Справа № 505/2005/14-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року Котовський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

г о л о в
у ю ч о г о судді - Нікітішина В.П.

при с е к р е т а р і - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Котовську Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного
сумісного майна подружжя

в с
т а н о в и в :

Позивачка звернулась 08.05.2014 року в
суд з цим позовом, вказуючи, що 29 лютого
2000 рокупо жовтень 2013 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти
проживають разом з нею.

Під час шлюбу ними набуто у спільну
сумісну власність подружжя наступне
майно :-житловий будинок АДРЕСА_1 (
свідоцтво про право власності САС №
958056 від 24.11.2010 року видане ім'я ОСОБА_3
вартістю 80 000,00 гривень; - автомобіль ВАЗ
реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 13
700, 00 гривень, оформлений на її ім'я;

-газонокосарка вартістю 2200,00 гривень;

-електродриль вартістю 700, 00 гривень;

-електропила "Болгарка" вартістю 500,00
гривень;

-бензопила "Штиль" вартістю 2200, 00
гривень;

-стіл письмовий вартістю 700,00 гривень;

-стінка вартістю 3000,00 гривень;

-шафа вартістю 600,00 гривень.

-жалюзі вартість 500, 00 гривень;

-насос для котла вартістю 1000,00 гривень;

-диван вартістю 400,00 гривень;

-електроплита 400,00 гривень;

-телевізор 1000, 00 гривень;

-супутникові антени 2 шт. - 500, 00 гривень.

-мотоцикл марки ИЖ вартістю 2 300, 00
гривень.

Всього вартість спільного
сумісного майна подружжя
складає - 109 700,00 гривень.

Добровільно поділити майно відповідач
відмовляється.

Тому просила ухвалити рішення суду,
яким в порядку розподілу цього майна
передати у її приватну особисту
власність:

- 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1
( свідоцтво про право власності САС №
958056 від 24.11.2010 року видане ім'я ОСОБА_3
вартістю 40 000,00 гривень;

- автомобіль ВАЗ реєстраційний номер
НОМЕР_2 вартістю 13 700, 00 гривень
оформлений на ім'я ОСОБА_2 ;

всього на суму : 53 700, 00 гривень.

Відповідачу передати у особисту
приватну власність :

- 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1
вартість якої становить 40 000,00 гривень ;

-газонокосарка вартістю 2200,00 гривень;

-електродриль вартістю 700, 00 гривень;

-електропила "Болгарка" вартістю 500,00
гривень;

-бензопила "Штиль" вартістю 2200, 00
гривень;

-стіл письмовий вартістю 700,00 гривень;

-стінка вартістю 3000,00 гривень;

-шафа вартістю 600,00 гривень.

-жалюзі вартість 500, 00 гривень;

-насос для котла вартістю 1000,00 гривень;

-диван вартістю 400,00 гривень;

-електроплита вартістю 400,00 гривень;

-телевізор вартістю 1000, 00 гривень;

-супутникові антени 2 шт вартістю 500, 00
гривень.

-мотоцикл марки ИЖ вартістю 2 300, 00
гривень.

всього на суму : 56 000,00 гривень.

Різниця між вартістю майна що
залишається відповідачу та позивачки
складає 56 000 - 53 700,00/2 = 1150, 00 гривень, яку
вона просила стягнути з відповідача.

В ході розгляду справи у суді
позивачка підтримала позов у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Причин неявки суду не
повідомив. Заяви про розгляд справи у
свою відсутність не надав. Письмових
заперечень до позову не представив. У
зв'язку з неявкою відповідача у судове
засідання та за згоди позивачки справу
розглянуто у його відсутність.

Вислухавши позивачку та її покази у
якості свідка у справі, дослідивши
обставини справи, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
особа зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Рішення суду
не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як свідчить із матеріалів справи
29 лютого 2000 року між позивачкою - ОСОБА_2
та відповідачем - ОСОБА_3 було
зареєстровано шлюб відділом
реєстрації актів громадського стану
виконкому Котовської міської ради
Одеської області, про що видано
свідоцтво про укладення шлюбу
НОМЕР_3 та зроблено 29 лютого 2000 року
запис в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу №20. Від шлюбу мають
двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5
, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між сторонами
розірвано згідно рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 27.09.2013 року (справа №505/3841/13-ц
провадження №2/505/1606/13).

Відповідно до вимог ч.І ст.60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.

Факт придбання у спільну сумісну
власність спірного будинку та
автомобіля підтверджується наданими
позивачкою правовстановлюючими
документами на житловий будинок
АДРЕСА_1, а саме Свідоцтвом про право
власності САС № 958056 від 24.11.2010 року
видане ім'я ОСОБА_3, а на автомобіль
марки ВАЗ 21061, кузов НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_2 - довідкою
Центру надання послуг, пов'язаних з
використання автотранспортних засобів
з обслуговування м.Котовська,
Ананьївського, Балтського,
Кодимського, Котовського і
Красноокнянського районві УДАІ ГУМВС
України в Одеській області від 04.06.2014
року №594.

Факт придбання у спільну сумісну
власність подружжя іншого майна за
вимогами позовом, окрім мотоцикла,
підтвердила своїми показами у якості
свідка позивачка. Яка свідчила, що
вказане майно придбано ними за час
спільного проживання однією сім'єю та
на час її виселення із спірного будинку
АДРЕСА_1, залишалось у цьому будинку.

Щодо спірного мотоцикла ИЖ, судом із
пояснень сторін та показів свідка
встановлено, те що він у встановленому
порядку не перереєстрований на
будь-кого із сторін у справі, а тому

відповідно не є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_3 і
не підлягає розподілу між ними.

Відповідач в ході попереднього
розгляду справи у позові заперечував у
повному обсязі, однак будь-яких доказів
у підтвердження своєї позиції суду не
надав. Тому при вирішенні цього спору
суд виходить із наявних доказів у
справі.

Таким чином суд рахує спільною
сумісною власністю сторін у справі
наступне майно:

-житловий будинок АДРЕСА_1 - 80 000,00
гривень;

- автомобіль ВАЗ реєстраційний номер
НОМЕР_2, вартістю 13 700;

-газонокосарка вартістю 2200,00 гривень;

-електродриль вартістю 700, 00 гривень;

-електропила "Болгарка" вартістю 500,00
гривень;

-бензопила "Штиль" вартістю 2200, 00
гривень;

-стіл письмовий вартістю 700,00 гривень;

-стінка вартістю 3000,00 гривень;

-шафа вартістю 600,00 гривень.

-жалюзі вартість 500, 00 гривень;

-насос для котла вартістю 1000,00 гривень;

-диван вартістю 400,00 гривень;

-електроплита 400,00 гривень;

-телевізор 1000, 00 гривень;

-супутникові антени 2 шт. - 500, 00 гривень.

Всього вартість спільного
сумісного майна подружжя
складає - 107 400,00 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України
та ст.372 Цивільного кодексу України, .
разі поділу майно, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України,
майно, що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі, а у випадку, коли дружина та
чоловік не домовилися між собою про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішено судом.

Стаття 364 ЦК України встановлює, що
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Відповідно до статті 183 ЦК
України подільною є річ, яку можна
поділити без втрати її цільового
призначення. Неподільною є річ, яку не
можна поділити без втрати її цільового
призначення. Компенсація власникові
може бути надана лише за його згодою.

Пунктом п.23 Постанови пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спілі майна
подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11,
роз'яснюється, що спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК відповідно
до частин 2, 3 ст. 325 ЦК) можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту) незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

З урахуванням обставин справи суд
вважає за можливе розподілити спільне
майно подружжя ОСОБА_3 по рівно у спосіб
запропонований позивачкою, окрім
мотоцикла.

Таким чином у особисту власність
кожній стороні відходить майно на
загальну суму у розмірі 53700 грн.

В інших вимогах позову відмовити
за їх безпідставності.

У зв'язку із частковим
задоволенням позову з відповідача слід
стягнути на користь держави
недоплачений судовий збір у розмірі
-304,90 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.57,60,61,63,70 СК України, суд -

В И
Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити
частково.

Розподіли спільне майно подружжя
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 наступним чином:

1. В порядку розподілу спільного
майна подружжя виділити у особисту
власність ОСОБА_2 :

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1
вартість якої становить 40 000,00 гривень;

- автомобіль ВАЗ реєстраційний номер
НОМЕР_2 вартістю 13 700, 00 гривень;

всього на суму : 53 700, 00 гривень.

2. В порядку розподілу спільного майна
подружжя виділити у особисту
власність ОСОБА_3:

- 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1
вартість якої становить 40 000,00 гривень ;

- газонокосарка вартістю 2200,00 гривень;

- електродриль вартістю 700, 00 гривень;

- електропила "Болгарка" вартістю 500,00
гривень;

- бензопила "Штиль" вартістю 2200, 00
гривень;

- стіл письмовий вартістю 700,00 гривень;

- стінка вартістю 3000,00 гривень;

- шафа вартістю 600,00 гривень.

- жалюзі вартість 500, 00 гривень;

- насос для котла вартістю 1000,00 гривень;

- диван вартістю 400,00 гривень;

- електроплита вартістю 400,00 гривень;

- телевізор вартістю 1000, 00 гривень;

- супутникові антени 2 шт вартістю 500, 00
гривень.

всього на суму : 53 700,00 гривень.

В іншому відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір у розмірі - 304,90
грн.

Рішення суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК
України.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через суд який його постановив
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами які не були
присутніми при його проголошені
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення суду.

С у
д д я -