У х в а л а

іменем україни

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна
В.М.,

Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за кредитним
договором, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 10 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 27 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за кредитним договором, посилаючись на
те, що 14 червня 2007 року між позивачем та
ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір, за яким ОСОБА_2 отримала кредит
у розмірі 18 092 грн. 40 коп. строком на 24
місяці зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 12,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.

У порушення умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала внаслідок
чого станом на 22 листопада
2013 року має заборгованість - 16 262 грн. 11
коп., яка складається з наступного: 4 102
грн. 05 коп. - заборгованість за кредитом;
6 183 грн. 16 коп. - заборгованість за
процентами за користування кредитом; 4
726 грн. 32 коп. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором; 500
грн. - штраф (фіксована частина), 750 грн. 58
коп. - штраф (процентна складова).

Банк просив їх позовні вимоги
задовольнити.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 10 лютого 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 27 березня
2014 року, в задоволенні позовних вимог
ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати судові
рішення, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити їх
позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору.

Судами встановлено, що згідно заяви
позичальника ПАТ КБ «Приватбанк» надав
ОСОБА_2 споживчий кредит у розмірі 18 092
грн. 40 коп. на строк з 14 червня 2007
року по 14 червня 2009 року включно, зі
сплатою за користування кредитом 1,0 % на
місяць, на суму залишку заборгованості
за кредитом, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту в
розмірі 217 грн. 11 коп. та одноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту в розмірі 3 015 грн. 40 коп.
(а.с. 6-7).

Підписуючи вказану заяву ОСОБА_2
підписала її пункт про ознайомлення та
згоду із Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(«СТАНДАРТ').

ОСОБА_2 сплачувала кошти на погашення
кредиту, що підтверджується
квитанціями, та станом на 13 липня 2009
року сума сплачених коштів складає 28 720
грн. у тому числі пеня 280 грн. (а.с.45-54).

Матеріали справи не містять доказів
того, що саме наявні в матеріалах
справи Умови надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт») були надані відповідачеві
при підписанні заяви. Позивачем не
надані такі Умови, які б були підписані
ОСОБА_2

Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається в письмовій
формі.

10 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з клопотанням про застосування
строку позовної давності (а.с. 43).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд правильно
виходив з того, що оскільки Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») («Стандарт»)
відповідачем не підписані, і позивач не
довів укладення між сторонами договору
про збільшення позовної давності, тому
дійшов вірного висновку, що позов банку
не підлягає задоволенню за спливом
строку позовної давності.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 10 лютого
2014 року та ухвала апеляційного суду
Кіровоградської області
від 27 березня 2014 року ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити, рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 10 лютого
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 27 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
В.М.
Коротун

С.П. Штелик