Провадження №2/761/1631/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді:
Лазоришинець А.М., Касянчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія Страховий капітал"
про відшкодування шкоди, завданої ДТП, -
У червні 2013р. ОСОБА_1 (Позивач) звернувся
до Подільського районного суду м. Києва
з позовом до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Страховий капітал» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок ДТП(а.с.1-3).
Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 08.07.2013р. відкрито провадження
по справі та призначено до розгляду в
судовому засіданні (а.с.16).
В жовтні 2013р. через канцелярію
Подільського районного суду м. Києва
представником Позивача було подано
заяву про передачу справи за
підсудністю до Шевченківського
районного суду м. Києва за місцем
розташування головного офісу ПрАТ «СК
«Страховий капітал» - м. Київ, бульвар Т.
Шевченка, 33-б, поверх 4 (а.с.31).
Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 14.10.2013р. клопотання
представника позивача задоволено,
справу передано на розгляд до
Шевченківського районного суду м.
Ухвалою судді Шевченківського
районного суду м. Києва Маліновської
В.М. від 19.12.2013р. справу за позовом
ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Страховий капітал»
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП прийнято до свого
провадження та призначено до розгляду
у судовому засіданні (а.с.41).
Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що
06.08.2011р. в м. Києві по вул.
Вишгородська-Білецька відбулась
дорожньо-транспортна пригода між
автомобілем ВАЗ д.н. НОМЕР_1, під
керуванням Позивача та автомобілем
Хонда д.н. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2, в результаті якої автомобілю
Позивача було завдано механічні
пошкодження. Постановою Оболонського
районного суду м. Києва від 30.09.2011р.
ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до
адміністративної відповідальності. На
момент ДТП, відповідальність ОСОБА_2
перед третіми особами була
застрахована у ПрАТ СК «Страховий
капітал», відповідно до страхового
полісу, у зв'язку з чим Позивач
звернувся до Відповідача із заявою про
виплату страхового відшкодування та
надав всі необхідні документи, в т.ч. і
НОМЕР_1, яким встановлено розмір
завданих Позивачу збитків у сумі 11 847,47
грн. Позивач неодноразово звертався до
ПрАТ СК «Страховий капітал» проте
останнє протягом півтора року так і не
прийняло рішення про виплату
страхового відшкодування на користь
Позивача. Враховуючи викладене,
Позивач просив стягнути з ПрАТ СК
«Страховий капітал» на його користь: -
суму страхового відшкодування у
розмірі 11 847,47 грн. та моральну шкоду у
розмірі 1 000,00 грн.
Відповідачем подано заперечення
(а.с.26-28), в яких він зазначив, що позовні
вимоги позивача є безпідставними та
необґрунтованими, зважаючи на
наступне: згідно вимог чинного
законодавства для отримання підстави
для прийняття рішення про виплату
страхового відшкодування Позивач
повинен був подати Відповідачу заяву
про виплату страхового відшкодування
та належним чином підтвердити факти
настання (та обставини) страхового
випадку, наявності збитку, його розмір
та причинний зв'язок між ними, чого
Позивачем зроблено не було. Заява
Позивача, який подавав останній до
Відповідача - лише свідчить про
настання страхового випадку, а заяву
про виплату страхового відшкодування,
яка передбачена ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», Позивач взагалі не подавав до
страхової компанії, в тому числі
Позивач не подавав Звіту експертизи
про встановлення розміру завданих
збитків., тобто ніяких документів, які б
дозволяли Відповідачу здійснити
виплату страхового відшкодування у
легітимно встановленому розмірі,
Позивач до страхової компанії не надав.
В судовому засіданні 25.02.2014р. судом було
задоволено клопотання представника
Позивача - ОСОБА_3 про витребування
копії страхової справи від ПрАТ СК
«Страховий капітал» (а.с.43), у зв'язку з
чим судом було направлено Відповідачу
запит № 9422/14-Вих/2/761/1631/2014/М-60 від 25.02.2014р.
з вимогою надати копію страхової
справи щодо ДТП, що мала місце 06.08.2011р. в
м. Києві по вул. Вишгородська-Білецька,
за участю автомобіля ВАЗ державний
номерний знак НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1, та автомобіля марки «Хонда»
державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_2 (а.с.46).
На виконання протокольної ухвали суду
від 25.02.2014р. Відповідачем направлено на
адресу суду копію страхової справи
щодо ДТП, що мала місце 06.08.2011р. в м.
Києві по вул. Вишгородська-Білецька
В судовому засіданні Позивач та його
представник - ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали та просили задовольнити їх
у повному обсязі. Окрім того,
представник Позивача зазначив, що
Позивачем було надано всі необхідні
документи до страхової компанії для
виплати страхового відшкодування, в
тому числі і звіт про оцінку
матеріальної шкоди, завданої Позивачу
внаслідок ДТП, який був поданий до ПрАТ
СК «Страховий капітал» 13.10.2011р., що
підтверджується вхідним штампом
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України) у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що Позивач та
його представник проти заочного
розгляду справи не заперечували, суд,
на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч.
1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу
про заочний розгляд справи.

Розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Як вбачається з постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 30.09.2011р.,
06.08.2011р. о 11.05 годині в м. Києві по вул.
Вишгородська-Білецька ОСОБА_2, керуючи
автомобілем марки «Хонда», д.н. НОМЕР_2,
перед зміною напрямку руху водій не
переконався, що це буде безпечно і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху, здійснив зіткнення з
автомобілем марки «ВАЗ» д.н. НОМЕР_1,
внаслідок чого автомобілі отримали
механічні пошкодження. ОСОБА_2 у
скоєнні вказаного правопорушення
визнав себе винним, в результаті чого
його було притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. у доход
держави (а.с.80).

В позовній заяві Позивач зазначив, що
він достовірно знав про те, що
цивільно-правова відповідальність
власника наземного транспортного
засобу - Хонда, д.н. НОМЕР_2, застрахована
у ПрАТ «Страхова Компанія «Страховий
капітал», у зв'язку з чим він звернувся
до Відповідача із заявою про виплату
страхового відшкодування.

З копії матеріалів страхової справи,
наданої Відповідачем, вбачається, що
Позивач 19.08.2011р. звернувся до ПрАТ СК
«Страховий капітал» із Заявою про
настання страхового випадку та виплату
страхового відшкодування від
постраждалої особи (а.с.48-49). У вказаній
заяві Позивач, зокрема, зазначив
обставини ДТП, номер полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
ОСОБА_2 № АА6332352 у ЗАТ СК «Страховий
капітал», спосіб виплати страхового
відшкодування - готівковими коштами. До
вказаної заяви Позивачем було додано
копію свого паспорта та
ідентифікаційного номеру, копії
полісів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
Позивача, технічний паспорт на
автомобіль та водійське посвідчення.

За результатами розгляду заяви
Позивача від 19.08.2011р. Листом № 1345 від
19.10.2011р. Відповідач повідомив Позивача
про відмову у виплаті страхового
відшкодування, у зв'язку з тим, що
подана Позивачем постанова
Оболонського районного суду м. Києва
від 30.09.2011р. станом на 10.10.2011р. не набрала
законної сили, а також у зв'язку з
недоведеністю характеру пошкоджень
від ДТП та розміру збитків (не надано
акт експертизи за участю Відповідача)
(а.с.57). Докази направлення Відповідачем
вказаного Листа Позивачу в матеріалах
справи відсутні.

З копії Постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 30.09.2011р.
вбачається, що вказана постанова
набрала законної сили 11.10.2011р. (а.с.80).

Судом встановлено, що Звіт про оцінку
автомобіля ВАЗ держномер НОМЕР_1 № 6453,
складеного 21.09.2011р. було подано
Відповідачу 13.10.2011р., про що свідчить
вхідний штамп ПрАТ СК «Страховий
капітал» № 3648 від 13.10.2011р. (а.с.6).

Вказаним Звітом № 6453 від 21.09.2011р.
встановлено, що матеріальний збиток,
завданий власникові автомобіля ВАЗ-21114,
держномер НОМЕР_1, в результаті його
пошкодження при ДТП, складає 11 847,17 грн.
(а.с.60-65). До Звіту додано Протокол
огляду транспортного засобу від
16.09.2011р. (а.с.64).

В подальшому, Позивачем було
направлено Відповідачу заяви від
03.10.2012р. (вх. № 912 від 04.10.2012р.), від 30.07.2013р.
(вх. № 417 від 05.08.2013р.) про виплату
страхового відшкодування за отримані в
результаті ДТП збитки.

За результатами розгляду вказаних заяв
Позивача Листом № 326 від 19.03.2014р. «Про
відмову у виплаті страхового
відшкодування» Позивача було
повідомлено, що 19.08.2011р. останнім було
подано лише первинну заяву, що в
контексті ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» є повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду.
Відповідно до ст. 37.1.4. Закону, підставою
для відмови у здійсненні страхового
відшкодування є неподання заяви про
страхове відшкодування впродовж
одного року, якщо шкода заподіяна майну
потерпілого. Таким чином, Позивачем
впродовж року з моменту скоєння ДТП не
було подано заяву про виплату
страхового відшкодування, на підставі
чого, керуючись ст. 37.1.4. Закону,
останнього було повідомлено про
відмову у виплаті страхового
відшкодування (а.с.68). Доказів
направлення Відповідачем вказаного
Листа Позивачу в матеріалах справи не
міститься.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України)
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

За ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

При цьому, шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: 1) шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою(п.1 ч.1
ст.1188 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК
України).

Разом з тим, згідно зі ст.1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Пленум Вищого спеціалізовано суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п.16 Постанови від
01.03.2013 року N4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» зокрема, зазначив, що
відповідно до статті 3 Закону N 1961-IV
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників.

Отже, враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність особи, яка керувала
транспортним засобом - автомобілем
Хонда, державний номер НОМЕР_2, на час
вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ
СК «Страховий капітал», а
добровільного відшкодування завданої
ним шкоди майну Позивача не проведено,
то суд приходить до висновку, що сума
матеріального збитку підлягає
стягненню на користь Позивача з
Відповідача - ПрАТ СК «Страховий
капітал».

Відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (далі -
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності)
регулюються Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон).

За ст. 6 даного Закону страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю
та/або майну потерпілого.

Страхова сума - це грошова сума, у межах
якої страховик зобов'язаний здійснити
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування (п.9.1 ст.9 Закону).

Відповідно до п.9.4 статті 9 Закону чітко
визначено, що страхові виплати за
договорами обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
обмежуються страховими сумами, які
діяли на дату укладення договору
та зазначені в договорі страхування.

Пунктами 9.2, 9.3 статті 9 Закону, в
редакції, що діяла на час настання ДТП,
передбачалось, що обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
25 500,00 гривень на одного потерпілого, а
обов'язковий ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну життю та
здоров'ю потерпілих, становить 51 000,00
гривень на одного потерпілого.

У разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
життю, здоров'ю, майну третьої особи.
(п.22.1 ст. 22 Закону).

Згідно зі ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Статтею 33 Закону встановлено, що у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати),
водій транспортного засобу, причетний
до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема,
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав
змоги виконати зазначений обов'язок,
він має підтвердити це документально.

Страховик зобов'язаний протягом двох
робочих днів з дня отримання
повідомлення про настання події, що
містить ознаки страхового випадку,
розпочати її розслідування, у тому
числі здійснити запити щодо
отримання відомостей, необхідних для
своєчасного здійснення страхового
відшкодування (п. 34.1. ст. 34 Закону).
Протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або
до місцезнаходження пошкодженого
майна для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків
(п.34.2. ст. 34 Закону).

Пунктом 34.3. ст. 34 Закону встановлено, що
якщо представник страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) не з'явився у
визначений строк, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного
комісара або експерта для визначення
розміру шкоди. У такому разі страховик
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

З матеріалів справи вбачається, що
Позивач звернувся до страховика із
заявою про настання страхового випадку
та виплату страхового відшкодування
від постраждалої особи 19.08.2011р. У
визначений Законом строк, Відповідач
не направив свого представника на
місце настання страхового випадку
та/або до місце знаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків, тому Позивач
самостійно обрав експерта для
визначення розміру шкоди, про щ обуло
складено відповідний Звіт № 6453 від
21.09.2011р.

Відповідно до ст. 35 Закону для
отримання страхового відшкодування
потерпілий чи інша особа, яка має
право на отримання відшкодування,
протягом 30 днів з дня подання
повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування. У цій
заяві має міститися: а) найменування
страховика, якому подається заява, або
МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові
(найменування) заявника, його місце
проживання (фактичне та місце
реєстрації) або місцезнаходження; в)
зміст майнової вимоги заявника
щодо відшкодування заподіяної шкоди
та відомості (за наявності), що її
підтверджують; г) інформація про вже
здійснені взаєморозрахунки осіб,
відповідальність яких застрахована,
або інших осіб, відповідальних за
заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ)
підпис заявника та дата подання заяви.

Пунктом 35.2. ст. 35 Закону визначено, що до
заяви додаються: а) паспорт
громадянина, а в разі його
відсутності інший документ, яким
відповідно до законодавства
України може посвідчуватися особа
заявника, якщо заявником є фізична
особа; б) документ, що посвідчує право
заявника на отримання страхового
відшкодування (довіреність, договір
оренди, свідоцтво про право на
спадщину), у разі якщо заявник не є
потерпілим або його законним
представником; в) довідка про
присвоєння одержувачу коштів
ідентифікаційного номера платника
податку (за умови його присвоєння), якщо
заявником є фізична особа; г) документ,
що підтверджує право власності на
пошкоджене майно на день скоєння
дорожньо-транспортної пригоди, - у
разі вимоги заявника про відшкодування
шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво
про смерть потерпілого - у разі вимоги
заявника про відшкодування шкоди,
пов'язаної із смертю потерпілого; д)
документи, що підтверджують витрати
на поховання потерпілого, - у разі
вимоги заявника про відшкодування
витрат на поховання потерпілого; е)
документи, що підтверджують
перебування на утриманні
потерпілого, його доходи за
попередній (до настання
дорожньо-транспортної пригоди)
календарний рік, розміри пенсій,
надані утриманцям внаслідок втрати
годувальника, - у разі вимоги заявника
про відшкодування шкоди у зв'язку із
смертю годувальника; є) відомості про
банківські реквізити заявника (за
наявності).

Згідно п.35.3. ст.35 Закону, особа, якій
подається заява про страхове
відшкодування, зобов'язана надавати
консультаційну допомогу заявнику під
час складення заяви і на вимогу
заявника зобов'язана ознайомити його з
відповідними нормативно-правовими
актами, порядком обчислення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) та документами,
на підставі яких оцінено розмір
заподіяної шкоди.

Згідно з п. 37.1.4. ст. 37 Закону підставою
для відмови у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) є, зокрема,
неподання заяви про страхове
відшкодування впродовж одного року,
якщо шкода заподіяна майну
потерпілого, і трьох років, якщо шкода
заподіяна здоров'ю або життю
потерпілого, з моменту скоєння
дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що Позивачем
одночасно з поданням заяви про
настання страхового випадку було
подано заяву про виплату страхового
відшкодування в розумінні ст. 35 Закону,
та додано всі необхідні документи,
передбачені чинним законодавством, які
на той момент були в наявності у
Позивача. У зв'язку з не направленням
Відповідачем свого представника для
визначення розміру завданої Позивачу
шкоди, після складення Звіту № 6453 від
21.09.2011р про оцінку завданої шкоди
автомобілю Позивача, останнім було
надано копію звіту Відповідачу, що
підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Позивачем були виконанні всі вимоги
чинного законодавства щодо строків та
форми подання страховику заяви про
виплату страхового відшкодування, та
надано Відповідачу всі необхідні
документи, проте, останнім всупереч
вимогам Закону, не було виплачено
Позивачу суму страхового
відшкодування у розмірі завданих
автомобілю Позивача збитків,отриманих
в результаті ДТП з автомобілем Хонда,
під керуванням ОСОБА_2, який
застрахував свою відповідальність у
ПрАТ СК «Страховий капітал».

За п. 36.2. ст. 36 Закону Страховик (МТСБУ)
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

З огляду на все наведене вище, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню шляхом стягнення
з Відповідача на користь Позивача
страхового відшкодування у розмірі 11
847,47 грн.

Щодо позовних вимог в частині
відшкодування позивачу моральної
шкоди, слід зазначити наступне.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України)
встановлено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

При цьому, у відповідності з п.п. 8, 9 ч. 2
ст. 16 ЦК України способами захисту
цивільних прав та інтересів є
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди, а також
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Згідно вимог, ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Разом з тим, згідно абзацу другого п. 5
Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995
року обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

З урахуванням обставин справи, на які
посилається позивач як на підставу для
задоволення позову в частині
відшкодування моральної шкоди, зокрема
щодо заподіяння Відповідачем Позивачу
моральної шкоди у вигляді душевних
страждань внаслідок пошкодження
автомобіля, що позбавило Позивача
можливості використовувати автомобіль
для своїх потреб та у роботі,
протиправності дій відповідача та
наявності причинного зв'язку між
моральною шкодою заподіяною позивачу і
протиправними діяннями відповідача, не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, оскільки не ґрунтуються на
достатніх, належних та допустимих
доказах.

З огляду на все наведене вище, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню
шляхом стягнення з Відповідача на
користь Позивача страхового
відшкодування у розмірі 11 847,47 грн.

Згідно зі ст.88 ЦПК України на користь
Позивача підлягають стягненню з
Відповідача судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
вимог, а саме - судовий збір у розмірі
229,40 грн.

На підставі ст.ст. 22, 992, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК
України, ст.ст. 6, 9, 12, 22, 29, 33, 34, 35, 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», з урахуванням п.16 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізовано суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01.03.2013р. N4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 294, 296
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія Страховий капітал" про
відшкодування шкоди, завданої ДТП, -
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
Страховий капітал" на користь ОСОБА_1
страхове відшкодування у розмірі 11
847,17грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
Страховий капітал" на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

Суддя: