Справа № 758/6213/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/5141/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Богінкевич
С.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого
судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко
Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 4 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа:
Служба у справах дітей Подільської
районної в м.Києві державної
адміністрації про зобов'язання не
чинити перешкоди у спілкуванні з
дитиною, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4, третя особа: Служба у
справах дітей Подільської районної в
м.Києві державної адміністрації про
зобов'язання не чинити перешкоди у
спілкуванні з дитиною.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
ОСОБА_4 перешкоджає йому у зустрічах з
дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виконує
розпорядження Подільської районної в
м.Києві державної адміністрації, яким
йому встановлений час спілкування з
дочкою, у зв»язку з чим просив суд
зобов'язати ОСОБА_4 не перешкоджати
йому у зустрічах та вихованні
малолітньої доньки ОСОБА_5 кожного дня
з 18 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин
та встановити час спілкування його та
доньки для можливості спільного
відпочинку та розвитку дитини.

В подальшому уточнив свої позовні
вимоги та просив встановити час його
спілкування з донькою ОСОБА_5 для
спільного відпочинку та розвитку
дитини, щотижня у суботу з десятої
години ранку до двадцятої години
вечора, та в неділю з десятої години
ранку до чотирнадцятої години дня.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 4 лютого 2014 року частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 та
зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкод у
спілкуванні ОСОБА_3 з малолітньою
донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її
вихованні, встановлено час спілкування
з дитиною виключно в присутності
матері, а саме - ОСОБА_4, щосуботи та
щонеділі з 10 години 00 хвилин до 14 години
00 хвилин

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати в частині зобов'язання її не
чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з
малолітньою донькою ОСОБА_5 та в цій
частині ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в цій
частині. Також просила змінити рішення
в частині встановлення порядку участі
ОСОБА_3 у вихованні та встановленні
часу спілкування з дитиною.

В апеляційній скарзі послалась на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин справи, що призвело
до неправильного її вирішення.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні
докази того, що вона чинить перешкоди
ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітньою
донькою ОСОБА_5.

Зауважила, що суд першої інстанції взяв
до основи рішення висновок Органу
опіки та піклування щодо можливості
участі батька у вихованні дитини
щосуботи і щонеділі з 10-00 години до 14-00
годин, разом з тим судом не досліджено
на якій підставі цей висновок
прийнятий. Не враховано особу батька,
зокрема те, що він був раніше
засуджений та перебував у розшуку,
ухиляється від сплати аліментів. На
думку апелянта рішення суду
суперечить положенням ст..ст. 151, 152, 159
Сімейного кодексу України, Закону
України « Про охорону дитинства».

В судове засідання представник
третьої особи не з'явився, про день та
час розгляду справи повідомлений
належним чином. За відсутності
заперечень сторін щодо можливого
розгляду справи у відсутність
представника Служби у справах дітей
Подільської районної в м.Києві
державної адміністрації, колегія
суддів вважала можливим розглянути
справу у його відсутність.

ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну
скаргу підтримала і просила її
задовольнити.

ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної
скарги заперечував і просив рішення
суду як законне і обґрунтоване
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8
листопада 2011 року. Від шлюбу мають
малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (
а.с.6, 7).

Подружжя проживає окремо, малолітня
ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_4 чинить перешкоди батьку
у спілкуванні з їх малолітньою
дитиною, чим порушує права батька, які
підлягають захисту у спосіб визначений
позивачем. Крім того, суд, взявши до
уваги висновок органу опіки та
піклування Подільської районної в
м.Києві державної адміністрації від 16
січня 2014 року, встановив години
зустрічі батька з малолітньою ОСОБА_5,
виключно в присутності матері,
щосуботи та щонеділі з 10-00 години до 14-00
години.

Проте повністю з такими висновками
суду погодитись не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони в шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Обов'язок виховувати дитину покладено
на батьків, які мають переважне права
перед іншими особами на особисте
виховання дитини ( ст.ст.150,151 СК
України).

Статтею 153 СК України закріплено право
батьків та дитини на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Згідно із статтею 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею.

Способи участі кожного із батьків у
вихованні та спілкуванні з дитиною
визначає орган опіки та піклування.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той
із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Як убачається з письмових заперечень
ОСОБА_4 поданих до суду 20 листопада 2013
року, остання зазначала, що у грудні 2012
року вона відмовила батьку у щоденних
зустрічах з донькою у зв'язку з чим, той
звернувся з заявою до опікунської ради
( а.с.33-35).

Розпорядженням Подільської районної в
м.Києві державної адміністрації № 22
від 23 січня 2013 року встановлено ОСОБА_3
час спілкування зі своєю малолітньою
донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким
чином, що батько відвідуватиме доньку
кожного дня з 18 години до 19 години,
враховуючи інтереси та стан здоров'я
дитини.

Але, таке розпорядження ОСОБА_4 в повній
мірі не виконувалось з різних причин,
що фактично не спростовано
відповідачкою.

Отже, наявні підстави вважати
обґрунтованими вимоги позивача про
усунення перешкод, які чиняться йому
відповідачкою ОСОБА_4, у спілкуванні та
вихованні малолітньої дитини.

Посилання ОСОБА_4 на малолітній вік
дитини, наявність у неї на утриманні ще
двох дітей, одна за віком молодша
ОСОБА_5, їх стан здоров'я, необхідність
виїзду з дітьми у різних справах за
межі міста в день встановлений для
зустрічей з батьком, як на обставини, що
унеможливлювали забезпечити нею
зустрічі дитини з батьком, не можуть
бути підставою для обмеження батька у
спілкуванні з його дитиною.

Випадків, за наявності яких право
позивача ОСОБА_3 як батька дитини на
спілкування з малолітньою донькою
ОСОБА_5, може бути обмежене, судом не
встановлено. Факт притягнення ОСОБА_3
до кримінальної відповідальності за
вчинення злочину, пов'язаного з
безпекою дорожнього руху, на чому
наголошує відповідач в своїй
апеляційній скарзі, не відноситься до
тих випадків, коли спілкування особи з
дитиною має бути обмежене. За правилами
статті 164 СК України, вважається, що під
злочинами, за вчинення яких батьки
можуть бути позбавлені батьківських
прав, а отже і можуть бути обмежені у
спілкування з дитиною, маються на
увазі дії або бездіяльність батьків,
які спрямовані проти прав та інтересів
дитини.

Визначаючи способи участі батька
ОСОБА_3 у вихованні малолітньої доньки
ОСОБА_5, суд до основи рішення поклав
висновок органу опіки та піклування
Подільської районної в м.Києві
державної адміністрації від 16 січня 2014
року, за яким встановлено ОСОБА_3 час
спілкування зі своєю малолітньою
дитиною ОСОБА_5 таким чином, що батько
відвідуватиме доньку щосуботи та
щонеділі з 10-00 год. до 14-00 год. в
присутності матері - гр. ОСОБА_4,
враховуючи інтереси та стан здоров'я
дитини ( а.с.77).

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.19 СК України
орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у

результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. Суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

При вирішенні спору про усунення
перешкод у спілкуванні та вихованні
дитини суд повинен виходити насамперед
з інтересів самої дитини.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України
суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення.

Як убачається з матеріалів
справи, з відповідачем проживають
троє малолітніх дітей: син ОСОБА_7,
якому на ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилося 12
років, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Молодші доньки знаходяться в
такому віці, коли дотримання режиму дня
є обов'язковою умовою їх здорового
розвитку, як фізичного, так і
психологічного. При цьому, за висновком
органу опіки та піклування зустрічі
батька з дитиною мають відбуватися в
присутності матері.

З березня 2013 року ( письмові
заперечення ОСОБА_4) відповідач разом з
дітьми проживає по проспекту Правди в
квартирі, де проживає її мати. Як
пояснила в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_4 між її матір'ю та
позивачем ОСОБА_3 існує конфлікт, що
робить неможливими зустрічі батька з
дитиною в приміщенні квартири. Отже,
переважну більшість часу визначеного
органом опіки та піклування для
спілкування батька з дитиною має
проходити за межами квартири, де
проживають діти. Проти таких пояснень
відповідача не заперечував і сам
позивач.

Зазначених обставин суд першої
інстанції не врахував, визначаючи часи
спілкування батька з малолітньою
ОСОБА_5 протягом чотирьох годин
щосуботи та щонеділі, своїх висновків
належним чином не мотивував.

За таких обставин, вважати
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог ОСОБА_3 в частині встановлення
чотирьохгодинних зустрічей , немає
підстав.

Враховуючи інтереси малолітньої
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосунки,
що склалися на даний час між батьками,
перебування на утриманні ОСОБА_4 іншої
доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, колегія
суддів вважає необхідним зменшити часи
спілкування батька з ОСОБА_5 до двох
годин щосуботи та щонеділі в період
часу з 11-00 години до 13-00 години, тим
самим забезпечивши дотримання дітьми
режиму харчування та відпочинку.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо
необґрунтованості висновків суду
першої інстанції щодо встановлення
чотирьохгодинних зустрічей
заслуговують на увагу, а рішення суду
першої в цій частині інстанції
підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 309, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 4 лютого 2014 року - змінити,
встановити час спілкування ОСОБА_3 з
донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11-00
години до 13-00 години.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: