РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 694/446/14-ц
провадження по справі №2/694/187/14
Звенигородський районний суд
в складі:головуючої судді
з участю: представника позивача
представника відповідача
Звенигородської міської ради
представника третьої особи
представника третьої особи
Державної інспекції сільського
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Звенигородка
цивільну справу за позовом
Звенигородського міжрайонного
прокурора в інтересах держави до
ОСОБА_7, Звенигородської міської ради,
треті особи відділ Держземагенства у
Звенигородському районі Черкаської
області, Державна інспекція сільського
господарства в Черкаській області про
скасування рішення сесії
Звенигородської міської ради, визнання
недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки, визнання недійсним
державного акта на право власності на
землю та скасування державної
реєстрації державного акта на право
власності на землю,-
Звенигородський міжрайонний
прокурор 03.04.2013 року звернувся до суду з
позовом, в якому просить скасувати
рішення сесії Звенигородської міської
ради № 32-3 від 23.02.2005 року "Про продаж
земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення", визнати недійсним
договір купівлі-продажу земельної
ділянки несільськогосподарського
призначення за адресою АДРЕСА_1,
укладений 28.02.2005 року між
Звенигородською міською радою та
ОСОБА_7, визнати недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯА № 313103 від 04.03.2005 року,
виданий на ім'я ОСОБА_7, та скасувати
запис в Державному реєстрі земель про
видачу вказаного державного акта.
Також просить продовжити строк подачі
позовної заяви, пропущений з поважних
причин, оскільки порушення при
відчуженні земельної ділянки по
АДРЕСА_1, що мали місце у 2004-2005 роках,
були виявлені позивачем лише під час
проведення перевірки в січні 2013 року.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що при
продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1
було допущено низку порушень чинного
законодавства, а саме: конкурс з
продажу земельної ділянки було
проведено з порушеннями вимог ст. 137
Земельного кодексу України (проведено
через 23 дні з моменту опублікування у
пресі офіційної інформації про
виставлення її на земельні торги;
офіційна інформація не містила даних
посадової особи, у якої можна було
ознайомитися з технічним паспортом
земельної ділянки; міська рада сама
проводила земельні торги, замість
юридичної особи, що має відповідну
ліцензію на їх проведення); не була
проведена державна експертиза
експертної грошової оцінки земельної
ділянки; земельна ділянка була продана
за заниженою ціною; земельна ділянка
відноситься земель рекреаційного
призначення та була продана без зміни ї
цільового призначення.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримала позов у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві та просила його
задовольнити. Поважність пропуску
строку позовної давності пояснила тим,
що прокуратура має велике навантаження
та недостатню кількість працівників,
що позбавляє її можливості вчасно
реагувати на порушення закону.

-
2 -

Представник відповідача
Звенигородської міської ради
Корчевська А.В. позов не визнала в
повному обсязі та пояснила суду, що при
проведенні конкурсу дійсно були
допущені незначні порушення, пов'язані
з недосконалим нормативним
врегулюванням процедури проведення
земельних торгів, однак вони не
вплинули на законність продажу
земельної ділянки. Інші порушення, на
які вказує позивач, зокрема, продаж
земельної ділянки за заниженою ціною
та без зміни її цільового призначення,
заперечила. Крім того, зазначила, що про
існування рішення Звенигородської
міської ради від 23.02.2005 року позивачу
було відомо, ще в жовтні 2005 року, а тому
строк позовної давності ним пропущено
без поважних причин. 04.04.2014 року був
укладений договір пожертви даної
земельної ділянки, яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 Черкаської області,
площею 0,2169 га, між ОСОБА_7 від імені якої
діяв ОСОБА_8, згідно довіреності
посвідченої приватним нотаріусом
Київського нотаріального округу
ОСОБА_9 28.03.2014 року за реєстром №355, та
Звенигородською міською радою в особі
міського голови ОСОБА_18 Згідно витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності власником земельної ділянки
розташованої за адресою АДРЕСА_1,
площею 0,2169 га. кадастровий номер
:01:004:0104 є Звенигородська міська
рада, а відповідно і вся громада міста.
Просила відмовити в позові. Надала
письмові пояснення в попередніх
судових засіданнях, які долучені до
матеріалів справи.

Відповідачка ОСОБА_7 в судове
засідання не з»явилася про день,час та
місце слухання справи була повідомлена
в установленому законом порядку,
надала через канцелярію суду заяву про
розгляд справи у її відсутності, позов
не визнає з підстав, які були надані в
попередніх судових засіданнях.

Третя особа ОСОБА_4 підтримала
заявлений прокурором позов та просила
його задовольнити в повному об»ємі та
пояснила суду, що Звенигородська
міська рада не мала законних підстав
для прийняття рішення від 23.02.2005 року
про продаж земельної ділянки по
АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_7 не могла
бути покупцем вказаної земельної
ділянки та брати участь у конкурсі з її
продажу. Процедура земельного конкурсу
по продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
загальною площею 2169,04 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 проведена 21.01.2005 року міською
радою з порушеннями чинного на той час
законодавства України. Вказала на те,
що спірна земельна ділянка відповідно
до генерального плану міста
передбачена для розміщення скверу та
не могла бути об'єктом продажу без
зміни її цільового призначення. Не
відомо звідки взялася адреса спірної
земельної ділянки, оскільки жодного
рішення суб»єкта владних повноважень
щодо присвоєння номеру та назви
земельної ділянки не приймалось, вони
відсутні в архівному відділі
Звенигородської райдержадміністрації.

Представник третьої особи ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 підтримала пояснення своєї
довірительки та просила задовольнити
позов у повному обсязі.

Представник третьої особи відділу
Держземагенства у Звенигородському
районі Ямборська Т.В. покладається при
вирішенні позову на розсуд суду та
пояснила суду, що на момент продажу
земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебувала
у запасі Звенигородської міської ради,
а потім була віднесена до земель
житлової та громадської забудови.
Нормативної грошової оцінки спірної
земельної ділянки на час її продажу не
було, оскільки така оцінка була
затверджена рішенням Звенигородської
міської ради лише в листопаді 2005 року.

12.06.2014 року в судове засідання
представник третьої особи відділу
Держземагенства у Звенигородському
районі Ямборська Т.В. не з»явилася
надала до канцелярії суду заяву про
розгляд справи у її відсутності.

За ухвалою суду справа розглянута у
відсутності представника третьої
особи відділу Держземагенства у
Звенигородському районі Ямборської
Т.В.

- 3 -

Представник третьої особи Державної
інспекції сільського господарства в
Черкаській області Шевченко О.М. позов
визнав частково та пояснив суду, що
спірний державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№313103 від 04.03.2005 року виданий ОСОБА_7
правомірно на земельну ділянку площею
2169,04 кв.м. в м. Звенигородка,Черкаської
області по АДРЕСА_1. Щодо процедури
проведення конкурсу по продажу
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1,
площею 2169,04 ОСОБА_7, то на його думку, він
проведений з порушеннями, які
полягають у тому,що необхідно було
змінити цільове призначення даної
земельної ділянки,а тоді виставляти на
продаж, оскільки маються зелені
насадження загального користування.
Просить позов задовольнити частково, а
саме задовольнити всі позовні вимоги
окрім визнання недійсним державного
акту на земельну ділянку та скасування
запису в Державному реєстрі земель про
видачу даного державного акту,а в
судовому засіданні 12.06.2014 року
пояснив,що при винесенні рішення
покладається на розсуд суду.

Допитані в судовому засіданні свідки
суду пояснили:

- ОСОБА_13, про те,що в газеті,але не
пам»ятає в якій саме прочитала
оголошення про продаж земельної
ділянки (дитячий парк) в м.Звенигородка,
звернулася до міської ради,де написала
заяву на участь у проведенні
земельного конкурсу по продажу даної
земельної ділянки,але стартові внески
не сплачувала,за таких умов вона стала
учасником конкурсу,який проводився у
міській раді і проводили його ОСОБА_14
та ОСОБА_15,учасники конкурсу крім неї
були ОСОБА_7 (з якою вони підтримують
дружні відносини) та ОСОБА_16
,переможцем конкурсу стала ОСОБА_7,яке
цільове призначення земельної ділянки
на момент продажу вона не знала.

-ОСОБА_16,надав суду аналогічні
пояснення та доповнив лише те,що про
проведення конкурсу з продажу
земельної ділянки він дізнався з
газети «Все про все» і учасників при
проведенні конкурсу було 8-9 учасників.

-ОСОБА_18, про те, що він працює міським
головою,сесією міської ради було
прийняте рішення №32-3 від 23.02.2005 року
«Про продаж земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення»,тобто спірної земельної
ділянки. Оголошення про продаж
земельної ділянки було подано через
засоби масової інформації,а саме
газету «Все про все». Після проведення
конкурсу з продажу спірної земельної
ділянки був складений протокол
конкурсної комісії та затверджений
рішенням сесії міської ради №32-4 від
23.02.2005 року «Про затвердження протоколу
конкурсної комісії №4 від 21.01.2005 року».
Цільове призначення земельної ділянки
на момент продажу було громадські
забудови і на даний час земельна
ділянка не змінила цільове призначення
і перебуває у власності
Звенигородської міської ради.

-ОСОБА_14 про те,що на момент проведення
конкурсу він працював на посаді
першого заступника міського голови.
Йому не відомо хто давав оголошення в
газету про проведення конкурсу по
продажу земельної ділянки. Підготовкою
проведення конкурсу займалася
комісія,оскільки такий конкурс
проводився вперше,були заяви учасників
конкурсу,стартова ціна продажу
земельної ділянки визначена була
експертною комісією. Стартові внески
учасниками конкурсу не вносилися,бо
механізму проведення не було. Після
проведення конкурсу комісією був
складений протокол про переможця
проведення торгів.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду,свідків, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішення
Звенигородської міської ради № 32-3 про
продаж земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
а саме земельної ділянки по АДРЕСА_1,
було прийняте на 32-й сесії міської ради
4-го скликання 23 лютого 2005 року (т.1 а.с.
20).

На підставі вказаного рішення
міської ради 28 лютого 2005 року було
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею
2169,04 кв.м. за ціною 41063 грн. між
Звенигородською міською радою та
ОСОБА_7, який було посвідчено приватним
нотаріусом Звенигородського районного
нотаріального округу ОСОБА_17(т.1 а.с.
24-25).

- 4 -

Продаж земельної ділянки по АДРЕСА_1
було здійснено на конкурсній основі за
ціною, яка є вищою, ніж експертна
грошова оцінка, визначена суб'єктом
оціночної діяльності ТОВ "Земля-Сервіс"
у звіті від 12.10.2004 року (а.с.47-48), який
отримав позитивний висновок державної
землевпорядної експертизи від 09.11.2004
року (т.1 а.с.85-86).

В подальшому ОСОБА_7 отримала
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 2169,04 кв.м. в
АДРЕСА_1 серії ЯА № 313103 від 04.03.2005 року,
який було зареєстровано в книзі
записів державної реєстрації
державних актів на право власності на
земельну ділянку фізичних осіб (т.1
а.с.8-9).

Позивач подав позовну заяву з
пропуском строку позовної давності та
просить продовжити строк подачі
позовної заяви, що не передбачено
чинним законодавством. При цьому
зазначає, що про порушення під час
продажу земельної ділянки йому стало
відомо лише в січні 2013 року.

04.04.2014 року був укладений договір
пожертви земельної ділянки,яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,площею
0,2169 га,між ОСОБА_7 від імені якої діяв
ОСОБА_8,згідно довіреності посвідченої
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
28.03.2014 року за реєстром №355, та
Звенигородської міської ради в особі
міського голови ОСОБА_18 Земельна
ділянка належала пожертвувачу на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії ЯА
№313103,виданого Звенигородською міською
радою Черкаської області 04.03.2005 року та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №36. Даний
договір зареєстрований в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності під
№12 від 04.04.2014 року. З даного витягу
вбачається,що власником земельної
ділянки,яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 являється Звенигородська
міська рада.(т.2 а.с.123-126).

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26.02.2014 року
скасовано рішення Звенигородського
районного суду Черкаської області від
31 травня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Черкаської області від 06
листопада 2013 року у даній цивільній
справі, а справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для скасування рішень
судів стало неправильне визначення
початку перебігу строку позовної
давності та застосування наслідків
спливу такого строку.

Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України
обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній справі,що набрало
законної сили,не підлягають
доказуванню.

Згідно зі ст. 13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. ст. 142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування належить,
зокрема, земля, управління якою
здійснюють територіальні громади
через органи місцевого самоврядування
в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених ч. 2 цієї статті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

З матеріалів справи вбачається, що в
січні 2013 року при проведенні
додаткової перевірки із залученням
спеціалістів Державної інспекції
сільського господарства в Черкаській
області, яка є спеціально
уповноваженим органом щодо здійснення
контролю за використанням та охороною
земель, прокурором виявлені порушення
вимог чинного законодавства під час
продажу земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

- 5 -

Крім того, факт принесення прокурором
протесту в жовтні 2005 року на рішення
Звенигородської міської ради
Черкаської області, яке прийнято на тій
же сесії та в один день зі спірним
рішенням, не може слугувати
підтвердженням того, що прокурору було
відомо про прийняте спірне рішення та
допущені міською радою при цьому
порушення вимог земельного
законодавства.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених законом.

Проте Звенигородською міською радою
Черкаської області не надано жодного
документу на підтвердження
витребування або надання спірного
рішення Звенигородській міжрайонній
прокуратурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Так, прокурор у своєму позові просив
суд поновити або продовжити строк
позовної давності тому, що він
пропущений з поважних причин, зокрема,
про наявність рішення Звенигородської
міської ради Черкаської області від 23
лютого 2005 року він дізнався лише в
січні 2013 року.

Разом з тим сама по собі обізнаність
прокурора про наявність оспорюваного
рішення та укладеного на його підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки не є підставою для висновку про
пропуск строку позовної давності та
необхідність застосування положень ст.
267 ЦК України, оскільки такими
причинами є не час, з якого прокуратурі
стало відомо про рішення
Звенигородської міської ради
Черкаської області від 23 лютого 2005
року, а викладені в позовній заяві
порушення, які свідчать про
незаконність набуття ОСОБА_7 права
власності на земельну ділянку на
підставі цього рішення, та які виявлено
в січні 2013 року в ході перевірки з цих
питань на виконання доручення
Черкаської обласної прокуратури.

Оспорюване рішення міської ради не є
нормативно-правовим актом органу
місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 19 ЗК України землі
України за основним цільовим
призначенням поділяються, зокрема, на
землі рекреаційного призначення, до
яких належать між іншим належать
земельні ділянки зелених зон і зелених
насаджень міст та інших населених
пунктів (ст. 51 ЗК України).

Так, спірна земельна ділянка є
дитячим парком у м. Звенигородка
Черкаської області, відповідно до
Генерального плану міста відноситься
до землі рекреаційного призначення.

Частинами 1, 2 ст. 20 ЗК України в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, передбачено, що
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади та
органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до інформації відділу
Держземагентства в Звенигородському
районі Черкаської області виданий
ОСОБА_7 державний акт на право
власності на землю від 4 березня 2005 року
містить функціональне призначення
спірної земельної ділянки для
будівництва комплексу проведення
дозвілля громадян (комерційне
використання).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЗК України
землі рекреаційного призначення
можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.

Згідно з дозволом № 405/12-11 від 27 травня
2004 року, виданим Звенигородською
міською радою Черкаської області
ОСОБА_7, останній дозволяється
виготовити проект відведення
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
в користування на умовах оренди
строком на 1 рік для будівництва
комплексу відпочинку з дитячою
площадкою для комерційного
використання з правом послідуючого
викупу.

-
6 -

Отже, на зазначеній земельній ділянці
планувалося будівництво комплексу
відпочинку з дитячою площадкою, які є
об'єктами стаціонарної рекреації,
будівництво яких дозволяється
відповідно до ст. 51 ЗК України.

Крім того, в даний час спірна
земельна ділянка знаходиться в такому
ж вигляді, як і на момент її продажу, у
зв'язку з чим порушення ч. 2 ст. 52 ЗК
України не відбулося.

Звертаючись до суду, прокурор
посилався на те, що спірна земельна
ділянка відноситься до земель
рекреаційного призначення, по суті є
парком відпочинку з багаторічними
насадженнями й рішення про продаж її
для комерційного використання
прийнято без зміни цільового
призначення земельної ділянки.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
землеустрій» цільове призначення
земельної ділянки - це використання
земельної ділянки за призначенням,
визначеним на підставі документації із
землеустрою у встановленому
законодавством порядку.

Відповідно до п. «д» ч. 2 ст. 25 Закону
України «Про землеустрій» одним з
видів документації із землеустрою є
проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок.

Отже, проектом відведення земельної
ділянки громадянці ОСОБА_7 в
короткострокову оренду строком на 1 рік
для комерційного використання
загальною площею 2 169,04 кв. м -
громадського призначення
Звенигородської міської ради
Черкаської області. Відповідно до
класифікації видів цільового
призначення земель дана земельна
ділянка була віднесена до земель
житлової та громадської забудови,
функціональне призначення якої для
будівництва комплексу відпочинку з
дитячою площадкою (комерційне
використання).

Разом з тим у 80-ті роки 19 століття
зазначена земельна ділянка мала значно
більшу площу й частина цієї земельної
ділянки була відведена для
реконструкції Звенигородського
райкому КП, тепер - будівля
Звенигородської районної державної
адміністрації.

У ч. 2 ст. 19 ЗК України передбачено, що
земельні ділянки кожної категорії
земель, які не надані у власність або
користування громадян чи юридичних
осіб, можуть перебувати у запасі.

Таким чином, до передачі спірної
земельної ділянки в оренду ОСОБА_7 ця
ділянка перебувала в запасі
Звенигородської міської ради
Черкаської області, а склад угідь
земельної ділянки на момент її
передачі в оренду визначити було
неможливо через відсутність
розробленого технічного звіту з
коректування планового матеріалу по м.
Звенигородка.

Виходячи з наведеного, ніяких
порушень порядку встановлення та зміни
цільового призначення земельної
ділянки з боку міської ради не було,
тому застосування положень ст. 21 ЗК
України у даному випадку є
безпідставним.

Судом також не встановлено порушень
законодавства України під час продажу
Звенигородською міською радою спірної
земельної ділянки відповідачці та
отримання останньою державного акту на
право власності на земельну ділянку.

Враховуючи наведене, в задоволенні
позовних вимог прокурора слід
відмовити в повному обсязі.

На підставі ст.ст.13,142-145 Конституції
України,ст.ст.261,267,328 ЦК України,
ст.ст.19,20,21,51,52,116,126 ЗК України,ст.ст.1,25 ч.2
п.д Закону України «Про землеустрій»,
керуючись ст. ст.6,10, 11,59, 60, 61, 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд,-

В И
Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви
Звенигородського міжрайонного
прокурора в інтересах держави до
ОСОБА_7, Звенигородської міської ради,
треті особи відділ Держземагенства у
Звенигородському районі Черкаської
області, Державна інспекція сільського
господарства в Черкаській області про
скасування рішення сесії
Звенигородської міської ради, визнання
недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки, визнання недійсним
державного акта на право власності на
землю та скасування державної
реєстрації державного акта на право
власності на землю - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 16
червня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

- 7 -

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з дня
його проголошення до Апеляційного
суду Черкаської області через
Звенигородський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя