Справа № 522/4939/14
Номер провадження 2/522/5038/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року Приморський районний
суд м Одеси, у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
третя особа: ОСОБА_2 про припинення
договору поруки, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», про
визнання договору поруки припиненим,
посилаючись на те, що між ним, як
поручителем, та Банком, як кредитором,
було укладено Договір поруки № 07-15/944
від 19.07.2007 року в забезпечення
Кредитного договору №2007/13-2.06/471 від
19.07.2007 року, укладеного його колишньою
дружиною ОСОБА_2, як позичальником. З
01.07.2008 року Банк в односторонньому
порядку збільшив процентну ставку за
користування кредитом, що, на думку
позивача, є підставою для припинення
договору поруки №07-15/944 від 19.07.2007року,
так як відповідно до п.3.3.2. цього
договору Банк не має права без згоди
поручителя змінювати умови кредитного
договору з позичальником, внаслідок
яких збільшується обсяг
відповідальності поручителя.

Позивач зазначив, що згоди на зміну
умов кредитного договору він не
надавав, проте Банком та позичальником
було укладено додаткову угоду №1 до
Кредитного договору №2007/13-2.06/471 від
19.07.2007 року, за якою збільшено
процентну ставку за кредитом.

В судовому засідання позивач позов
підтримав, просить суд задовольнити
позовні вимоги, обґрунтовуючи їх
положеннями ч.1 ст.559 ЦК України, згідно
яких порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, унаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Представник відповідача позов не
визнав з підстав, викладених у
письмових запереченнях на позов,
просив суд відмовити у задоволенні
позову.

Третя особа просила у задоволенні
позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають.

Судом встановлено, що 19.07.2007 року між
ПАТ «Укрсоцбанк», як кредитором,
ОСОБА_2, як позичальником, та ОСОБА_1, як
поручителем, був укладений Договір
поруки №07-15/944, за умовами якого
позивач, як поручитель, зобов'язався
перед кредитором відповідати за
виконання позичальником усіх його
зобов'язань, що виникли з Кредитного
договору №2007/13-2.06/471 від 19.07.2007 року.

З 01.07.2008 року Банк в односторонньому
порядку збільшив процентну ставку по
Кредитному договору №2007/13-2.06/471 від
19.07.2007.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_1
суд виходить з наступного.

Пунктом 1.2 вищенаведеного договору
поруки сторони підтвердили, що
поручителю добре відомі всі умови
кредитного договору.

Крім того, у п.1.1 договору поруки
передбачено, що поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, за всіма зобов'язаннями
останнього за основним договором,
включаючи повернення основної суми
боргу, сплату процентів, комісій,
відшкодування можливих збитків, сплату
пені та інших штрафних санкцій,
передбачених умовами основного
договору.

У п. 3.3.2 договору поруки сторони
передбачили, що кредитор не вправі без
згоди поручителя змінювати умови
кредитного договору з позичальником,
без попередньої письмової погодження
поручителя.

Однак, у договорі поруки сторони
обумовили, що підставою припинення
договору поруки є припинення всіх
зобов'язань позичальника по кредитному
договору.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено,
що зобов'язання припиняється частково
або в повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання
передбачені ст.ст.599-601,604-609 ЦК України,
зокрема ст.599 України передбачено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведених належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, унаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

При цьому суд виходить з того, що обсяг
зобов'язань поручителя визначається як
умовами договору поруки, так і умовами
основного договору, яким визначено
обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення яких здійснює поручитель.

В даному випадку суд вважає, що обсяг
зобов'язання ОСОБА_1, як поручителя,
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
кредитного договору, якими визначено
обсяг зобов'язання боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель.

При цьому, укладаючи договір поруки,
поручитель погодився з умовами
основного договорів щодо збільшення
розміру процентної ставки та
зобов'язався перед банком відповідати
за виконання позичальником усіх його
зобов'язань в повному обсязі, зокрема:
як тих, що виникли з кредитного
договору, так і тих, що можуть виникнути
в майбутньому.

Крім того, згідно положень ст. 4 ЦПК
України суд, здійснюючи правосуддя,
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб у спосіб, визначений
законами України.

Перелік способів захисту цивільних
прав та інтересів міститься в статті 16
ЦК України. Цей перелік не є вичерпним,
і суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений законом або договором.

Припинення правовідношення
застосовується, як правило у разі
невиконання чи неналежного виконання
боржником своїх обов'язків і до них
відносяться позови про розірвання
цивільно-правових договорів, про
визнання угоди недійсною, про визнання
угоди такою, що не підлягає виконанню,
тощо. Таким чином, припинення
правовідносин (зобов'язань)
здійснюється у спосіб визначений
договором чи законом.

Оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом у судовому засіданні
у їх сукупності, суд дійшов висновку
про необґрунтованість та
безпідставність позовних вимог
позивача.

Керуючись ст.16, 559, 598,-601,604-609 ЦК України,
ст. ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:

05.06.2014