Справа №464/5042/14-ц
пр.№ 4-с/464/44/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року
м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого Борейка С.В.

за участю секретаря Калітовській
А.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м.Львові скаргу публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» на дії та постанову
державного виконавця Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції від 26.12.2013 серії ВП № 39914775, -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із скаргою у
якій просить: визнати дії державного
виконавця Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції (далі Сихівський ВДВС ЛМУЮ)
Батюк М.В. з винесення постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачу від 26.12.2013 неправомірними;
скасувати постанову державного
виконавця Сихівський ВДВС ЛМУЮ про
повернення виконавчого документа
стягувачу від 29.03.2012. В обґрунтування
скарги покликається на те, що з метою
примусового виконання судового наказу
Сихівського районного суду м.Львова
від 29.03.2013 у справі про стягнення з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь стягувача
заборгованості за спожитий природній
газ державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження за таких виконавчим
документом. Однак, у ході проведення
виконавчих дій державним виконавцем не
встановлено рухомого і нерухомого
майна боржника, грошових коштів, у
зв'язку із чим 26.12.2013 державним
виконавцем винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачу, яку з доводів останнього
винесено у порушення вимог Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки Державною виконавчою службою
не вжито усіх передбачених цим Законом
заходів, а саме: не здійснено опис майна
боржників, не вжито додаткових заходів
щодо забезпечення доступу до житлового
приміщення боржника та не прийнято
рішення про обмеження у праві виїзду за
межі України боржників. Просить скаргу
задовольнити.

У судове засідання особи, які беруть
участь у справі не з'явились, хоча
належним повідомлялись про місце та
час розгляду справи; від стягувача
надійшла заява про розгляд скарги у
відсутності їх представника, а відтак
суд вважає за можливе провести судове
засідання у відсутності представника
заявника та державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи та
з'ясувавши її дійсні обставини,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 29 березня 2013 року
Сихівським районним судом м.Львова
видано судовий наказ № 464/311413-ц за яким
солідарно стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Львівгаз» заборгованість
за спожитий природній газ у розмірі 985,37
грн. та судовий збір у сумі 114,70 грн. Цей
судовий наказ прийнятий до примусового
виконання Сихівським ВДВС ЛМУЮ.

Так, в ході проведення виконавчих дій
державним виконавцем встановлено, що
на квартиру АДРЕСА_1, яка належить
боржникам на праві власності,
накладено арешт; згідно з відомостей ЛВ
РЕР ДАІ УМВС України у Львівській
області - транспортні засоби за
боржника не зареєстровані; ДПС України
- боржник як платник податків на обліку
не перебуває, а щодо суми його доходу у
ДРФО - відсутня та інформація щодо
місця праці боржників також відсутня;
ліквідного майна за вище вказаною
адресою не виявлено, згідно з
проведеною перевіркою, а відтак, всі ці
обставини стали підставами для
винесення державним виконавцем 26.12.2013
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві у відповідності
до ст.ст.47 ч.1 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
підстави для повернення державним
виконавцем виконавчого документа
стягувачеві, зокрема у разі якщо у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявились
безрезультатними.

Враховуючи, що державним виконавцем
вчинялись необхідні дії щодо
встановлення наявності у боржників
ліквідного майна та грошових коштів на
які б можна було звернути стягнення,
однак такі заходи виявились
безрезультатними; відносно нерухомого
майна боржників то у відповідності до
ч.7 ст.52 Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
звернення стягнення не проводилось,
оскільки сума заборгованості, яка
підлягає стягненню за виконавчим
документом не перевищує десяти
розмірів мінімальної заробітної плати,
а відтак у відповідності до п.2 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
правомірно вчинено дії щодо винесено
постанови про повернення виконавчого
документа стягувану, а тому суд
приходить висновку, що скарга
необґрунтована та безпідставна, а
відтак не підлягає до задоволення.

Щодо покликання заявника на доводи про
не вчинення державним виконавцем
виконавчих дій у вигляді опису майна
боржника та не обмеження у праві виїзду
за межі України, суд вважає такі
безпідставними, оскільки
спростовуються встановленими
обставинами справи, попри те, що опис не
був проведений, оскільки майна не
встановлено, згідно з проведеної
перевірки державного виконавця, а
обмеження у праві виїзду за кордон не є
заходом, який спрямований на розшук
майна боржника.

Відповідно до ст.ст.27, 32, 47 закону
України «Про виконавче провадження» та
керуючись ст.ст.208, 210, 214-215, 293-294, 383-389 ЦПК
України, суд ,-

у х в а л и в :

у задоволенні скарги публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» на дії та постанову
державного виконавця Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції від 26.12.2013 серії ВП №
39914775 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Головуючий