власності на 1/4
автомобіля Форд Ескорд д.н.НОМЕР_1 -
відмовити повністю.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржене протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Л.Б. Струс

М.М. Шандра