Справа № 755/8316/14-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду міста Києва Виниченко
Л.М., вивчивши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції в м. Києві про
визнання неправомірними рішень, дій,
бездіяльності посадових осіб та
відшкодування завданої шкоди,-

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м.
Києва з позовною заявою звернувся
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції в м. Києві про
визнання неправомірними рішень, дій,
бездіяльності посадових осіб та
відшкодування завданої шкоди.

При вивчені позовної заяви та доданих
до неї документів встановлено, що дана
заява підлягає залишенню без руху з
наданням позивачу строку для усунення
недоліків з наступних підстав.

За заявленими вимогами позивач просить
визнати дії та бездіяльність посадових
осіб Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського РУЮ в м. Києві
протиправними, визнати не чинною
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 30.01.2013 року та
зобов"язати ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві скасувати постанови про
стягнення судових витрат від 01.02.2013
року, про стягнення виконавчого збору
від 01.02.2013 року і відізвати з ПФУ
виконавчі документи про відрахування з
пенсії коштів та повернути стягнуті
кошти.

Судовий контроль за виконанням судових
рішень передбачено розділом VII ЦПК
України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Отже, у разі оскарження дій або
бездіяльності державного виконавця за
нормами цивільно процесуального
кодексу України передбачено подання
заяви у виді скарги, яка міє
відповідати загальним вимогам щодо
форми та змісту позовної заяви,
передбачених ст. ст. 119, 120 ЦПК України і
містити відомості про прізвище, ім'я та
по батькові заявника, адресу
проживання, номери засобів зв'язку та
суб'єкта оскарження, ім'я державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби дії яких
заявник вважає неправомірними, їх
місцезнаходження. Крім цього повинно
бути зазначено норму закону, яку
порушено та обставини, якими заявник
обґрунтовує свої вимоги щодо визнання
протиправними дій та бездіяльності
посадових осіб ВДВС Дніпровського РУЮ
та визнання постанови про відкриття
виконавчого провадження № 36255364 від
30.01.2013 року не чинною.

Разом з тим, заявнику слід врахувати, що
відповідно роз'яснень пункту 6
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України "Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" від 13 грудня 2010 року за № 3,
судам необхідно врахувати, що
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору та
накладення штрафу належать до видів
відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
та рішення про поновлення на роботі.
Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово у
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження" порядку.

За змістом пункту 7 частини другої
статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження" постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку.

Тому слід врахувати, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані. Також до
юрисдикції адміністративних судів
належать справи про оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час примусового
виконання постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладанням штрафу, як
виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

З огляду на вищевикладене, вимоги в
частині оскарження щодо стягнення
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій не підлягають розгляду
в порядку цивільного судочинства. З
приводу даного спору має подаватися
позовна заява до окружного
адміністративного суду в порядку
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦПК України,
не допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

Крім того, необхідно уточнити особу
позивача, так як даний позов
пред'явлено позивачем ОСОБА_1, а
боржником у виконавчому провадженні є
ОСОБА_2

До скарги необхідно додати її копію та
копії додатків до неї для вручення
суб'єкту оскарження.

Вищенаведені недоліки заяви
унеможливлюють відкриття провадження
у справі.

Відповідно до статті 121 Цивільного
процесуального кодексу України
позовна заява, подана без додержання
вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК
України, або не сплачено судовий збір
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Оскільки заяву подано без додержання
вимог процесуального закону, вона
підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 16, 119,121, 383
Цивільного процесуального кодексу
України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві про визнання
неправомірними рішень, дій,
бездіяльності посадових осіб та
відшкодування завданої шкоди залишити
без руху з наданням строку позивачу для
усунення недоліків до 23 червня 2014 року,
але не більше п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. У разі невиконання вимог
ухвали позовна заява буде вважатися не
поданою і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Л.М.
Виниченко