Справа №461/3533/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року Галицький
районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Волоско І.Р

при секретарі Козак
Т.С.

представник відповідача
Верцімага О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільний позов
ОСОБА_2 до Кредитної спілки
«Християнська злагода» про визнання
додаткової угоди недійсним,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся з позовною
заявою до відповідача Кредитної
спілки «Християнська злагода» про
визнання додаткової угоди недійсною.
Позов мотивує ти ,що 26.12.2012 р. між ним і
відповідачем було укладено додаткову
угоду №1 до договору про надання
кредиту №86/08 від 13.05.2008 р. Вважає що дана
угода є недійсною у з в'язку із
відсутністю в ній його підпису. Вказує
що у відповідності до ч.4 ст.203 ЦК
України далі по тексту: що «Правочин
має вчинятися у формі, встановленій
законом». Опирається на п.3 ч.1 ст.208 «У
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу».

Згідно із ч.1 ст.206 ЦК України
«Усно можуть вчинятися правочини, які
повністю виконуються сторонами у
момент їх вчинення, за винятком
правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Частина 1 ст. 1055 ЦК України
регламентовано, що « 1.Кредитний
договір укладається у письмові формі»

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК
України: «Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами)».

Таким чином вважає, якщо
кредитний договір укладений не у
письмовій формі, то він є нікчемний.
Зважаючи на вище наведене просить
визнати недійсною додаткову угоду №1
від 26 грудня 2012 року до договору про
надання кредиту №86/08 від 13.05.2008 р.

Позивач у судове засідання не
з'явився, але подав клопотання про
розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у
судовому засіданні просив у
задоволенні позову відмовити і подав
письмові заперечення.

Заслухавши, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи суд вважає, що у позові слід
відмовити.

Судом встановлено, що між 13
травня 2008 року між Стрийською
філтєкг Кредитної спілки"
«Християнська злагода» та ОСОБА_2 був
оформлений Договір про надання кредиту
№ 86/08, який сторонами не був підписаний
з невідомих причин.

Відповідно до пункту 1.1.
кредитодавець зобов'язується надати
позичальнику кредит в сумі 67155,00 грн.,
строком на 36 місяців з 13.05.2008 р. по 13.05.2011
р. із сплатою 36 % річних, а позичальник
зобов'язується повернути отриманий
кредит, сплатити проценти за
користування ним, та інші платежі за
кредитним договором у розмірі і
термінах встановлених договором.

Відповідно до видаткового
касового ордеру №640 13.05.2008 року ОСОБА_2
отримав кредит в розмірі 67155,00 грн.
Кредитна спілка виконала умови
Договору і видала кредит.

В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 вніс в касу
Стрийської філії 16900,00 грн. (десять
проплат), які зараховані як сплата по
відсотках за кредит, що підтверджує
карточка платежів по гривневому
кредиту.

26.12.2012 року між Кредитною спілкою
«Християнська злагода» та ОСОБА_2 була
укладена Додаткова угода №1 до
Договору про надання кредиту № 86/08 від
13.05.2008 р., яка передбачала призупинення
нарахування відсотків з 10.05.2009 року та
погашення до 29.12.2012 р. заборгованості по
відсоткам в сумі 7077,09 грн., а також
основною умовою Додаткової угоди було
щомісячне (до 20-го числа поточного
місяця) погашення заборгованості по
кредиту, але не менше 1300,00 грн. в місяць,
тобто погашення тіла кредиту, яке на
день підписання Додаткової угоди
становило 67155,00 грн.

Кредитна спілка та ОСОБА_2 у
Додатковій угоді №1 підтвердили всі
свої зобов'язання за Договором про
надання кредиту №86/08 від 13.05.2008р., тобто
Відповідач тим самим визнав наявність
вказаного договору кредиту.

Крім того, ОСОБА_2 визнав і
підтвердив свою заборгованість перед
спілкою по тілу кредиту станом на 26.12.2012
р. в сумі 67155,00 грн.

В Додатковій угоді №1 також
визначено щодо порядку погашення
заборгованості по відсоткам в сумі 7077,09
грн. та порядок погашення тіла кредиту.

ОСОБА_2 на виконання Додаткової угоди
№1, в день її підписання, вніс в касу
спілки 7077,09 грн. на погашення
заборгованості по відсоткам, а в період
з 31 січня по 29 травня 2013 року Відповідач
погасив тіло кредиту в сумі 5445,00 грн.
тоді як за сім місяців 2013 року (до
01.08.2013р.) треба було сплатити 9100,00 грн.,
тобто Відповідач не виконував умови
Додаткової угоди №1, внаслідок чого
виникла заборгованість по кредиту,
тому 01.08.2013р. Кредитна спілка
звернулася до Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Відповідно до ч.2 ст.218 ЦК
України - якщо правочин, для якого
законом встановлена його недійсність у
разі недодержання вимог щодо письмової
форми, укладений усно і одна із сторін
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

Статтями 526, 1049 ЦК України
регламентовано, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору,
позичальник зобов'язаний повернути
позичкодавцеві позику в строк та у
порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальнику у
розмірі та на умовах встановлених у
договорі, а позичальник зобов'язаний
повернути кредит та сплатити проценти.
Крім того згідно ч.1 ст 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи вище наведене суд
приходить до висновку , що відповідачем
в повному обсязі доведено
правомірність правочину щодо
укладання договору, тому у позові слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 526, 638 ЦК
України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2
до Кредитної спілки «Християнська
злагода » про визнання додаткової
угоди №1 від 26.12.2012 року недійсною -
відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.Р.Волоско.