АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
міста Києва в складі: головуючого -
Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Перевузнику
П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 25 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Орган опіки та піклування
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації про усунення
перешкод в спілкуванні з дітьми та
встановлення способу участі у
вихованні дітей, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року позивач
звернувся із позовом, уточнивши який
зазначив, що із 13 вересня 2008 року по 17
липня 2012 року перебував із
відповідачкою у зареєстрованому шлюбі,
від якого має доньку ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після припинення спільного
проживання діти проживали із
відповідачкою, коли у травні 2013 року
позивач дізнався, що діти проживають не
за місцем проживання матері, а разом із
батьками відповідачки.

Зазначаючи про те, що
відповідачкою за місцем її проживання
не створено умови для проживання дітей,
а факт передачі дітей для проживання за
місцем проживання батьків свідчить про
ухилення відповідачки від виховання
дітей, просив зобов'язати відповідачку
усунути перешкоди спілкування з дітьми
та встановити спосіб участі позивача у
вихованні дітей у формі систематичних
щотижневих побачень щочетверга з 17 до 19
години, можливості відвідування дітьми
місця проживання позивача в другу
суботу та неділю кожного місяця та з 01
по 12 січня щорічно, можливості
спільного відпочинку дітей разом із
позивачем в липні та серпні щорічно.
(а.с. 1-14, 20-33, 145-146)

Відповідачка проти позову
заперечувала.(а.с. 110-130, 150-152)

Рішенням Дніпровського
районного суду міста Києва від 25 квітня
2014 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково, визначено участь ОСОБА_1 у
вихованні дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у формі
спілкування щочетверга з 17.00 до 19.00
годин. За обов'язковою згодою та
погодженням періоду з матір'ю дітей
ОСОБА_2 надано можливість спілкуванню
та відпочинку ОСОБА_1 з дітьми в літній
період, в т.ч. за місцем проживання
ОСОБА_1, в іншій частині вимог -
відмовлено. (а.с.176, 177, 179-182)

В апеляційній скарзі позивач
посилався на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати рішення районного
суду і ухвалити нове, яким задовольнити
його позовні вимоги в повному обсязі.
На обґрунтування скарги апелянт
зазначив, що суд не взяв до уваги
обставини та докази якими обґрунтовані
заявлені вимоги і дійшов помилкового
висновку про часткове задоволення
позову.(а.с. 186-189)

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримав скаргу та просив її
задовольнити, ОСОБА_2, її представники
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 заперечували
проти скарги і просили її відхилити.
Представник третьої особи Кушнір С.Б.
покладався на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи сторін та
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Статтею 158 СК України
передбачено, що за заявою матері,
батька дитини орган опіки та
піклування визначає способи участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї. Рішення про це орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення. Рішення органу
опіки та піклування є обов'язковим до
виконання. Особа, яка ухиляється від
виконання рішення органу опіки та
піклування, зобов'язана відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду, завдану
тому з батьків, хто проживає окремо від
дитини.

Якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення. В окремих випадках, якщо це
викликано інтересами дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутністю іншої особи (ч. ч. 1, 2 ст. 159
СК України).

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК
України передбачено, що при розгляді
судом спорів щодо участі одного з
батьків у вихованні дитини
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування. Разом з тим орган опіки та
піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Судом встановлено, що із 13
вересня 2008 року по 17 липня 2012 року
позивач перебував із відповідачкою у
зареєстрованому шлюбі, від якого має
доньку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с. 4-6, 116-119, 130)

Після припинення спільного
проживання діти проживали із
відповідачкою, а також разом із
батьками відповідачки.

Між сторонами склались складні,
дещо неприязні стосунки, сторони не
дійшли згоди в питаннях визначення
часу і порядку спілкування з дітьми,
участі у вихованні дітей.(а.с. 69-71, 122-123)

Розпорядженням органу опіки та
піклування від 04 грудня 2012 року № 544,
визначено участь батька ОСОБА_1 у
вихованні малолітніх дітей ОСОБА_10 та
ОСОБА_3 у формі спілкування з ними
щочетверга з 17-ї до 19-ї години. Цим же
розпорядженням визначена участь баби
ОСОБА_8 та діда ОСОБА_9 у вихованні
малолітніх дітей у формі спілкування
першої суботи та першої неділі з 10-ї
години до 19-ї години.(а.с. 7, 144)

Представник органу опіки та
піклування Кушнір С.Б. підтримав
вищевказаний письмовий висновок щодо
розв'язання спору і пояснив, що такий
був складений на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дітей та їх батьків.

Встановивши, що відповідачкою
чиняться перешкоди позивачу у
виконанні вищевказаного рішення
органу опіки та піклування, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позову.

Інші доводи скарги цих висновків
не спростовують, не впливають на
правильність прийнятого судом рішення
і, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК
України, не можуть бути визнані
підставою для його скасування, тому
колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
308, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 25 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/8242/2014

Головуючий у першій інстанції Чех Н.А.

Доповідач Левенець Б.Б.