АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №? 22-ц /790/3028/14
Справа № 2/-743/11
Категорія: право власності
Доповідач-Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 червня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді :
Гальянової І.Г.

суддів:
Міненкової Н.О.

Костенко Т.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Жовтневого районного суду
м. Харкова від 17 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, третя особа у справі :
Харківська міська рада про виділ
належної частки домоволодіння та
визначення порядку користування
земельною ділянкою та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
виділ частки домоволодіння та
визначення порядку користування
земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА
:

12 жовтня 2004 року ОСОБА_5, звернулася
до суду з позовом в якому з урахування
його уточнень 21.06.2004 року, просила
провести виділ належної їй 69/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до
висновків в судової
будиівельно-технічної експертизи №
1670/1671/1672 від 22.03.2004 року, а порядок
користування земельною ділянкою
ввизначити по 2-му варіанту судової
будівельно-технічної експертизи № 3699
від 24.07.2006 року, визначивши їй в
користування земельну ділянку площею
897 кв м на її 698/100 частин земельної
ділянки а відповідачам на 31100 частину -
земельну ділянку площею 403 кв.м. з
роздільним в»їздом у домоволодіння для
обох сторін, посилаючись на те, що між
нею та спадкоємцями померлої ОСОБА_8,
яка була співвласником 31/100 частини
спірного домоволодіння спадщину не
оформляють, домоволодінням не
цікавляться ( т.1 а.с.3-4, 32, 166).

ОСОБА_4 , не погоджуючись з
запропонованими ОСОБА_5 варіантами
розподілу домоволодіння та визначення
порядку користування земельною
ділянкою, розташованою за вказаною
адресою, звернулась у суд з зустрічним
позовом до ОСОБА_5 в якому, з
урахуванням його уточнень та
доповнень 06.02.2006 року, просила провести
розподіл спірного житлового будинку з
надвірними будівлями по фактичному
користуванню ним та земельною ділянкою
, а саме : провести розподіл
домоволодіння по фактичному
користування згідно висновків судової
будиівельно-технічної експертизи №
1670/1671/1672 від 22.03.2004 року, а визначення
порядку користування згудно до другого
варіанту висновків судової
будівельно-технічної експертизи № 8039
від 25.01.2006 року, враховуючи
встановлений рішенням Жовтневого
районного суду м.Харкова від 09 червня
1993 року та рішення обласного суду
Харкьівької області від 18 червня 1996
року факт добровільного розподілу між
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зазначеної земельної
ділянки та фактичного користування нею
( т.1 а.с.101, 163-164) .

Рішенням Жовтневого районного
суду м.Харкова від 28 травня 2008 року
позовні вимоги ОСОБА_5 були задоволені
частково. В задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено(
т.1 а.с.173-179).

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 17 липня 2008 року
, вказане рішення суду першої інстанції
було скасовано, асправу направлено до
суду першої інстанції на новий розгляд
( т.1 а.с.209-210) .

Рішенням Жовтневого районного
суду м.Харкова від 17 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено
частково. Суд провів виділ належної їй
69/100 частки в натурі в домоволодінні
АДРЕСА_1 за експертним висновком №
1670/1671/1672 від 22 березня 2004 року та
виділив їй у власність житловий
будинок літ. «А-1» вартістю 35894 гривні,
надвірні споруди - льох літ. «ж», паркан
№1, ґанок «аі», сіні «а» - всього
вартістю 38651 грн. та не врахував при
розподілі як належні їй на праві
власності та збудовані за власні кошти
надвірні споруди - гараж «И», паркан № 5,
ворота № 6.

Суд виділив співвласникам -
спадкоємцям ОСОБА_8 - ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
на належну їм 31/100 частку в
домоволодінні АДРЕСА_1 житловий
будинок літ. «Е-1» вартістю 7779 гривень,
надвірні споруди -прибудову «е», ґанок
«еі», літню кухню літ. «Б», льох літ. «В»,
вбиральню літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс
літ. «З», ворота з хвірткою № 2, колодязь
№ 4, всього вартістю 14737 гривень. та
зобов»язав ОСОБА_4, провести
переобладнання: закласти двері при
виході з приміщення 1, для виходу з
будинку в приміщенні 1-2 переобладнати
віконницю в двері з обладнанням її
подвійними дверима, ґанок «аі»
перенести до приміщення 1-2.

Суд припинив спільну часткову
власність між співвласниками в
домоволодінні АДРЕСА_1 та відмовив
ОСОБА_5 в позові щодо перерозподілу
ідеальних часток.

Суд визначив порядок користування
земельною ділянкою між співвласниками
ОСОБА_5 та спадкоємцями ОСОБА_8 - ОСОБА_6
та ОСОБА_4 в домоволодінні АДРЕСА_1 за
другим варіантом експертного висновку
за № 3699 від 24 липня 2006 року, згідно з
яким ОСОБА_5 на належні їй 69/100 часток
виділив в користування земельну
ділянку площею 897 кв. метрів (під
будівлями 247,9 кв. метрів), що відповідає
її ідеальній частці та наклав сервітут
на частину земельної ділянки яка їй
виділяється шириною в 2 метри вздовж
газопроводу, для обслуговування
газопроводу.

Суд на 31100 частину домоволодіння
виділив в користування ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 в користування земельну ділянку
площею 403 кв. метри (під будівлями 92,5 кв.
три), з ізольованим виїздом для кожного
з співвласників на вулицю Карачівське
шоссе та зобов»язав перенести ворота
№ 4 по червоній лінії в бік земельної
ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Суд відмовив ОСОБА_4 в задоволенні
зустрічних позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4просить
скасувати вказане рішення суду в
частині вирішення питання про
визначення порядку користування
спірною земельною ділнку та
задовольнити в цій частині її
зустрічниї позовні вимогти та
визначити порядок користування
вказаною земельною ділкою по другому
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 8039
від 25.01.2005 року.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує
невідповідністю висновків суду в цій
частині обставинам справи та наявним у
справі доказам.

Апелянт зазначає, що відповідно до
висновків судової експертизи за № 3699
від 24.07.2006 року, відповідно до якої суд
першої інстанції визначив порядок
користування спірною земельною
ділянкою виділена їй площа складає 403
кв.м. , а не 395 кв.м..

Апелянт також зазначає, що при
ухваленні рішення в цій частині, суд не
взяв до уваги щодо наявності рішення
апеляційного суду Харківської області
від 1996 року, залишеному без змін
ухвалою Верховного Суду України якими
встановлено, що сторони добровільно
розділили земельну ділянку та в
користуванні ОСОБА_8 залишилась
ділянка значно більших розмірів.

Як на підставу необґрунтованості
рішення суду в цій частині апелянт
також зазначає, що визначення судом в
її користування виїздом в подальшому
буде неможливо користуватись у зв»язку
з розташуванням його біля входу у
будинок , вікнами та газопроводом та
зазначає на відповідність варіанту 2
висновку № 8039 від 25.01.2005 року
передбачає всі обставини справи та
відповідає вимогам закону.

В запереченях на апеляційну скаргу
ОСОБА_5, посилаючись на законність і
обгрнутованість рішення суду першої
інстанції та безпідставність доводів
апеляційної скарги, просить рішення
суду залишити без змін, а апеляційну
скаргу-без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з»явились, перевіривши
матеріали справи , доводи апеляційної
скарги та заперечень на апеляційну
скаргу, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог частин 1 та 3 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанціїх в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов»язковою підставою для скасування
рішення.

Сторони погодились з рішенням суду в
частині розподілу домоволодіння,
припинення права часткової власності
на нього, а тому у відповідності до
вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України,законність і
обгрунтованість рішення суду в цій
частині судом апеляційної інстанції не
превіряється.

Між тим, судова колегія не може
погодитись з висновком суду щодо
часткового задоволення зазначених
позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
виділ належної частки домоволодіння та
визначення порядку користування
земельною ділянкою та відмови в
задоволенні зустрічного ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 про виділ частки домоволодіння
та визначення порядку користування
земельною ділянкою, виходячи з
наступого.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_8,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_5
на підставі рішення Харківського
обласного суду від 18 червна 1996 року
належить, відповідно : по 31/ 100 та 69/100
зазначеного домоволодіння (т.1 а.с.5-12,
220).

Матеріали справи також свідчать про те,
що 10 грудня 2001 року з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8
до п»ятої Харківської державної
нотаріальної контори як спадкоємиця за
заповітом звернулась ОСОБА_4, а ОСОБА_6
- з заявою про відмову від права на
обв»язкову долю у спадщині ( т.2 а.с. 5-7).

Згідно до вимог ст. 549, ч.2 ст 548 ЦК
України в редакції 1963 року, діючої на
час виникнення у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 права
на спадщину після смерті ОСОБА_8,
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини протягом шести з
дня відкриття спадщини, заяву про
прийняття спадщини. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкритя спадщини.

В ч.1 ст. 553 ЦК України в редакції 1963 року
встановлено, що спадкоємець за законом
або за заповітом вправі відмовитись
від спадщини протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.Наступне
скасування спадкоємцем такої заяви не
допускається.

Вказані обставини справи та вимоги
норм матеріального права свідчать про
те, що ОСОБА_6 не набула права на
зазначене вище спадкове майно, у
зв»язку з відмовою від спадщини.

Крім того, як свідчить зустрічна
позовна заява ОСОБА_4, з вимогою про
розподіл спірного домоволодіння та
визначення користування зазнаеною
земельною ділянкою остання до ОСОБА_6
не зверталась та в якості відповідача
за її вимогами не зазначала.

Суд першої інстанції на вказані
обставини справи та вимоги норм
матеріального права уваги не звернув
та дійшов помилкового висновку щодо
набуття ОСОБА_6права на спадкове майно,
хоча такого пава остання не має , а
також в порушення вимог ч.1 ст. 11 ЦПК
України залучив її до участі у справі в
якості відповідача за вказаними
зустрічними позовними вимогами ОСОБА_4

Зазначене вище свідчать про порушення
судом першої інстанції при ухваленні
рішення суду вимогам вказаних норм
матеріального та процесуального права
в цій частині і це у відповідності до
вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є
обов»язковою підставою для скасування
рішення суду і це, у відповідності до
вимог ч.3 ст. 303 ЦПК України, дає підстави
судовій колегії не обмежитись
доводами апеляційної скарги .

З огляду на навелене, рішення суду в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ належної
частки домоволодіння та визначення
порядку користування земельною
ділянкою в цій частині підлягає
скасуванню та ухваленню в цій частні
нового рішення про відмову ОСОБА_5 в
задоволенні позовних вимог в цій
чатині з зазначених вище підстав.

Підлягає також скасуванню рішення суду
в частині відмови в задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 про виділ частки домоволодіння
та визначення порядку користування
земельною ділянкою, як таке,що ухвалено
судом першої інстанції за межами
позовних вимог ОСОБА_4.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 в
частині визначення порядку
користування зазначеною земельною
ділянкою за другим варіантом висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 3699 від 24.07.2006 року та
відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні
зустрічних позовних вимог щодо
визначення поядку такого користування
за другим варіантм судової
будевельно-технічної експертизи № 8039
від 25.01.2005 року, суд першої інстанції
виходив зі згоди ОСОБА_5 з
запропонованим нею варіантом,
недоведеністю ОСОБА_4 вимог в частині
склавшогося між сторонами фактичного
користування земельною ділянку, а
також з того, що другий варіант судової
буівельно-технічної експертизи № 3699
від 24.07.2006 року повністю ізолює
співвласників та дає їм виїзд та вихід
на Карачівське шосе.

Однак погодитись з таким висновком не
можна.

Так, як свідчиать матеріали справи, та
вказану обставину не спростовано
ОСОБА_5, що нею у ОСОБА_8 та у виконкому
Жовтневої райради 18.04.1984 року було
придбано у власність за вказаною вище
адресою по 12 частині недобудованого
житлового будинку літ .«А-1» готовністю
65 відсотків, який мав фундамент , стіни,
дах та коробки під вікна та двері ( т.1
а.с. 13-16 т.2 а.с. 37-38).

Рішенням Харківського обласного суду
від 18 червня 1996 року, залишеного без
змін ухвалою Верховного Суду України,
було визнано недійними вказані
договори купівлі-продажу в частні
продажу будинку літ «Е-1», сараю літ «Д»,
погріба літ. «Б»,навісу літ «З»,
вбиральні літ «Г», 12 чатини огорожі з
воротами, колонки.

Визнаючи недійними зазначені договори
купівлі - продажу , Харківський
обласний суд виходив також із того, що
після продажу недобудового житлового
будинку, ОСОБА_8 продовжувала проживати
в будинку «Е-1» користуватись вказанми
надвірними будівлями, при цьому ОСОБА_5
не заперечувала проти переведення
літньої кухні літ «Е-1» в житловий
будинок, а також з того, що сторони
добровільно взначили порядок
користування земельною ділянкою та в
користуванні ОСОБА_8залишлась земельна
ділянка значно більших розмірів .
Вказане рішення суду також свідчить
про те, що на час розгляду справи
житловий будинок літ. «А-1» був вже
прийнятий до експлуатації та цей факт
був врахований судом при визначенні
розміру часток сторін в зазначеному
домоволодінні ( т.1 а.с. 5-12, 83-86).

Про той факт, що між сторонами склався
порядок користування спірною
земельною ділянкою також свідчить
наявність проходження газопроводу до
будинку ОСОБА_8 ( т.1 а.с.87-88) , вказаний
факт був встановлений також експертом
ОСОБА_13 при проведенні ним судової
будівельно -технічної експертизи та
про що ним зазначено у висновку № 8039
від 25.01.2005 року ( т.1 а.с. 76-82).

Той факт, що на момент смерті ОСОБА_8 між
нею та ОСОБА_5 добровільно було
визначено порядок користування
спірною земельною ділянкою також
свідчить, що тільки після її смерті, а
саме: 12 жовтня 2004 року ОСОБА_5
звернулась у суд з позовом про
визначення порядку користування
спірною земельною ділянкою до її
спадкоємців.

Суд першої інстанції на вказані
обставини уваги не звернув та прийшов
до помилкового висновку про
неможливість визначення порядку
користування спірною земельною
ділянкою за склавшимся між сторонами
на протязі тривалого часу фактичного
її користування , при цьому другий
варіант порядку користування
земельною ділянкою відповідно до
висновків судової будівельно
-технічної експертизи № 8039 від 25.01.2005
року також ізолює співвласників , при
цьому не порушує прав сторін.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає
скасуваню у зв»язку з невідповідністю
висновків суду обставинам справи та
зазначеним вище доказам, ( п.3 ч.1 ст. 309
ЦПК України), з ухваленням в цій
частині нового рішення, про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 в
частині визначенні порядку
користування спірною земельною
ділянкою за другим варіантом висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 3699 від 24.07.2006 року та
задоволення в цій частині зустрічних
позовних вимог ОСОБА_4 та визначення
порядку користування спірною
земельною ділянкою за фактичним її
користування за другим варіантом
висновку судової будівельно-технічної
експертизі № 8039 від 25 січня 2005 року , з
зазначених вище підстав.

В іншій частиі рішення суду першої
інстанції підлягає залишенню його без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218 ЦПК
України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
.

Змінити рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 17 лютого 2014 року.

Скасувати ріщення в частині :

1. задоволення позовних вимог ОСОБА_5
до ОСОБА_6 та виділення їй на належну
31/100 частку в домоволодінні АДРЕСА_1 як
спадкоємиці ОСОБА_8 житловий будинок
літ. «Е-1» вартістю 7779 гривень, надвірні
споруди -прибудову «е», ґанок «еі»,
літню кухню літ. «Б», льох літ. «В»,
вбиральню літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс
літ. «З», ворота з хвірткою № 2, колодязь
№ 4, всього вартістю 14737 гривень.;

2. визначення порядку користування
земельною ділянкою між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 як спадкоємицею ОСОБА_8 за
другим варіантом експертоного
висновку № 3699 від 24 липня 2006 року та
виділення на 31/100 частку ОСОБА_6 в
користування земельну ділянку площею
403 квадратних метрів (під будівлями 92,5
кв. три), з ізольованим виїздом для
кожного з співвласників на Карачівське
шоссе та перенесення воріт № 4 по
червоній лінії в бік земельної ділянки
ОСОБА_6

Скасувати рішення в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4
до ОСОБА_6 про виділ частки
домоволодіння та визначення порядку
користування земельною ділянкою по
фактичному користуванню.

Скасувати рішення в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про визначення порядку
користування земельною ділянкою за
другим варіантом висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 3699
від 24 липня 2006 року та відмови в
задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення
порядку користування земельною
ділянкою по фактичному користуванню та
в цій частині в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5 відмовити та задовольнити
зустрічниі позовні вимоги ОСОБА_4.

Визначити порядок користування
земельною ділянкою, розташованою по
АДРЕСА_1 за другим варіантом висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 8039 від 25 січня 2005 року за
фактичним користуванням та виділити в
користування ОСОБА_5 на 69/100 частин
домоволодіння, земельну ділянку площею
614 кв.м.

Виділити ОСОБА_4, як спадкоємиці ОСОБА_8
в користування на 31/100 частину
домоволодіння,земельну ділянку площею
686 кв.м..

Границі розподілу земельною ділянки
ділять земельну ділянку на :

-від червоної лінії по Карачівському
шоссе , розділити огорожу на ділянки з
розмірами 9.0 м та 11, 2 м, потім по прямій
лінії довжиною 15, 5 м далі повернувши
направо під кутом 90 градусів по прямій
лінії довжиною 3, 3 м, потім повернувши
вліво під кутом 90 градусів по прямій
лініі довжиною 45 м до границі земельної
ділянки АДРЕСА_1, розділивши огорожу на
ділянки з розмірами 10, 7 м та 7, 7 м.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ належної
частки домоволодіння та визначення
порядку користування земельною
ділянкою відмовити.

В іншій частині рішення суду від
17 лютого 2014 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя :

Судді :