Справа № 161/8559/14-ц
Провадження № 2/161/2754/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

19 червня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої - судді Пушкарчук
В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом Прокурора м.
Луцька в інтересах ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» про розірвання
договору банківського вкладу та
стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Прокурор м. Луцька в інтересах ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до
відповідача ПАТ «Західінкомбанк» про
розірвання договору банківського
вкладу та стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1
(пенсіонерка, людина похилого віку)
звернулась в прокуратуру з приводу
невиконання умов договору
банківського вкладу «Класичний» в
іноземній валюті № 174, який був
укладений між нею та ТзОВ КБ
«Західінкомбанк» 16.01.2009 року,
відповідно до умов якого вкладник
передала, а банк прийняв від неї на
зберігання грошові кошти в сумі 4500 дол.
США.

19.08.2013 року між ОСОБА_1 та банком було
укладено додаткову угоду № 4 до
договору банківського вкладу, яким
збільшено строк зберігання вкладу із
19.08.2013 року до 19.02.2015 року.

ОСОБА_1 зверталась до відповідача про
дострокове повернення коштів, проте
отримала відмову, оскільки банк не має
можливості прискорити виконання
раніше взятих на себе зобов'язань.

Станом на 12.05.2014 року залишок коштів на
рахунку позивача в банку становить 4500
дол. США.

У зв'язку із несвоєчасним вжиттям
банком заходів на вимоги вкладника про
дострокове повернення банківського
вкладу та нарахованих відсотків, що
слід розцінювати як невиконання своїх
зобов'язань за договором банківського
вкладу, просить достроково розірвати
договір банківського вкладу в
іноземній валюті № 174 від 16.01.2009 року та
додатковий договір № 4 від 19.08.2013 року,
що укладені між відповідачем та ОСОБА_1,
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1 кошти в сумі 56780,54 грн., покласти
на відповідача судові витрати.

Представник прокуратури в судове
засідання подала заяву, якою позовні
вимоги уточнила із врахування поданого
відповідачем розрахунку просила
договір банківського вкладу в
іноземній валюті № 174 від 16.01.2009 року та
додатковий договір № 4 від 19.08.2013 року
розірвати та стягнути на користь
ОСОБА_1 4590 дол. США або 57838,46 грн.

Представник відповідача в судове
засідання подав письмові заперечення,
якими просив розгляд справи проводити
без його участі, в задоволенні позову
просив відмовити, оскільки постановою
Правління національного банку України
№ 316 від 28.05.2014 року ПАТ
«Західінкомбанк» віднесено до
категорії неплатоспроможних, та
введено тимчасову адміністрацію, а у
відповідності до ст. 36 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» під час тимчасової
адміністрації задоволення вимог
кредиторів банку не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.01.2009 року між
ОСОБА_1 та відповідачем укладено
договір банківського вкладу
«Класичний» в іноземній валюті № 174, за
умовами якого відповідач прийняв на
зберігання грошові кошти в сумі 4500 дол.
США.

19.08.2013 року між ОСОБА_1 та відповідачем
було укладено додатковий договір № 4 до
договору банківського вкладу
«Класичний» в іноземній валюті № 174 від
16.01.2009 року, відповідно до умов якого
відповідав прийняв від ОСОБА_1 на
зберігання грошові кошти в сумі 4500 дол.
США з право поповнення, та зобов'язався
повернути вкладнику вклад та
сплачувати проценти на умовах та в
порядку встановлених договором (а.с.6).

П. 1.2. вищевказаного договору
передбачено, що строк зберігання
вкладу 18 місяців з 19.08.2013 року по 19
лютого 2015 року, з обов'язковим
попередженням про намір зняти кошти не
пізніше як за 5 (п'ять) банківських днів.
Водночас, процентна ставка протягом
строку зберігання вкладу становить 7 %
річних (п. 1.3. додаткового договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.
Водночас, із ч. 3 вказаної статті
вбачається, що до відносин банку та
вкладника за рахунком, на який внесений
вклад, застосовуються положення про
договір банківського рахунка (глава 72
цього Кодексу), якщо інше не
встановлено цією главою або не
випливає із суті договору банківського
вкладу.

Договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад) (ч. 1 ст. 1060 ЦК України).

Проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав (ч. 5 ст. 1061 ЦК
України).

Відповідно до п. 2.5. додаткового
договору вбачається, що письмове
звернення щодо повернення частини або
усієї суми вкладу, визначеної пунктом
1.1. договору, у термін, що не відповідає
даті вимоги вкладу, зазначеній у п. 1.2.
договору, вважається вимого про
дострокове повернення вкладу,
процентів на вклад та розірвання
договору.

Судом встановлено, що 11.04.2014 року ОСОБА_1
звернулася до відповідача із вимогою
про виплату депозитних коштів. Однак,
відповідач зобов'язань із повернення
вкладу та нарахованих на суму вкладу
відсотків не виконав. (а.с.9).

Як вбачається із довідки по рахунку
НОМЕР_1 з 01.01.2014 року по 16.06.2014 року сума
вкладу становить 4500 дол. США, а сума
нарахованих відсотків за договором
становить 90 дол. США.

Згідно ст.1074 ЦК України обмеження прав
клієнта щодо розпорядження грошовими
коштами, що знаходяться на його
рахунку, не допускається, крім випадків
обмеження права розпорядження
рахунком за рішенням суду у випадках,
встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач неодноразово продовжувала
термін дії основного договору
додатковими угодами.

Згідно статті 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Водночас, судом не приймаються до
уваги посилання представника
відповідача на те, що під час
тимчасової адміністрації, яка на даний
час діє в банку, вимоги кредиторів до
банку не підлягають до задоволення, із
врахуванням наступного.

28.05.2014 на підставі постанови Правління
Національного Банку України № 316, ПАТ
«Західінкомбанк» віднесено до
категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення № 38 щодо
запровадження тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію в ПАТ
«Західінкомбанк». Тимчасову
адміністрацію запроваджено строком на
3 місяці з 29.05.2014 року по 28.08.2014 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» під час тимчасової
адміністрації не здійснюється
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку; примусове стягнення
коштів та майна, звернення стягнення на
майно банку, накладення арешту на кошти
та майно банку; нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань перед
кредиторами та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів.

Однак, право на повернення депозитного
вкладу та відсотків нарахованих на
суму вкладу у ОСОБА_1 виникло 11.04.2014
року, тобто, до запровадження в банку
тимчасової адміністрації.

Таким чином, суд дослідивши та
оцінивши представлені докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що з
відповідача слід стягнути в користь
позивача в повному обсязі внесені
позивачем кошти згідно Додаткової
угоди № 4 до договору банківського
вкладу «Класичний» в іноземній валюті
№ 174, а також у відповідності до п. 1.3
договору відсотки, а всього 4590 дол. США,
що згідно з курсом НБУ становить 57838,46
грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача
слід стягнути в користь держави 587,38
грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 45-46, 58, 60, 84, 88, 213, 214,
215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 4, 651,
1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, ст. 56 Закону
України «Про Національний банк
України», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити .

Розірвати договір банківського вкладу
в іноземній валюті № 174 від 16.01.2009 року
та додатковий договір № 4 від 19.08.2013
року, що укладені між публічним
акціонерним товариством
«Західінкомбанк» та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» в користь
ОСОБА_1 кошти в сумі 56 838 (п'ятдесят сім
тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень
54 копійки.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» в користь
держави 587 (п'ятсот вісімдесят сім)
гривень 38 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги на рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

В.П.Пушкарчук