Справа № 594/437/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року

Борщівський
районний суд Тернопільської області в
складі:

головуючої-судді:
Губіш О.А.

при секретарі:
Окулянко У.Г.

з участю позивача:
ОСОБА_2

преставника позивача:
ОСОБА_3

представника відповідача:
Левко В.В.

третьої особи:
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борщів цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Горошівської
сільської ради, третя особа ОСОБА_5, про
про визнання незаконними та скасування
рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
даним позовом, посилаючись на те, що є
рідним сином ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 та була власником
будинковолодіння АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого згідно
рішення виконавчого комітету
Горошівської сільської ради від 1
червня 2000 року № 20 та зареєстрованому в
Борщівському РБТІ 29 червня 2000 року за
реєстровим номером 205 в реєстровій
книзі № 22.

Крім того, зазначив, що 21.09.2000 року його
мати ОСОБА_6 належний їй будинок
подарувала третій особі ОСОБА_5 Проте,
рішенням Борщівського районного суду
від 30.03.2009 року, договір дарування було
визнано недійсним.

Після чого, його мати в період з 2008 року
неодноразово зверталась до
відповідача з відповідними завами з
метою приватизувати земельну ділянку,
яка згідно кадастрової книги
Горошівської сільської ради була у її
користуванні та частина якої, площею 0,21
га, призначалась для обслуговування
будинку. Її звернення залишалися
невирішеними, при цьому відповідач
посилався на те, що в судовому порядку
вирішується питання щодо права
власності на будинок. Що в свою чергу
ніяким чином не вплинуло на рішення
відповідача № 249 від 19.05.2008р., згідно
якого Горошівська сільська рада надала
ОСОБА_5 безоплатно у приватну власність
земельну ділянку площею 0,21 га по
АДРЕСА_1 для обслуговування житлового
будинку та господарських споруд.
Вказане рішення постановою
Борщівського районного суду від 02.12.2011
року було визнано незаконним та таким,
що не є чинним, ним було встановлено, що
вона не була позбавлена права
користування земельною ділянкою
площею 0,21 га по АДРЕСА_1, а рішення № 249
відповідачем було прийняте в порушення
визначеного законом порядку
безоплатної передачі земельної
ділянки у приватну власність.

09.08.2012 року його мати повторно
звернулась до відповідача з заявою про
безоплатну передачу у приватну
власність земельної ділянки.
Незважаючи на те, що її заява була
зареєстрована відповідачем за № 101 від
09.08.2012 року, такий рішення не приймав, що
стало підставою її звернення до суду з
вимогою визнати бездіяльність
відповідача неправомірною та
зобов"язати вчинити дії. Постановою
Борщівського районного суду від
31.10.2012р. позов було задоволено. На
виконання вказаного рішення сесією
Горошівської сільської ради 21.11.2012р.
заява була розглянута та прийнято
рішення № 316 згідно якого їй для
обслуговування житлового будинку
передано земельну ділянку площею 0,06 га.
по АДРЕСА_1. При цьому, рішенням № 317
цієї ж сесії, іншу частину земельної
ділянки площею 0,15 га передано ОСОБА_5
Крім того, відповідачем 04.01.2013 року
рішенням ХУІІ сесії 6-го скликання за №
339 внесено доповненя до рішення від
21.11.2012р. за № 317 і викладено в
слідкуючій редакції: «передати ОСОБА_5
безоплатно у власність земельну
ділянку розташовану в АДРЕСА_1
загальною площею 0,15 га, в тому числі
земельну ділянку НОМЕР_1 для
обслуговування житлового будинку».

Вважає, що вказані рішення є
незаконними і такими, що грубо
порушують його права та законні
інтереси, як спадкоємця - ще за життя
ОСОБА_6, а саме 11 лютого 2009 року, склала
заповіт, згідно з яким заповіла йому
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
в АДРЕСА_1. А тому, має прао на
спадкування земельної ділянки площею
0,21 га, саме в тому, який було передано
померлій для обслуговування житлового
будинку. Право ОСОБА_6 щодо
користування земельною ділянкою саме в
таких розмірах встановлено постановою
Борщівського районного суду від 02.12.2011
року. Цією ж постановою встановленно
незаконність передачі цієї ж земельної
ділянки у власність ОСОБА_5, що
повторному доказуванню не підлягає.

Крім того, зазначив, що ще за життя
ОСОБА_6 зверталась до суду щодо
свизнання спірних рішень незаконними.
Постановою Борщівського районного
суду від 20 березня 2013 року визнано
незаконними та скасовано рішення
відповідача № 316 від 21.11.2013р., № 317 від
21.11.2012р., крім того, зобов»язано
відповідача повторно розглянути заяву
ОСОБА_6 від 09.08.2012р. про передачу у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,21 га по АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.
Проте, вказане рішення законної сили не
набраоо, так згідно ухвали Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 24 жовтня 2013 року постанова
Борщівського районного суду від
20.03.2013р. визнано нечинною, провадження у
справі закрто у зв»язку із смертю
позивача.

А тому, просив суд визнати незаконним
та скасувати рішення ХУІ сесії шостого
скликання Горошівської сільської ради
Борщівського району Тернопільської
області № 316 від 21 листопада 2012 року
"Про передачу земельних ділянок
безоплатно у власність, згідно поданої
заяви ОСОБА_6", визнати незаконним та
скасувати рішення ХУІ сесії шостого
скликання Горошівської сільської ради
Борщівського району Тернопільської
області № 317 від 21 листопада 2012 року
"Про передачу земельних ділянок
безоплатно у власність, згідно поданої
заяви ОСОБА_5", визнати незаконним та
скасувати рішення ХУІІ сесії шостого
скликання Горошівської сільської ради
Борщівського району Тернопільської
області № 339 від 04 січня 2013 року, яким
внесено доповнення до рішення від
21.11.2012р. № 317 і викладено в такій
редакції «передати ОСОБА_5 безоплатно у
власність земельну ділянку
розташовану в АДРЕСА_1 загальною площею
0,15 га, в тому числі земельну ділянку
НОМЕР_1 для обслуговування житлового
будинку».

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позов, з підстав
наведених у поданій до суду позовній
заяві, підтримала повністю. Крім того,
зазначила, що право користування
ОСОБА_6, спадкоємцем якої є позивач,
земельною ділянкою АДРЕСА_1, саме
площею 0,21 га для обслуговування
будинку та господарських будівель,
встановлено згаданими рішеннями
Борщівського районного суду, які всі
без виключення набрали законної сили, а
тому вказані обставини додаткового
доказування не потребують.

Представник відповідача - голова
Горошівської сільської ради Левко В.В.
в судовому засіданні позов не визнав.
При цьому, суду пояснив, що при
прийнятті оспорюваних рішень депутати
сільської ради керувались тим, що
мінімальний ромір для обслуговування
житлового будинку складає 0,06 га, і саме
тому ОСОБА_6 було виділено земельну
ділянку такого розміру, виходячи з
того, що вона була непрацездатною,
особою похилого віку, між нею та ОСОБА_5
існували договірні відносини з приводу
дарування будинку та землі, які, на
його думку, їх обох влаштовували.
Ваажає, що дії позивача спрямовані
виключно на задоволення власних
інтересів, всупереч інтересам інших
членів мсім»ї, а за життя ОСОБА_6, без
усвідомлення нею таких.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому
засіданні позов не визнав, вважає, що
законні підстави для задоволення
такого відсутні. При цьому суду
пояснив, що частиною земельної ділянки
по АДРЕСА_1 користується, за згодою
померлої, яка є його бабусею,
користується з 1986 року. У 1996 році нею
було складено заповіт в його користь.
Заповіт складений на користь позивача
вважає таким, що є недійсним, так як на
момент його укладення померла не могла
усвідомлювати свої дії, розцінює такий
виключно як намагання позивача
використати стан померлої на той час у
своїх корисливих цілях. Померла за
життя ніяких позовів і заява нікуди не
подавала, від її імені діяв позивач,
який переслідує власні інтереси. А
тому, вважає, що оспорювані рішення є
законними.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним. Дана норма
закріплена в ч.1 ст.155 ЗК України.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_6,
яка померла 02.10.2013р., являлась
власником житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право власності на
будинковолодіння, виданого згідно
рішення виконкому Горошівської
сільської ради від 01 червня 2000 року за
№20, зареєстрованого в Борщівському
РБТІ 29 червня 2000 року за реєстровим
номером 205 в реєстровій книзі №22.

21 серпня 2000 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5
було укладено договір дарування
житлового будинку, відповідно до якого
ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_5 прийняв в
дар належний на праві власності ОСОБА_6
цілий житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами, що знаходиться
у АДРЕСА_1.

Рішенням Борщівського районного суду
від 30 березня 2009 року вищевказаний
договір дарування житлового будинку
визнано недійсним. Рішення набрало
законної сили 09 червня 2009 року. Як
слідує з даного рішення, що стверджено
повідомленням Горошівської сільської
ради від 24 березгя 2009 року, згідно
кадастрової книги станом на 21 вересня
2000 року земельна ділянка площею 0,86 га ,
з них, 0,21 га для обслуговування
житлового будинку, була зареєстрована
за ОСОБА_6

22.04.2008. ОСОБА_6 звернулася до
відповідача із заявою про передачу їй
безоплатно у приватну власність
земельної ділянки по АДРЕСА_1 для
обслуговування будинку то
господарських будівель, площею 0,21 га.
Згодом з аналогічними заяви до
відповідача звернувся і ОСОБА_5
Рішенням дев'ятнадцятої сесії п'ятого
скликання Горошівської сільської ради
від 19 травня 2008 року №249, ОСОБА_5
передано безоплатно у власність
земельну ділянку загальною площею 0, 21
га в с.Горошова для будівництва і
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд.

Постановою Борщівського районного
суду від 02 грудня 2011 року вказане
рішення № 249 визнанно незаконним та
таким, що не є чинним. Постанова набрала
законної сили 18 липня 2012 року. Як слідує
з змісту даної постанови судом
встановлено, що згідно даних
земельно-кадастрових книг по
Горошівській сільській раді, оглянутих
у судовому засіданні, з 1997 року по 19
травня 2008 року за ОСОБА_6 рахувалися
земельні ділянки загальною площею 0,86
га, в тому числі 0,21 га для
обслуговування житлового будинку.
Даний факт стверджено довідкою,
виданою 30.11.2011 року Горошівською
сільською радою. Поряд з тим, судом
встановлено, що ОСОБА_5 не був
землекористувачем спірної земельної
ділянки, право на користування
земельною ділянкою для обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1 до 19
травня 2008 року мала позивач ОСОБА_6

09.08.2012 року ОСОБА_6 звернулася до
Горошівської сільської ради з заявою
про передачу їй безоплатно у приватну
власність земельної ділянки по АДРЕСА_1
для обслуговування будинку то
господарських будівель, площею 0,21 га.
Через те, що її заява тривалий час не
розглядалась звернулась до суду з
позовом за захистом свого порушеного
права.

Постановою Борщівського районного
суду від 31 жовтня 2012 року її позов
задоволено, визнано протиправною
бездіяльність Горошівської сільської
ради з приводу не розгляду її заяви, та
зобов"язано Горошівську сільську раду
розглянути на найближчій сесії заяву
ОСОБА_6 Постанова набрала законної
сили 12 листопада 2012 року. Як слідує з
змісту даної постанови судом на
підставі повідомлення Горошівської
сільської ради № 362 від 23.10.2012р. було
встановлено, що земельна ділянка по
АДРЕСА_1 не приватизована, згідно
земельної кадастрової книги за ОСОБА_6
числилася до 19.08.2008 року земельна
ділянка для обслуговування житлового
будинку по АДРЕСА_1 площею 0,21 га.

На виконання рішення Борщівського
районного суду 21 листопада 2012 року
рішенням п"ятнадцятої сесії шостого
скликання Горошівської сільської ради
№ 316 ОСОБА_6 передано безоплатно у
власність земельну ділянку загальною
площею 0, 06 га в с.Горошова для
будівництва і обслуговування жилого
будинку господарських будівель і
споруд.

Рішенням цього ж органу від 21 листопада
2012 року № 317 ОСОБА_5 передано
безоплатно у власність земельну
ділянку загальною площею 0, 15 га в
с.Горошова для будівництва і
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд.

Рішенням цього ж органу від 04 січня 2013
року № 339 рішення № 317 від 21.11.2012р.
икладено в слідкуючій редакції
«передати ОСОБА_5 безоплатно у
власність земельну ділянку
розташовану в АДРЕСА_1 загальною площею
0,15 га, в тому числі земельну ділянку
НОМЕР_1 для обслуговування житлового
будинку».

Відповідно до вимог ст.81 ЗК України,
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі:

а) придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості)
належної їм земельної частки (паю).

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
передбачений ст.118 ЗК України, частиною
першої якої встановлено, що заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки подає громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні.

Виключно ОСОБА_6 до 19 травня 2008 року
являлась єдиним землекористувачем
земельної ділянки, площею 0,21 га для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Зазначені обставини встановлені
судовими рішеннями - рішенням
Борщівського районного суду від 30
березня 2009 року, постановою
Борщівського районного суду від 02
грудня 2011 року, постановою
Борщівського районного суду від 31
жовтня 2012 року, які набрали законної
сили, на даний час є чинними, а тому, суд
не вбачає підстав для їх додаткового
доказування при розгляді даної справи.

Згідно ст. 141 ЗК України, підстави
припинення права користування
земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного
податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

При розгляді справи судом не здобуто
доказів того, що ОСОБА_6 з підстав,
передбачених діючим законодавством,
права користування земельною ділянкою
була позбавлена, не надано таких
відповідачем та третьою стороною.

Аналізуючи всі дослідженні у справі
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що відповідачем при
розгляді заяви ОСОБА_6 від 09.08.2012 року
щодо передачі їй безоплатно у приватну
власність земельної ділянки по АДРЕСА_1
для обслуговування будинку та
господарських будівель, площею 0,21 га,
порушено порядок передачі земельної
ділянки у приватну власність, а тому
рішення п"ятнадцятої сесії шостого
скликання Горошівської сільської ради
від 21 листопада 2012 року № 316 є
незаконним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд знаходить такими, що
підлягають задоволенню і вимоги
позивача щодо скасування рішення цього
ж органу від 21.11.2012 року № 317 щодо
передачі безоплатно у приватну
власність ОСОБА_5 земельної ділянки по
АДРЕСА_1 для обслуговування будинку та
господарських будівель, площею 0,15 га,
оскільки судом не було здобуто доказів,
що такий являвся землекористувачем
вказаної земельної ділянки. А тому,
виділення такої йому у власність
розцінює як порушення прав та законних
інтересів позивача. З цих же підстав,
суд знаходить таким, що є незаконним та
підлягає скасуванню рішення
відповідача № 339 від 04.01.2013р., яким
рішення цього ж органу № 317 від 21.11.2012р.
викладено у новій редакції.

При цьому, суд відхиляє твердження
відповідача та третьої особи в тій
частині, що ОСОБА_6 за життя
неусвідомлювала своїх дій, чим у
власних інтересах скористався позивач,
так як ці обставини ними доведені не
були.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218
Цивільного Кодексу України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. Згідно ст. 120 ЗК якщо жилий
удинок , будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користувані, то в разі набуття права
власності на ці об»єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умоах і в тому ж
обсязі, що були у попереднього
власника.

А отже, суд вважає, що позов ОСОБА_2
щодо визнання оспорюваних рішень
заявлено правомірно, оскільки такі
впливають на його законні права та
інтереси як спадкоємця ОСОБА_6

Виходячи з гаведеного вище, на
підставі ст.ст. 81, 120, 141, 155 Земельного
Кодексу України, ст.ст.1216-1218 Цивільного
Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11,
60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення п"ятнадцятої сесії шостого
скликання Горошівської сільської ради
Борщівського району Тернопільської
області № 316 від 21 листопада 2012 року
"Про передачу земельних ділянок
безоплатно у власність, згідно поданої
заяви ОСОБА_6".

Визнати незаконним та скасувати
рішення п"ятнадцятої сесії шостого
скликання Горошівської сільської ради
Борщівського району Тернопільської
області № 317 від 21 листопада 2012 року
"Про передачу земельних ділянок
безоплатно у власність, згідно поданої
заяви ОСОБА_5".

Визнати незаконним та скасувати
рішення сімнадцятої сесії сесії
шостого скликання Горошівської
сільської ради Борщівського району
Тернопільської області № 339 від 04 січня
2013 року "Про передачу у приватну
власність земельну ділянку ОСОБА_5".

Стягнути з Горошівської сільської ради
на користь ОСОБА_2 243 ( двісті сорок три)
грн. 60 коп понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Борщівський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, а особами які не були
присутні при його оголошенні - в 10-ти
денний строк з дня отримання його
копії.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду
Губіш О. А.