Справа № 149/1315/14-ц
Провадження №2/149/512/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2014 р.
м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді
Тарнавського М. В.

при секретарі Зоріній О.
Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Хмільника
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до відповідача Територіальної
громади в особі Пустовійтівської
сільської ради, Хмільницького району,
Вінницької області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
визнання права власності на спадкове
майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області із вказаним позовом
до відповідача Територіальної громади
в особі Пустовійтівської сільської
ради, Хмільницького району, Вінницької
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до якого
просить визнати за нею право власності
на будинковолодіння, що розташоване за
адресою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пустовійти,
Хмільницького району, Вінницької
області помербатько позивачки - ОСОБА_5.

Після його смерті залишилось спадкове
майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1.
Ще за життя 23 лютого 2000 року ОСОБА_5
склав заповіт, відповідно до якого усе
належне йому майно заповів позивачу по
справі ОСОБА_1

Але в зв'язку з тим, що на житловий
будинок відсутні правовстановлювальні
документи довідкою нотаріуса № 383/02/17
від 07 травня 2014 року йому їй було
відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Пунктом 23 постанови Пленума Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року "Про
судову практику у справах про
спадкування" роз'яснено, що в разі
відмови нотаріуса в оформлені права на
спадщину, особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

Сторони в судове засідання не
з'явились, надіслали суду заяви у яких
просили справу розглянути у їх
відсутність. При цьому позивач
зазначив, що повністю підтримує
позовні вимоги, викладені у позовній
заяві, відповідач не заперечує проти їх
задоволення, а треті особі заперечень
щодо заявленних позовних вимог не
мають.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, вислухавши пояснення сторін,
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги позивача, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до висновку про
ухвалення рішення виходячи з
наступного:

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
17 жовтня 2013 року підтверджується, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 рік, в с.
Пустовійти, Хмільницького району,
Вінницької області помер ОСОБА_5, про що
17 жовтня 2013 року складено відповідний
актовий запис № 24.

Після смерті спадкодавця залишилось
спадкове майно, а саме: житловий
будинок з господарськими будівлями, що
розташований за адресою АДРЕСА_1.

Заповітом, складеним ОСОБА_5 23 лютого 2000
року, доведено, що все майно, де б воно
не було і з чого б воно не складалось і
взагалі, все те, що буде належати йому
на день смерті і на що вона за законом
матиме право, заповів ОСОБА_1.

Довідкою № 48 від 14 квітня 2014 року
виданою Пустовійтівською сільською
радою Хмільницького району, Вінницької
області, підтверджено, що житловий
будинок АДРЕСА_1 згідно
погосподарської книги № 2, особовий
рахунок НОМЕР_2 належить ОСОБА_5. За
даним домоволодінням числиться
земельна ділянка площею 0,37 га, яка
приватизована рішенням 12 сесії 21
скликання від 09 грудня 1993 року,
державний акт не видавався.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо
право власності на новостворене
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1
липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме
майно, що виникли до набрання чинності
цим Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних
правовідносин пов'язаних із набуттям
спадкодавцем ОСОБА_6 права на житловий
будинок, діяла Інструкція про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затверджена
Міністерством комунального
господарства Української РСР від 31
січня 1966 року, яка втратила чинність на
підставі наказу Держжитлокомунгоспу
від 13.12.1995 року № 56, згідно із ст. 1, ст. 6
якої встановлено, що реєстрацію
будинків з обслуговуючими їх будівлями
і спорудами та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
проводять бюро технічної
інвентаризації виконкомів місцевих
Рад депутатів трудящих. Не підлягають
реєстрації будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.

Вказана інструкція передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ у
тому числі й на підставі записів у
погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах народних депутатів, затверджених
ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані
погосподарських книг були звітом про
житлові будинки, що знаходяться на
праві власності громадян.

Тобто записи у погосподарських книга
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Таким чином здобуті докази свідчать
про те, що при житті спадкодавець
ОСОБА_5 володів, користувався та
розпоряджався вищевказаним житловим
будинком з господарськими будівлями і
спорудами, а отже він перебував у його
власності, і вказане право власності
зареєстроване за ним згідно вимог
діючого на той момент законодавства.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 5 статті 1268 ЦК України
передбачено, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає
можливим задовольнити позовні вимоги,
оскільки матеріалами справи,
дослідженими в судовому засіданні,
доведено, що позивач являється
спадкоємцем за заповітом, інші
спадкоємці на спадщину не претендують,
відповідач визнав позовні вимоги
повністю, задоволення позову не
суперечить вимогам та законним
інтересам сторін та відповідає чинному
законодавству України, не порушує прав
та інтересів третіх осіб, позивачем
ОСОБА_1 доведено викладені в позовній
заяві обставини, що підтверджує його
право як спадкоємця за заповітом на
успадкування майна спадкодавця ОСОБА_5,
а тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Оскільки питання про розподіл судових
витрат позивачами не ставиться,
понесені судові витрати по оплаті
судового збору необхідно залишити за
останніми.

Керуючись ст.ст. 1218, 1220-1223, 1268 ЦК України,
ст. ст. 10, 60, 213-215, 223, 294 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача
Територіальної громади в особі
Пустовійтівської сільської ради,
Хмільницького району, Вінницької
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- житловий будинок, що розташований за
адресою АДРЕСА_1, вартістю 78 424 гривні,
загальною площею 52,2 кв. м., який
складається з житлового будинку літ. "А"
та господарських будівель та споруд.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення можна оскаржити до
апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
М. В. Тарнавський