Справа № 159/2889/14-ц
Провадження № 2/159/733/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
19 червня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням

судді
Восковської О.А,

за участю секретаря
Горішної Н.В,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ковелі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням. Свої вимоги
ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що він є
власником житлового будинку АДРЕСА_1,
згідно свідоцтва про право власності
від 13.07.2013 року серії САС №966136. Вказує,
що в даному будинку разом із ним
проживають його дружина ОСОБА_3, його
син ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а
крім того, в його будинку
зареєстрована, але не проживає
протягом тривалого часу, колишня
дружина сина - відповідачка по справі
ОСОБА_2 Позивач зазначає, що 24.06.2009 року
шлюб між його сином та відповідачкою
було розірвано, оскільки остання
пиячила та вела аморальний спосіб
життя, у зв'язку із чим її було
позбавлено батьківських прав відносно
її неповнолітніх дітей. Починаючи з 2008
року і по даний час ОСОБА_2 не проживає в
будинку позивача, тоді як останній
змушений сплачувати за неї зайві
комунальні платежі. Вказує, що
відповідачка не проживає в його
помешканні вже більше шести місяців
без поважних причин, а тому вважає, що
вона втратила право користування
житловим приміщенням по АДРЕСА_1. Із
урахуванням наведеного, ОСОБА_1
звернувся до суду з даним позовом та
просить задовольнити його повністю.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позовній заяві та пояснив, що з 2008 року
відповідачка в житловому будинку не
проживає, приїхала у 2012 році після
депортації з Республіки Білорусія, але
у жовтні 2013 року знову поїхала у
невідомому напрямку, забрала свої речі
і більше не приходила. Де вона
знаходиться на даний час йому не
відомо. Просить визнати ОСОБА_2, такою,
що втратила право користування
належним йому житловим приміщенням по
АДРЕСА_1 Ковельського району.

У судове засідання відповідачка
ОСОБА_2 не з'явилась, хоча належним
чином судом була повідомлена про час і
місце розгляду справи. Про причини
неявки суд не повідомила.

Відповідно до ст.74 ч.5 ЦПК України у разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за адресою їх місця проживання
чи перебування, зареєстрованого у
встановленому законом порядку,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
покази свідків, дослідивши письмові
докази у справі, приходить до висновку,
що позов підставний та підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців, а
відповідно до ст.72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування
та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до свідоцтва про право
власності серії САС №966136 від 13.07.2013
року ОСОБА_1 є власником житлового
будинку АДРЕСА_1 Ковельського району.

Із довідки про склад сім'ї та
проживання №2760 від 19.12.2013 року, виданої
Дубівською сільською радою,
вбачається, що за адресою АДРЕСА_1
прописані та проживають сім осіб -
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, лише ОСОБА_2 прописана
за даною адресою, але не проживає.

Як убачається із свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від
24.06.2009 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
24.06.2009 року було розірвано.

Згідно рішення Ковельського
міськрайонного суду від 24.02.2014 року
ОСОБА_2 було позбавлено батьківських
прав щодо її неповнолітніх дітей -
синів ОСОБА_5, 1996 р.н. та ОСОБА_6, 2000 р.н.

З пояснень позивача вбачається,
що відповідачка ОСОБА_2 протягом досить
тривалого часу пиячила, вела
аморальний спосіб життя, а у 2008 році
вона залишивши сім'ю та дітей, виїхала
на проживання в Республіку Білорусію,
однак у квітні 2012 року вона повернулась
в Україну у зв'язку із депортацією, і у
жовтні 2013 року знову виїхала у
невідомому напрямку, дітьми не
цікавиться, позбавлена батьківських
прав і за зареєстрованою адресою не
проживає.

Даний факт у судовому засіданні
підтвердили також свідки ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, які обоє є сусідами позивача, і
які, кожен зокрема, показали суду, що
ОСОБА_2 є бувшою невісткою позивача, в
будинку останнього не проживає з 2008
року, однак, у жовтні 2013 року приїхала
ненадовго і знову поїхала. Де на даний
час знаходиться ОСОБА_2 їм не відомо,
будь-які речі останньої в будинку
позивача відсутні.

У суду немає підстав ставити під
сумнів показання свідків і таких
доказів, які б спростовували такі
покази свідків суду не надано.

Крім того, як убачається з довідки
№404 від 03.01.2014 року виданої Дубівською
сільською радою ОСОБА_2 з 2008 року по
квітень 2012 року на території сільської
ради не проживала, і з жовтня 2013 року по
даний час місце проживання її невідоме.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням є підставним,
підтверджений належними та
допустимими доказами і його слід
задовольнити та визнати ОСОБА_2 такою,
що втратила право на користування
житловим приміщенням, - у зв'язку з
відсутністю останньої більше шести
місяців за місцем реєстрації.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10,60,74,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.
71,72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
ними копії цього рішення.

ГоловуючаО. А. Восковська