________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/4909/14-ц
Провадження № 2/520/4219/14
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12.05.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК»,
ОСОБА_3 «про визнання недійсними
договорів іпотеки та поруки (без
застосування наслідків недійсності)»,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси
надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2,
якою позивачі просять: «Визнати
недійсним іпотечний договір від 29.05.2008
року, укладений між ПУБЛІЧНИМ
АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРСОЦБАНК»
і ОСОБА_1. Визнати недійсним договір
поруки № 06-09/1289 від 29.05.2008 року,
укладений між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ
ТОВАРИСТВОМ «УКРСОЦБАНК» і ОСОБА_3,
ОСОБА_2.»

За правилами ч. 1 ст. 113 ЦПК України,
позови до кількох відповідачів, які
проживають або знаходяться в різних
місцях, пред'являються за місцем
проживання або місцезнаходженням
одного з відповідачів за вибором
позивача.

Відповідач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ
ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», згідно даних
вказаних у позовній заяві знаходиться
за адресою: м. Одеса, вул. Ю. Олеші, 6, що
територіально відноситься до
Приморського району міста.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом витребувана інформація
з відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання відповідача
ОСОБА_3

12 травня 2014 року, ознайомившись із
одержаною довідкою ВАДР ГУ ДМС України
в Одеській області, встановлено, що
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться
зареєстрованим за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, що співпадає з даними, які
зазначені у позовній заяві та
територіально відноситься до
Приморського району міста.

Позивачі пославшись на роз’яснення п. 4
Постанови Пленуму ВССУ, при цьому не
зазначивши її номер та дату прийняття,
звернулись з позовом в порядку ст. 114
ЦПК України, за правилами якої позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Припускається, що позивачами малась на
увазі Постанова Пленуму ВССУ № 5 від
30.03.2012 р. у п. 4 якої роз’яснено, що
правила статті 114 ЦПК про виключну
підсудність застосовуються до позовів,
що виникають із приводу нерухомого
майна (наприклад, звернення стягнення
на нерухоме майно, передане в заставу
іпотечне майно, передача
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки, визнання договору
іпотеки недійсним тощо).

Предметом оскаржуваного договору
іпотеки є нерухоме майно: машино –
місце № 110, загальною площею 16,9 кв.м. та
машино – місце № 111, загальною площею
16,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.
Одеса, вул. Тополина, 10а, що відноситься
до Київського району міста.

Справа підсудна Київському районному
суду міста ОСОБА_4 на підставі ст. 114 ЦПК
України.

Однак, при ознайомлені з позовною
заявою та додатками до неї, встановлені
підстави для залишення позову без руху,
у зв’язку з недодержанням вимог ст.ст.
119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Відповідно до довідки ВАДР ГУ ДМС
України в Одеській області ОСОБА_2
значиться зареєстрованим за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_3, що не співпадає з даними
зазначеними у позовній заяві.

Отже позивачу ОСОБА_2 необхідно
виконати вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України належним чином, вказавши своє
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження у відповідності до
встановлених правил, чи довести
належним доказами, що він дійсно мешкає
за адресою, зазначеною у позові.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позивач зобов’язується зазначити в
позовній заяві докази, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Позивачі дані зобов’язання не
виконали, в позовній заяві не зазначили
докази в підтвердження обставин, на які
особисто посилаються та до яких
відносяться:

·          розірвання шлюбу між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3

·          перебування машино – місця
№ 110, загальною площею 16,9 кв.м. та машино
– місця № 111, загальною площею 16,9 кв.м.,
що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул.
Тополина, 10а у приватній власності
ОСОБА_1;

·          витрата кредиту кредитором
– ОСОБА_3 на інші цілі, ніж він
повідомляв позивачам.

Позивачі не зазначають і наявність
підстав для звільнення від
доказування.

Також відповідачем в заяві вказане
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», в той час як стороною в
договорі виступав
Акціонерно-комерційний банк
соціального розвітку «УКРСОЦБАНК».
Пояснення з цього приводу в заяві не
містяться.

Як роз’яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв’язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивачів - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити перелік
документів, що додаються до заяви.
Перелік документів не відповідає
фактично доданим до заяви. В перелік не
внесені: копія згоди фізичної особи –
суб’єкта кредитної історії від 29.05.2008
р., копія паспорту ОСОБА_4, копія
довіреності від 08.09.2009 р.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов’язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачам копій:
квитанції про сплату судового збору,
згоди фізичної особи – суб’єкта
кредитної історії від 29.05.2008 р.,
паспорту ОСОБА_4, довіреності від 08.09.2009
р.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,
суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК», ОСОБА_3 «про
визнання недійсними договорів іпотеки
та поруки (без застосування наслідків
недійсності)».

Надати позивачам строк для усунення
недоліків, вказаних у мотивувальній
частині цієї ухвали, протягом п'яти
днів з дня отримання позивачами ухвали.

Роз'яснити, якщо позивачі відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконають вимоги, визначені статтями 119
і 120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачам, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачам для
виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Літвінова