22-ц/775/594/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Пустовойт
Доповідач Ігнатоля Т.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Мироненко І.П.,
Кочегарової Л.М.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі ПАТ «ММК
імені Ілліча») про стягнення
заборгованості з індексації та
компенсації заробітної плати,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Іллічівського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 20 березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року позивач звернувся
до суду з даним позовом. Посилався на
те, що з 24 липня 2001 року по 13 серпня 2012
року перебував у трудових відносинах з
відповідачем. З березня 2003 року
відповідачем не проводилася
індексація його заробітної плати,
передбачена діючим законодавством,
внаслідок чого порушені його права на
оплату праці, які мають бути відновлені
шляхом зобов'язання підприємства
провести перерахунок та виплату
належних сум. Просив стягнути з
відповідача на його користь індексацію
заробітної плати за період з 01.03.2003 року
по 13.08.2012 року, а також виплатити йому
компенсацію, яка нараховується при
втраті частини доходів у зв'язку з
порушенням строків виплати заробітної
плати, відповідно до Закону України "
Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати".

Рішенням Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
20 березня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"ММК імені Ілліча» на користь позивача
індексацію та компенсацію по
заробітній платі за період з березня 2003
року по липень 2006 року в сумі 842,12грн., з
утриманням з ПАТ "ММК ім. Ілліча" з цієї
суми передбачених законом податків та
обов'язкових платежів при її виплаті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення, просить
його скасувати та ухватити нове, яким
задовольнити позов про стягнення
індексації і компенсації за період з
березня 2003 року по 01 червня 2010 року.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в
судове засідання апеляційного суду не
з»явилися, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи, тому, відповідно до ч.2
ст.305 ЦПК України, справа розглянута у
їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача Томашкова
О.О., який просив скаргу відхилити, а
рішення суду залишити без зміни,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 з 24 липня 2001 року по 13 серпня 2012
року перебував у трудових відносинах в
ПАТ "ММК ім. Ілліча", що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці.

За період з березня 2003 року по
липень 2006 року позивачу нараховувалася
та виплачувалася заробітна плата, без
урахування вимог законодавства щодо
індексації її розміру у випадку
перевищення порогу інфляції та щодо
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків виплати
заробітної плати.

Задовольняючи позов, суд виходив з
доведеності підстав для стягнення
заборгованості з індексації
заробітної плати за період з березня 2003
року по липень 2006 року, яка не була
своєчасно сплачена позивачеві, та
відсутності підстав для стягнення
індексації заробітної плати з
компенсацією за несвоєчасність цієї
виплати після липня 2006 року.

З такими висновками суду не можна не
погодитись.

Згідно зі ст.33 Закону України "Про
оплату праці" в період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі ЗУ "Про
індексацію грошових доходів населення"
та Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

Індексація грошових доходів
населення - встановлений законами та
іншими нормативно-правовими актами
України механізм підвищення грошових
доходів населення, що дає можливість
частково або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів громадян»
індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

У відповідності з положеннями ч.5
ст.2 цього Закону індексації підлягають
грошові доходи громадян, одержані ними
в гривнях на території України і які не
мають разового характеру, в тому числі,
оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно зі ст. 4 даного Закону
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який установлюється в
розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу
споживчих цін для індексації грошових
доходів населення провадиться
наростаючим підсумком, починаючи з
місяця введення в дію цього Закону. Для
проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, у якому індекс споживчих цін
перевищив поріг індексації, зазначений
у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін. У разі якщо грошові
доходи населення підвищено з
урахуванням прогнозного рівня
інфляції випереджаючим шляхом, при
визначенні обсягу підвищення грошових
доходів у зв'язку із індексацією
враховується рівень такого підвищення
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до положень ст. 1 Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати»
підприємства, установи і організації
всіх форм власності та господарювання
здійснюють компенсацію громадянам
втрати частини доходів у випадку
порушення встановлених строків їх
виплати, у тому числі з вини власника
або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 цього ж Закону передбачено,
що компенсація громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати (далі - компенсація)
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом. Під доходами у
цьому Законі слід розуміти грошові
доходи громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру: пенсії; соціальні
виплати; стипендії; заробітна плата
(грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3 даного Закону
компенсація обчислюється шляхом
множення суми нарахованого, але не
виплаченого громадянину доходу за
відповідний місяць (після утримання
податків і обов'язкових платежів) на
індекс інфляції в період невиплати
доходу (інфляція місяця, за який
виплачується доход, до уваги не
береться.

У разі порушення законодавства про
оплату праці в частині її виплати
працівник має право звернутись до суду
з позовом про стягнення належної йому
індексації заробітної плати без
обмеження будь-яким строком згідно із
ч. 2 ст. 233 КЗпП України та змістом
рішення Конституційного Суду України
від 15 жовтня 2013 року № 1-18/2013.

З огляду на наявні у справі
матеріали, зокрема, розрахунок сум, які
підлягають виплаті позивачу, суд
першої інстанції обґрунтовано вважав
доведеним факт порушення
законодавства щодо невиплати
позивачеві суми індексації
заробітної плати в розмірі 410,98 грв. та
компенсації у зв'язку з порушенням
строків її виплати в розмірі 431,14 грв.
за період з березня 2003 року по липень
2006 року, що не оспорюється ПАТ «ММК ім.
Ілліча» і не спростовано ОСОБА_1

Статтями 10, 60 ЦПК України
встановлено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін; сторони мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості; кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, надавши докази
відповідно до вимог ст.ст. 57- 60 ЦПК
України; доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір і що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В суді апеляційної інстанції
відповідачем надані розрахункові
листи ОСОБА_1, локальні акти
підприємства щодо підвищення тарифних
ставок і посадових окладів працівників
комбінату; розміру мінімальної
тарифної ставки по комбінату;
збільшення доходів працівників
підприємства шляхом преміювання, з
яких вбачається, що роботодавець
підвищував заробітну плату
працівників комбінату, до числа яких
відноситься ОСОБА_1, за вказаний у
змісті апеляційної скарги період, а
саме, з липня 2006 року по червень 2010року.

Дослідивши надані матеріали,
колегія суддів не може погодитись з
доводами позивача у скарзі, про те, що
після липня 2006 року його заробітна
плата, у порівнянні до коливання
індексу інфляції в державі, не
підвищувалась роботодавцем. Позивачем
розрахунок сум до виплати позивачу
належними та допустимими доказами не
спростований.

Зміст апеляційної скарги не дає
підстав для висновку про незаконність
судового рішення. Будь - яких доказів,
які б підтвердили більшу суму, що
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача, ні суду першої
інстанції, ні апеляційному сторонами
не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
суду в оскаржуваній частині відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, у зв»язку з чим
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Іллічівського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 20 березня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді