Справа №461/4728/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року Галицький
районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді
Волоско І.Р.,

при секретарі Козак Т.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Львів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів
згідно договору позики грошових
коштів, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів
згідно договору позики грошових коштів
в сумі 16912,40 грн. В обґрунтування
позовних вимог покликається на те, що 11
вересня 2013 року між ним та відповідачем
було укладено договір позики,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрований в
реєстрі за № 518, згідно якого ОСОБА_1
позичив ОСОБА_2 14 631,00 гривень, які
відповідач зобов'язався повернути не
пізніше 14 вересня 2013 року. Однак, своїх
зобов'язань не виконав. А тому просить
стягнути із ОСОБА_2 16 912,40 грн., з яких
сума основного боргу (позика) - 14 631,00
грн., інфляційні за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми на
загальну суму 281,40 грн., та 2 000,00 грн.
моральної шкоди.

Позивач в судове засідання
з'явився, заявлені вимоги підтримав,
давши пояснення аналогічні викладеним
у позовній заяві, просить позов
задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, про причини неявки
суд не повідомив, позовні вимоги по
суті не оспорив.

В силу ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача,
всебічно та повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, дослідивши
матеріали та з'ясувавши дійсні
обставини, оцінивши в сукупності
наявні у справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з таких
мотивів.

Судом встановлено, що 11.09.2013 року
між сторонами по справі було укладено
договір позики грошових коштів (а.с. 4),
за яким ОСОБА_1 позичив, а ОСОБА_2
прийняв 14 631,00 які зобов'язується
повернути не пізніше 14 вересня 2013 року.

Проте, взятих на себе договірних
зобов'язань за договором відповідач не
виконав, спірною сумою позивача в
розмірі 14 631,00 грн. безпідставно
користується.

За статтею 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Згідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно статті 526 цього Кодексу
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ст..23 ЦКУ, особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Оскільки, за договором позики
відповідач отримав 14 631,00 грн., які
позивачу не повернув, а тому до
задоволення підлягає вказана сума, на
яку позивач нарахував 3% річних та
індекс інфляції в сумі 281,40 грн., а
всього 14912,40 грн та відповідно до
завданих невідновних душевних
страждань позивачу, вважаю, що позивач
має право на відшкодування моральної
шкоди в сумі 500 грн., у зв'язку із
порушенням відповідача умов договору
позики.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України,
з відповідача в користь позивача слід
стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Ураховуючи викладене, та
керуючись статтями 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209, 212,
213, 215, 224, 225 ЦПК України, на підставі
ст.ст. 11, 15, 16, 526, 612, 625, 1047, 1048 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у
користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі
15412,40 грн. (п'ятнадцять тисяч чотириста
дванадцять гривень сорок копійок), у
тому числі основний борг в сумі 14 631,00
грн., 3% річних, індекс інфляції в сумі
281,40 грн., та моральної шкоди в сумі 500
грн.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної
сили в порядку статті 223 ЦПК України та
може бути оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області, через Галицький
районний суд м.Львова, шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання
копії рішення, апеляційної скарги.

Суддя
І.Р.Волоско.