Справа 206/1492/14-ц
Провадження 2/206/537/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2014 р. Самарський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя:
Сухоруков А.О.,

при секретарі:
Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм Інвест
Україна» до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості,

встановив:

12 березня 2014р. представник ТОВ
«Прайм Інвест Україна» звернувся до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказав, що 25 травня 2013р. між
позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір ПУ-2 за
яким відповідачу було надано кредит в
сумі 1200 грн. строком з 25.05.2013р. по 9.06.2013р.
з відсотковою ставкою у розмірі 2% від
суми наданого кредиту за кожен день
користування кредитом, що становить 732%
річних. Прийняті на себе зобов'язання
відповідач не виконував, внаслідок
чого станом на 3.03.2014р. утворилась
заборгованість у розмірі 9694 грн.

На підставі викладеного позивач
просить стягнути із відповідача суму
заборгованості за кредитним договором
ПУ-2 у розмірі 9694грн. та судовий
збір у розмірі 243,60грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у відсутність їх
представника не заперечуючи проти
ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав та не заперечував проти
задоволення позову.

Вислухавши доводи та пояснення
відповідача, розглянувши та дослідивши
матеріали справи суд приходить до
висновку, що позовну заяву необхідно
задовольнити в повному обсязі з
наступних підстав, встановлених в
судовому засіданні.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори й інші
правочини.

Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) громадянину у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
громадянин зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Суд встановив, що 25 травня 2013р. між
позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір ПУ-2
згідно якого ТОВ «Прайм Інвест
Україна» надало відповідачу кредит в
сумі 1200,00 грн. строком з 25.05.2013р. по
9.06.2013р. з відсотковою ставкою у розмірі
2% від суми наданого кредиту за кожен
день користування кредитом, що
становить 732% річних. Пунктом 5 договору
також передбачено з дня, наступного за
датою остаточного розрахунку,
нарахування пені в розмірі 2,5% за кожен
день, до дня подання позовної заяви до
суду, а також щтраф у розмірі 100,00 грн.
(а.с.4-6).

Відповідач скористався лімітом
кредитування, про що свідчить
розрахунок суми заборгованості.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитним договором
ПУ-2, ОСОБА_1 має заборгованість
станом на 03 березня 2014 року в розмірі 9694
грн, яка складається з: простроченої
заборгованості за кредитом - 1200грн; -
відсотків за користування кредитом за
16 днів - 384 грн; - пені за прострочу з
10.06.2013р. по 3.03.2014р. - 8010 грн; - штрафу - 100
грн. (а.с.3).

Дані правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію, у тому числі сплатити гроші,
а кредитор має право вимагати від
боржника виконання обов'язку.
Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами
кредитного договору є обов'язок
кредитодавця надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язаний повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний
договір укладається в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, у тому числі і
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Даючи правову оцінку дослідженим в
судовому засіданні доказам, суд
доходить висновку, що в дійсності у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість по сплаті
кредиту, відповідач не виконав
прийняті на себе відповідно до
договору зобов'язання, що і послугувало
підставою для звернення позивача до
суду із цим позовом.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 особисто підписував кредитний
договір, що свідчить про те, що
кредитний договір було укладено і зі
сторони позивача належним чином
виконано його умови.

Наразі кредитний договір ПУ-2
відповідачем не оскаржується, судовим
порядком останній не просить визнати
його недійним, нікчемність цього
договору матеріалами справи не
підтверджена, а тому він має законну
силу і сторони пов'язані взаємними
правами та обов'язками щодо його
виконання, а отже в нього виникли
зобов'язання перед позивачем з їх
повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК
України.

Враховуючи той факт, що відповідач
дотепер не виконує свої обов'язки з
повернення отриманого ним кредиту,
таке невиконання (неналежне виконання)
є порушенням його зобов'язань у
розумінні наведеної норми, а тому
позовні вимоги підлягають безумовному
задоволенню, у заявлений позивачем
спосіб.

Крім того, суд вважає, що з відповідача
необхідно стягнути сплачений судовий
збір на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 623, 1050,
1054-1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 174, 209,
214, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм Інвест
Україна» відділення №14 на р/р 0091 в
ПАТ КБ «ПриватБанк» (),
МФО 305299 заборгованість за кредитним
договором ПУ-2 від 25 травня 2013р.,
яка утворилася станом на 03 березня 2014р.
у розмірі 9694 грн., яка складається з:
простроченої заборгованості за
кредитом - 1200грн; відсотків за
користування кредитом за 16 днів - 384
грн.; пені за прострочку з 10.06.2013р. по
03.03.2014р. - 8010 грн.; штрафу - 100 грн., а також
судові витрати зі сплати судового
збору у розмірі 243,60 грн., загалом 9937,60
грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять
сім) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд
м.Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя
А.О. Сухоруков