Справа № 522/2061/14-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 травня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко
Н.А.

при секретарі Довгань
Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одеса
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання
дитини ;

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, вказуючи, що їх сімейне життя не
склалось, у зв'язку з чим протягом
останніх дванадцяти місяців вони не
підтримують шлюбно-сімейні відносини
та мешкають окремо.

В судовому засіданні 21 травня 2014 року
відповідач ОСОБА_2 подала зустрічний
позов до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання їхнього
малолітнього сина ОСОБА_2, 03.01.2007 року, у
розмірі прожиткового розміру на дитину
віком сім років, який встановлений
відповідно до Закону України „Про
Державний бюджет України на 2014 рік" та
складає 1286,00 грн., щомісячно, починаючи
з квітня 2013 року, вказуючи, що з
вказаного часу ОСОБА_1 не бере участь у
утримання їхнього сина ОСОБА_4,
незважаючи на те, що вона неодноразово
зверталася до ОСОБА_1 з вимогою про
сплату аліментів на утримання їхнього
сина,, але ОСОБА_1 відмовлявся від
сплати аліментів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав свої позовні вимоги про
розірвання шлюбу та визнав зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини, але
вважав, що відповідач завищила розмір
аліментів ; а відповідач ОСОБА_2
підтримала свої зустрічні позовні
вимоги про стягнення аліментів та не
визнала позовні вимоги ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу, посилаючись, що
станом на теперішній вони ще не
вирішили деякі фінансові питання, а
саме щодо погашення кредитів, які були
оформлені на її ім'я.

Дослідивши матеріали справи і
вислухавши пояснення сторін, суд
доходить висновку, що первісний позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а
зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом установлено, що сторони
зареєстрували шлюб 12 жовтня 2006 року у
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції, актовий запис № 1867 ; у сторін
це перший шлюб ; від шлюбу сторони мають
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак під час сумісного життя сторін
виявилося, що у кожного з них різне
розуміння поняття шлюбу і різні
погляди на виховання дитини, а також, що
в них немає спільних інтересів, що
зробило їх чужими людьми.

Будучи незадоволеними таким сімейним
життям, сторони на початку травня 2013
року припинили шлюбно-сімейні
відносини. З цього ж часу сторони
живуть окремо, а їхній малолітній син
ОСОБА_4 перебуває на вихованні матері -
відповідача ОСОБА_2 та живе разом з нею.

В подальшому сторони не вживали
заходів до примирення та збереження
шлюбу.

Крім того, в судовому засіданні сторони
категорично заперечували проти
надання їм судом будь-яких строків для
примирення, посилаючись, що вони
втратили почуття любові та поваги один
до одного, тому більше не бажають бути
разом..

Вирішуючи дану справу, суд також
враховує, що заперечуючи проти позову
ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 посилається
лише на ту обставину, що станом на
теперішній час вони ще не вирішили
питання щодо погашення кредитів,
оформлених на її ім'я, але ця обставина
не є перешкодою для розірвання шлюбу.

Більш того, вимоги про поділ спільного
сумісного майна подружжя сторонами не
заявлені.

З огляду на наведене та враховуючи
положення ч.1 ст.24 СК України, згідно з
якою шлюб грунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка, суд доходить
висновку, що подальше спільне життя
сторін та збереження їх шлюбу
суперечило б їх інтересам.

Також судом установлено, що з травня 2013
року позивач ОСОБА_1 майже не бере
участь у утриманні свого малолітнього
сина ОСОБА_4, який з цього часу
знаходиться на повному утриманні і
вихованні матері - відповідача ОСОБА_2

У відповідності до ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідач ОСОБА_2 з 18.09.2013 року працює
агентом з постачання
торговельно-роздрібних точок у відділі
продажів складу-магазину № 01 ТОВ
„АЛМІ-ТРЕЙД", де отримує заробітну
плату, загальний розмір якої за період
з вересня 2013 року по лютий 2014 року
включно склав 7661,05 грн., але цих грошей
їй разом з сином ОСОБА_4, який є учнем
першого класу ЗОШ № 43 м.Одеси, не
вистачає.

Будь-яких джерел доходів відповідач
ОСОБА_2 та її син малолітній ОСОБА_2 не
мають.

Позивач ОСОБА_1 працює чоботарем без
оформлення трудової книжки та, за його
словами, його заробіток становить від
2500,00 грн. до 3000,00 грн. на місяць. Стягнень
за виконавчими листами з позивача не
проводиться.

Інших неповнолітніх дітей або
непрацездатних утриманців у сторін
немає.

З огляду на наведене, суд вважає, що
малолітній син сторін потребує
матеріальної допомоги батька, який
може надавати дитині таку допомогу.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Вирішуючи дану справу, суд також
враховує, що позивач ОСОБА_1 підтвердив
в судовому засіданні доводи
відповідача ОСОБА_2 стосовно того, що
починаючи з травня 2013 року остання
неодноразово зверталась до нього з
вимогою про сплату аліментів на
утримання їхнього малолітнього сина
ОСОБА_4, але він ухилявся від їх сплати.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Відтак суд вважає доведеним той факт,
що відповідач ОСОБА_2 вживала заходи
щодо одержання аліментів з позивача
ОСОБА_1, але не могла їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати.

Виходячи з викладеного та беручи до
уваги, що сторони припинили
шлюбно-сімейні відносини в травні 2013
року, суд доходить висновку, що ОСОБА_2
має право вимагати від ОСОБА_1 сплати
аліментів на утримання їхньої дитини
за минулий час, а саме за період з
травня 2013 року по 20 травня 2014 року.

Задовольняючи первісний позов ОСОБА_1,
суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 понесені ним і
документально підтверджені судові
витрати в сумі 243,60 грн., пов'язані із
сплатою судового збору.

Частково задовольняючи зустрічний
позов ОСОБА_2, суд стягує з ОСОБА_1 на
користь держави судовий збір в сумі 243,60
грн.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК
України, ст.ст.24,105,110,112,180-182,183,191 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному
обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженцем м.Одеси, і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою м.Одеси,
зареєстрований 12 жовтня 2006 року у
Відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції, актовий запис № 1867,
- розірвати.

Стягувати з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
паспорт НОМЕР_5, виданий Приморським РВ
у м.Одесі ГУДМС України в Одеській
області 26.10.2013 року, ІПН : НОМЕР_2, що
проживає за адресою : АДРЕСА_2) на
користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт
НОМЕР_6 виданий Приморським РВ ОМУ УМВС
України в Одеській області 21.11.2006 року,
ІПН : НОМЕР_4, що зареєстрована та
проживає за адресою : АДРЕСА_1) аліменти
на утримання їхнього малолітнього сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1286 (одна
тисяча двісті вісімдесят шість) грн. 00
коп. щомісячно, починаючи з 21 травня 2014
року і до досягнення цією дитиною
повноліття, тобто до 03 січня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання їхнього
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1286 (одна тисяча двісті
вісімдесят шість) грн. 00 коп. щомісячно
за період з 01 травня 2013 року по 20 травня
2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання їхнього
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1286 (одна тисяча двісті
вісімдесят шість) грн. 00 коп., тобто у
межах суми платежу аліментів за один
місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м.Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Повний текст рішення складено 21
травня 2014 року.

Суддя
Н.А.Ільченко

21.05.2014