Справа № 653/593/14-ц
Провадження № 2/653/305/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2014 р. Генічеський районний
суд Херсонської області в складі

головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,.

при секретарі - Мустафаєві Ф.А.

представників позивача - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представників відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Генічеськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про виділ1/4 частки в спільній
частковій власності в грошовому
вираженні, припинення права на частку у
спільному майні та зустрічним позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про виділ ?
частки в спільній частковій власності
в грошовому вираженні, припинення
права на частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом у
якому вказує, що 03.02.2014 року на підставі
свідоцтва про спадщину за законом
отримав право власності на ? частину
легкового автомобіля, марки ford, модель
focus, 2000 року випуску, зеленого кольору,
д/н НОМЕР_1, що належав його батькові
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Вказує,
що відповідачам по справі належать ?
частина та ? частина вказаного
транспортного засобу відповідно. А
оскільки виділ у натурі частки із
спільного майна є неможливим (частина
друга статті 183 ЦК України), він як
співвласник, бажає отримати від інших
співвласників грошову компенсацію
вартості його частки відповідно до
частин першої, другої статті 364 ЦК
України, припинивши його право
власності на вказану частину
автомобіля у праві спільної часткової
власності з дня отримання такої
компенсації. Просить суд стягнути з
ОСОБА_6 на свою користь грошову
компенсацію у розмірі 13 274 грн. 50 коп. в
рахунок вартості ? частини автомобіля
відповідно до вартості автомобіля
здійсненої в період оформлення
спадщини/звіт проведення експертизи
від 29.01.2014 року/. Припинити його право на
частку у праві спільної часткової
власності у цьому майні з дня отримання
грошових коштів. Також, просить
стягнути з ОСОБА_6 понесені ним судові
витрати у розмірі 243,60 грн.

В подальшому позивачем подано заяву
про зміну предмету позову, відповідно
до якої останній вказує, що оскільки
частку у вказаному майні має також
ОСОБА_7, то вважає що компенсація
вартості його частки має бути стягнена
також з ОСОБА_7 відповідно до її частки.
У зв'язку з вказаним просить суд
стягнути з ОСОБА_6 на свою користь 8849
грн.66 коп., та з ОСОБА_7 на свою користь
4424.84 грн. відповідно до часток
співвласників,припинивши його право на
частку у праві спільної часткової
власності з дня отримання цих сум.
Також просить стягнути з відповідачів
сплачені ним судові витрати
пропорційно до задоволених вимог.

Представник відповідача ОСОБА_7 за
довіреністю ОСОБА_4 позовні вимоги
ОСОБА_5 не визнала, заперечувала проти
задоволення позову. Свої заперечення
обґрунтовувала тим, що відповідач
ОСОБА_7 так як і позивач має на праві
власності ? частину вказаного
автомобіля. Вказує. що позивач фактично
змушує її викупити його частку у
спільному майні, яка їй не потрібна,
оскільки наміру користуватися цим
автомобілем не має. Крім того вказує, що
ОСОБА_7 не має можливості викупити
частину автомобіля у позивача,
оскільки є пенсіонеркою та єдиним її
доходом є лише пенсія. Вважає, що
задоволення позову порушуватиме її
права оскільки не дає свою згоду на
викуп частки позивача у розумінні ст. 364
ЦК України.

В подальшому представником ОСОБА_7
ОСОБА_4 подано зустрічну позовну заяву,
яка ухвалою суду від 18.04.2014 року
об'єднана в одне провадження з
первісним позовом ОСОБА_5 В своєму
позові ОСОБА_7 у відповідності до ст. 364
ЦК України просить суд стягнути з
ОСОБА_5, ОСОБА_6 компенсацію вартості її
частки у спільній частковій власності
за ? частину належного їй транспортного
засобу легкового автомобіля, марки ford,
модель focus, 2000 року випуску, зеленого
кольору, д/н НОМЕР_1, що належав ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та яка
відповідно до звіту про оцінку майна
становить 11254 грн. В подальшому
представником позивача за зустрічним
позовом уточнено позовні вимоги, та з
врахуванням того, що кожен із учасників
зобов'язання несе відповідальність у
межах своєї частки, просить стягнути з
ОСОБА_5 у розмірі 3751.33 грн., з ОСОБА_6 7502.66
грн. за належну їй частку автомобіля,
припинивши її право власності на
частку у цьому спільному частковому
майні з моменту отримання від
відповідачів повної суми грошової
компенсації.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник за
довіреністю ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги за первісним
позовом ОСОБА_5 та зустрічним позовом
ОСОБА_7 не визнали, проти його
задоволення заперечують. Свої
заперечення обґрунтовують тим, що
позов заявлено неналежними позивачами,
оскільки таке право вимагати
припинення права спільної часткової
власності належить саме ОСОБА_6. Вказує,
що норми на які посилаються сторони, а
саме ст. 364 ЦК України не містять
обов'язку іншого співвласника
виплатити компенсацію за належні
позивачам частки та примусово набути
право власності на транспортний засіб.
Також ОСОБА_6 зазначає, що на даний час
не має можливості здійснити виплату
компенсації часток позивачам оскільки
не має грошових коштів для здійснення
такої сплати. Вважає, що у
відповідності до ст. 358 ЦК України між
співвласниками може бути встановлено
порядок користування спірним майном,
що є їх спільною частковою власністю.

В судовому засіданні позивач та його
представник за довіреністю ОСОБА_1,
ОСОБА_2 підтримали первісний позов у
повному обсязі та наполягають на його
задоволенні. Зустрічний позов ОСОБА_7
не визнали у повному обсязі. Вказують,
що оскільки у зв'язку зі стягненням з
відповідачів за первісним позовом
грошової компенсації за належну йому ?
частину транспортного засобу
легкового автомобіля, марки ford, модель
focus, 2000 року випуску, зеленого кольору,
д/н НОМЕР_1, що перебуває у спільній
частковій власності, його право на
вказану частку у спільній частковій
власності буде припинено, та
відповідно вказана частка буде
розподілена між іншими співвласниками
цього майна пропорційно до стягнутої
компенсації. А отже він як один зі
співвласників рухомого майна вибуде з
тристоронніх правовідносин, а частки
відповідно ОСОБА_7 ОСОБА_6 збільшаться
пропорційно до стягнутої компенсації.

Крім того ОСОБА_5 вказує, що через
неприязні стосунки зі сторонами по
справі та враховуючи особливість майна
що перебуває на праві спільної
часткової власності неможливо
встановити порядок користування цим
майном, а також здійснити поділ речі,
яка в силу ст. 183 ЦК України є
неподільною.

Суд дослідивши матеріали справи,
заслухавши сторін, їх представників,
оцінивши зібрані докази у їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов ОСОБА_5, та зустрічний позов
ОСОБА_7 підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно
до свідоцтва про право на спадщину за
законом від 03.02.2014 року ОСОБА_5 отримав
право на спадщину за законом на ?
частину легкового автомобіля, марки ford,
модель focus, 2000 року випуску, зеленого
кольору, д/н НОМЕР_1, що належав його
батькові ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до рішення
Генічеського районного суду
Херсонської області від 29.11.2013 року за
ОСОБА_6 визнано право власності на ?
частину легкового автомобіля, марки ford,
модель focus, 2000 року випуску, зеленого
кольору, д/н НОМЕР_1, що належав ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до свідоцтва про право
на спадщину за законом від 14.02.2014 року
ОСОБА_7 отримала право на спадщину за
законом на ? частину легкового
автомобіля, марки ford, модель focus, 2000 року
випуску, зеленого кольору, д/н НОМЕР_1,
що належав її синові ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Таким чином сторони фактично
отримали у власність транспортний
засіб - легковий автомобіль, марки ford,
модель focus, 2000 року випуску, зеленого
кольору, д/н НОМЕР_1 на праві спільної
часткової власності та їх частки
розподілилися наступним чином - ОСОБА_6
отримала право власності на ? частини
вказаного майна, ОСОБА_5. та ОСОБА_7 - по ?
частині вказаного майна відповідно
кожному. Дані факти не оспорюються
сторонами у справі.

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення грошової компенсації від
вартості частки у майні, яке вже є
спільною частковою власністю, ОСОБА_5
посилався на положення ст.ст. 364, 365 ЦК
України та просив стягнути з ОСОБА_6
ОСОБА_7 грошову компенсацію вартості
його частки у зазначеному автомобілі,
припинивши його право власності на цю
частки у спільній частковій власності.

Також у своєму первісному позові
позивач посилається на те, що між ним та
відповідачем ОСОБА_6 встановлено
неприязні стосунки та враховуючи
особливість речі, що належить сторонам
на праві спільної часткової власності
неможливо встановити порядок
користування транспортним засобом.
Крім того позивач вказує, що
відповідачка ОСОБА_6 перешкоджає
користуватися спірним автомобілем.

ОСОБА_7 заявила зустрічний позов з
аналогічних підстав і також просила
стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6 грошову
компенсацію вартості її частки у
автомобілі, припинивши її право
власності на цю частку у спільній
частковій власності.

Зі змісту ст. 358 ЦК України вбачається,
що названа норма права регулює
правовідносини, які виникають при
здійсненні співвласниками права
спільної часткової власності без
позбавлення будь-якого зі
співвласників його права власності на
частку. Сторони можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їх спільною частковою
власністю. Відповідно до ст. 358 ч. 3 ЦК
України кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

У разі неможливості отримання майна у
володіння або користування учасник має
право вимагати від інших співвласників
відповідної матеріальної компенсації.

З позиції кожної сторони у даній
справі вбачається, що такої
домовленості позивач та відповідач як
за первісним позовом так і за
зустрічним не досягли, між ними
склалися неприязні стосунки, що
унеможливлює кожну з сторін
скористатися своїм правом вільно
володіти та користуватися рухомим
майном. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина друга
статті 183 цього Кодексу), співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою. Таку згоду
ОСОБА_5 висловив у своєму позові,
зазначаючи однією з вимог бажання
отримати від відповідачів грошову
компенсацію за належну йому частину у
рухомому майні. Оскільки позивач не має
можливості вільно користуватися своєю
часткою у рухомому майні, суд вважає ,
що у позивача є всі правові підстави
отримати грошову компенсацію.

Статтею 365 ЦК України передбачено, що
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо річ є неподільною, спільне
володіння і користування майном є
неможливим та з інших підстав. В цьому
разі, суд постановляє рішення про
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

У даному ж випадку позивач за первісним
позовом ОСОБА_5 звернувся з позовом про
припинення частки в спільному майні
кожного з них, а не припинення частки
відповідачів в спільному майні, як це
передбачено ст.365 ЦК України. ОСОБА_7 в
зустрічному позові таким же чином
просила припинити своє право
власності, що не передбачено ст.365 ЦК
України.

При цьому, виходячи з вищевикладеного
та враховуючи, що як позивач за
первісним позовом так і позивач за
зустрічним позовом є в рівних умовах,
маючи одинакові частки в спільному
майні, заявили один до одного
аналогічні позовні вимоги, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_7 та
ОСОБА_7 до ОСОБА_5 є взаємовиключними у
зв'язку з чим суд вважає, що вимоги в
частині стягнення грошової
компенсації з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5
та з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 мають
бути залишені без задоволення та
грошова компенсація має бути стягнена
з ОСОБА_6 як на користь ОСОБА_5 так і на
користь ОСОБА_7

Посилання ж відповідача ОСОБА_6 про
неможливість об'єктивно сплатити
розмір компенсації позивачу
спростовується, оскільки як
встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_6 являється приватним
підприємцем, має постійний дохід, вона
є власником 1/2 частин транспортного
засобу. Сума грошових коштів, що
підлягає стягненню як компенсація за
частку у спільному майні подружжя не є
значною. Крім того, враховуючи, що
сторони не дійшли згоди щодо
реалізації свого права спільної
часткової власності на майно, виділ в
натурі якого неможливий, вважає, що
переважне право на отримання
матеріальної компенсації вартості
часток має ОСОБА_5, ОСОБА_7 які
знаходиться у більш невигідному
становищі щодо можливості реалізації
свого права на користування та
розпорядження своєю часткою у
спільному майні.

Тому на думку суду, при прийнятті
рішення щодо часткового задоволення
вимог позивача, виходячи з норм
цивільного права, з засад розумності, в
тому числі з урахуванням запобігання
породження нових спорів стосовно
рухомого майна - автомобіля та
реалізації кожного із співвласників
свого права на вільне володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, суд вважає, за необхідне
стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
грошову компенсацію у розмірі 11254 грн.
за належну ОСОБА_5 1/4 частини автомобіля
марки ford, модель focus, 2000 року випуску,
зеленого кольору, д/н НОМЕР_1,
припинивши його право власності на
вказану частку у спільній частковій
власності з моменту отримання такої
компенсації, та стягнути ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 грошову компенсацію у
розмірі 11254 грн. за належну ОСОБА_7 1/4
частини автомобіля марки ford, модель focus,
2000 року випуску, зеленого кольору, д/н
НОМЕР_1, припинивши її право власності
на вказану частку у спільній частковій
власності з моменту отримання такої
компенсації, відповідно до вартості
автомобіля здійсненого експертом
25.02.2014 року, оскільки дана вартість
автомобіля відповідає його дійсній
вартості на момент розгляду справи і
дану компенсацію згодна отримати
ОСОБА_7

Крім того, суд вважає за необхідне,
відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стягнути з ОСОБА_6 понесені позивачем
судові витрати у розмірі 243.6 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК
України, ст.ст.183 ч.2, 356, 364, 365 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 та зустрічний позов
ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, прож.
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 грошову
компенсацію в сумі 11254 гривень в
рахунок його 1/4 частини у спільному
майні автомобіля FORD FOCUS 2000 року випуску
державний номер НОМЕР_1 та понесені
судові витрати в сумі 243 гривні 60
копійок, а всього 11497 гривень 60 копійок.

Припинити право ОСОБА_5 на ?
частину у спільному майні автомобіля
FORD FOCUS 2000 року випуску державний номер
НОМЕР_1.

Стягнути з
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_7 грошову компенсацію в
сумі 11254 гривень в рахунок її 1/4 частини
у спільному майні автомобіля FORD FOCUS 2000
року випуску державний номер НОМЕР_1 та
понесені судові витрати в сумі 243
гривні 60 копійок, а всього 11497 гривень 60
копійок.

Припинити право ОСОБА_7 на ?
частину у спільному майні автомобіля
FORD FOCUS 2000 року випуску державний номер
НОМЕР_1.

В іншій частині заявленого
основного і зустрічного позову
відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Херсонської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, шляхом
подачі апеляційної скарги до
Генічеського районного суду
Херсонської області.

Повний текст рішення
виготовлено 22 травня 2014 року.

Суддя :
Н.Б.Венглєвська