Справа № 278/2570/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року Житомирський
районний суд Житомирської області в
складі:

головуючої судді -
Зубчук І.В.

секретаря с/з -
Поліщук І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до реєстраційної
служби Житомирського районного
управління юстиції, третьої особи СТОВ
«Двірець» про визнання права власності
на виробниче приміщення, -

В С Т А Н О В И
В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до
реєстраційної служби Житомирського
районного управління юстиції про
визнання права власності на виробниче
приміщення, в якому зазначає, що йому на
зборах співвласників колишнього СТОВ
«Двірець» 18 березня 2014 року було
виділено майно в натурі з
розпайованого майна колишнього
товариства на загальну суму 41883,50 грн., а
саме надано майно: виробниче
приміщення вартістю 41703 грн.,
холодильник вартістю 100 грн., шприц Є-8
вартістю 60 грн., коренерізку вартістю
20,05 грн. На даний час у позивача виникло
бажання оформити майно належним чином,
що стало підставою для звернення до
суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не
з'явився, подав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позов підтримав повністю та просив
його задовольнити з підстав зазначених
в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, обставини зазначені в
позові визнав.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, не заперечує проти
задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Таким чином,
участь особи в судовому засіданні є її
обов'язком, від якого особа за її
клопотанням може бути звільнена судом.
За наявності такого клопотання суд не
вправі відкладати розгляд справи у
зв'язку із неявкою цієї особи до суду.

З огляду на зазначене суд не вбачає
перешкод у судовому розгляді справи.

Суд оцінивши зібрані по справі
докази в сукупності, прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
виписки з протоколу №2 від 18 березня 2014
року зборів співвласників колишньої
агрофірми «Двірець» вирішено виділити
ОСОБА_2 в натурі згідно поданої заяви та
свідоцтва про майновий пай ЖИ-6 №322890
розпайованого майна бувшої агрофірми
«Двірець» на загальну суму 41883,50 грн., а
саме: виробниче приміщення вартістю
41703 грн., холодильник вартістю 100 грн.,
шприц Є-8 вартістю 60 грн., коренерізку
вартістю 20,05 грн. (а.с.18), яке прийнято
позивачем згідно акту від 18 березня 2014
року (а.с.17).

Рішенням виконавчого комітету
Сінгурівської сільської ради
Житомирського району №32 від 20 березня
2014 року виробничому приміщенню
присвоєно юридичну адресу АДРЕСА_1
(а.с.16).

Рішенням державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Житомирського районного
управління юстиції №13225245 від 22 травня
2014 року ОСОБА_2 відмовлено у державній
реєстрації права власності на комплекс
будівель і споруд АДРЕСА_1 (а.с.24).

Згідно підпунктів 1 та 4 ч.2 ст.16 ЦК
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: визнання
права; відновлення становища, яке
існувало до порушення.

Статтею 346 ЦК України встановлено, що
однією із підстав припинення права
власності є смерть власника, а цивільна
правоздатність фізичної особи за ст. 25
ЦК України виникає при її народженні і
припиняється у момент її смерті.

Право власності на нерухоме майно,
відповідно до ст. 331 ЦК України, виникає
з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до положень ч.4 ст.3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень», згідно з яким, Права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
за підставами, що не заборонені
законом.

Із змісту вимог ст. 392 ЦК України,
власник майна має право звернутись з
позовом про визнання права власності,
якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою.

Керуючись ст.ст. 16, 392 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності
на комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення через Житомирський
районний суд Житомирської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І. В. Зубчук