Провадження № 2/755/4522/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви Публічного
акціонерного товариства „БТА Банк" до
ОСОБА_1, третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, про звільнення майна з-під
арешту, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста
Києва надійшла позовна заява
Публічного акціонерного товариства
„БТА Банк" до ОСОБА_1, третя особа:
Відділ державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, про звільнення майна
з-під арешту.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, вважаю, що подана позовна заява
не підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства з наступних
підстав.

Відповідно до частини першої ст. 15
Цивільного процесуального кодексу
України, суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Згідно зі ст. 55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
посадових та службових осіб.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо
розгляду таких справ визначається
процесуальними законами.

Звертаючись з позовом до суду, позивач
ПАТ „БТА Банк" просить звільнити з-під
арешту квартиру АДРЕСА_1, накладений
постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
від 06.03.2014 року під час вчинення
виконавчих дій з примусового виконання
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 08.04.2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ „БТА Банк"
кредитної заборгованості. Однак,
позивач вважає таку постанову
державного виконавця протиправною,
оскільки за оскаржуваною постановою
державним виконавцем накладено арешт
на все майно боржника, та арешт
спірного нерухомого майна, яке
перебуває в іпотеці позивача,
позбавляє останнього реалізації права
на проведення державної реєстрації
права власності.

Разом з тим, питання розгляду судом
скарг на дії або рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого за
правилами цивільного судочинства,
регламентовано Розділом VІІ ЦПК
України (Судовий контроль за
виконанням судових рішень).

Так, відповідно до статті 383 Цивільного
процесуального кодексу України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З огляду на судову практику, що
склалася, якщо незаконність
перебування певного майна під арештом
пов?язується заявником з певними
порушеннями, допущеними державним
виконавцем в ході виконання
виконавчого провадження, і заявник при
цьому є його стороною, спірне питання
має вирішуватись за правилами,
визначеними Розділом VII ЦПК України,
шляхом оскарження певних дій або
бездіяльності відповідної посадової
особи органу державної виконавчої
служби. Особи, які не є стороною
виконавчого провадження, однак
вважають, що накладення арешту на майно
порушує їх права, мають звертатися до
суду із заявами в порядку позовного
провадження відповідно до частини
першої статті 60 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки їх
право на оскарження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця
обмежене законом.

При цьому, скарга на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
щодо арешту майна може бути подана до
суду, який видав виконавчий документ.
Така скарга підлягає розгляду у
порядку ЦПК України, якщо виконавчий
документ, на підставі якого
здійснюється виконавче провадження,
виданий судом. У процесі розгляду
скарги на дії державного виконавця,
пов?язані з накладенням арешту на
майно, суд перевіряє, чи були дотримані
державним виконавцем вимоги закону під
час накладення арешту на майно в
протилежному разі звільняє майно від
арешту. Суд не встановлює в такому
випадку, кому належить майно боржнику
чи іншій особі, бо незалежно від цього
майно повинно бути звільнене з-під
арешту, позаяк арешт був накладений із
порушенням зазначених у законі правил.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 122 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя
відмовляє у відкриті провадження, якщо
заява не підлягає розгляду у порядку
цивільного судочинства.

З огляду на викладене, не вбачається
підстав для розгляду справи в порядку
позовного провадження, оскільки згідно
змісту поданої позовної заяви
підлягають до оскарження дії
державного виконавця щодо винесеної
ним постанови про накладення арешту на
все майно боржника, наслідком чого є
арешт спірного нерухомого майна,
іпотекодержателем якого є установа
позивача, та постанова державного
виконавця не мітить обґрунтування
співмірності ціни арештованого майна
та суми заборгованості, що підлягає до
стягнення з відповідача на користь
позивача за рішенням суду, що свідчить
про наявність певних порушень,
допущених державним виконавцем під час
вчинення виконавчих дій, при цьому
зміст позовної заяви не містить
обставин щодо оспорення/невизнання за
позивачем права власності на спірну
нерухомість, тобто відсутній спір про
право в розрізі даного спору, що
свідчить про відсутність підстав
розгляду у позовному провадження
питання звільнення з-під арешту майна,
яке накладено постановою державного
виконавця із порушенням Закону України
„Про виконавче провадження".

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч.
2 ст. 122, ст. ст. 234, 293 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства „БТА Банк" до
ОСОБА_1, третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, про звільнення майна з-під
арешту.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

С у д д я :