Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1953/13-ц
№ провадження
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута
Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області та Управління пенсійного фонду
України у м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області про
встановлення факту загального стажу
роботи для призначення пенсії за
вислугу років, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 16.12.2013 року звернувся в
суд із позовною заявою, в якій просить
встановити факт його загального стажу
роботи для призначення пенсії за
вислугу років на посадах лікаря у
медичних закладах з 01.08.1977 року по 01.11.2012
року станом на 02.11.2012 року у кількості 36
років 2 місяці та 13 днів, у тому числі
стажу роботи за період проходження
інтернатури у Львівській міській
лікарні швидкої медичної допомоги на
посаді лікаря терапевта з 01.08.1976 року по
01.08.1977 року у кількості 1 рік та 1 день, за
період роботи у Дрогобицькій
центральній лікарні на посаді лікаря
по контролю за спортсменами з 01.08.1977
року по 16.08.1978 року у кількості 1 рік та 15
днів, за період військової служби
лікарем батальйону з 17.08.1978 року по
21.09.1980 року у кількості 2 роки 1 місяць та
5 днів, за період роботи у Вузловій
лікарні ст. Стрий (на даний час
Державний заклад «Вузлова лікарня
станції Стрий ДТГО «Львівська
залізниця») на посадах лікаря
терапевта підросткового кабінету
поліклініки, лікаря ревматолога
поліклініки, заступника головного
лікаря по експертизі, лікаря терапевта
виробничої дільниці з 10.10.1980 року по
01.11.2012 року у кількості 32 роки 22 дні. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що з 02.11.2012 року він
отримує пенсію за віком відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», яка була призначена
відповідачем 1 Управлінням пенсійного
фонду України у м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області, за місцем
праці. За документами його пенсійної
справи та згідно записів трудової
книжки його загальний трудовий стаж
складає 43 року 2 місяці та 2 дні. Однак,
при призначенні йому пенсії за віком
відповідачем не було нараховано та
виплачено грошову допомогу у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення, хоча він має таке право.
Це пов'язано з тим, що ані відповідач 1 -
Управління пенсійного фонду України у
м. Стрию та Стрийському районі
Львівської області, ані відповідач 2 -
Управління пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області, де на даний час на обліку він
знаходиться, не визнають факту його
роботи лікарем батальйону з 17.08.1978 року
по 21.09.1980 року у кількості 2 роки 1 місяць
та 5 днів за період військової служби, у
зв'язку з чим, без вказаного періоду
недостатньо трудового стажу для
отримання вказаної вище грошової
допомоги. Оскільки між ними фактично
виник спір про право, а відповідачі у
добровільному порядку відмовляються
взяти до уваги факт стажу роботи за
період військової служби на посаді
лікаря батальйону для можливості
нарахування і виплати йому грошової
допомоги у розмірі десяти місячних
пенсій станом на день її призначення,
він був змушений звертатися до суду із
даним позовом, а не із заявою у порядку
окремого провадження про встановлення
факту, що має юридичне значення.

Позивач ОСОБА_1 та його належним чином
уповноважений представник ОСОБА_2 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, просили
позов задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві (а. с. 4-6).

Належним чином уповноважені
представники відповідача 1 Управління
пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області - заступник начальника Драга
О.В. та головний
спеціаліст-юрисконсульт Ільницький
Р.Г. у судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог заперечили
у повному обсязі з тих підстав, що
фактично між сторонами виник спір з
приводу відмови у нарахуванні та
виплаті грошової допомоги у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення, так як не було
враховано у спеціальний трудовий стаж
для можливості вчинення такої дії
період військової служби позивача.
Такий спір повинен розглядатись у
порядку адміністративного судочинства
у разі оспорювання відмови про
нарахування відповідної допомоги.
Разом з тим, позивач вирішив звернутися
до суду із даним позовом про
встановлення факту загального стажу
роботи, у тому числі і роботи лікарем
батальйону з 17.08.1978 року по 21.09.1980 року у
кількості 2 роки 1 місяць та 5 днів.
Зазначили, що Управління пенсійного
фонду України у Сколівському районі
Львівської області не заперечує сам
факт стажу, вказаний у трудовій книжці
позивача як період проходження
військової служби, а, відтак, немає
підстав його ще раз встановлювати.
Разом з тим, такий факт не може бути
врахований при призначенні пенсії за
віком для можливості виплати вказаної
вище грошової допомоги, так як період
проходження військової служби, навіть
на службі лікаря батальйону, не може
бути зарахованим до спеціального стажу
і таке суперечило б вимогам чинного
законодавства.

Відповідач 2 Управління пенсійного
фонду України у м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області явку
компетентного представника у судове
засідання не забезпечив, подавши на
адресу суду клопотання вх. № 343 від
30.01.2014 року (а. с. 24), в якому просив
проводити судовий розгляд даної справи
у відсутності такого представника, а
проти позову заперечив з підстав,
наведених у письмових запереченнях
проти позову (а. с. 19-20).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1
та його представника ОСОБА_2, пояснення
представників відповідача 1 Управління
пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області Драга О.В. та Ільницького Р.Г.,
оголосивши письмові заперечення
відповідача 2 Управління пенсійного
фонду України у м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області проти
позову, давши належну оцінку доказам по
справі, суд вважає, що у задоволенні
позовних вимог слід відмовити у
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 234 ЦПК України
вимоги про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, розглядаються
у порядку окремого провадження. Однак,
встановлення факту загального стажу
роботи для призначення пенсії за
вислугу років у даному випадку
пов'язується із наступним вирішенням
спору про право, зокрема право на
одержання грошової допомоги у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення, у зв'язку з чим суд
відкрив провадження у справі і вважав
за доцільне розглядати вказані вище
вимоги у порядку позовного
провадження. Крім того, ухвалою
Сколівського районного суду
Львівської області, постановленою
02.12.2013 року у цивільній справі №
453/1224/13-ц. (провадження № 2о/453/37/13 р.)
заяву ОСОБА_1, з участю зацікавлених
осіб - Управління пенсійного фонду
України у Сколівському районі
Львівської області та Управління
пенсійного фонду України у м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
про встановлення факту, що має юридичне
значення залишено без розгляду на
підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України (а. с. 12).
Вказана ухвала суду набрала законної
сили.

Щодо обставин справи встановлено, що
спір виник з приводу права позивача на
одержання десяти місячних пенсій при
призначенні йому пенсії за віком
відповідно до п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» і
невизнання відповідачами такого права
позивача через неврахування у
спеціальний стаж для можливості
одержання вказаної допомоги період
служби в армії лікарем батальйону. З
цією метою позивач, у спосіб захисту
свого права обрав звернення до суду із
позовом про встановлення факту
загального стажу роботи, у тому числі і
факту служби в армії лікарем
батальйону у період з 17.08.1978 року по
21.09.1980 року у кількості 2 роки 1 місяць та
5 днів, так як вважає, що відповідачі не
визнають такий факт (факт наявності
трудового стажу).

Способи захисту цивільних права та
інтересів передбачені ч. 2 ст. 16 ЦК
України, яка також, окрім визначеного
переліку, передбачає право суду
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Разом з тим, позивачем обрано спосіб
захисту свого права та інтересу, не
визначений чинним ЦК України, а саме
шляхом встановлення факту трудового
стажу. До того ж, як встановлено судом,
відповідачі не заперечують факту
перебування позивача на військовій
службі лікарем батальйону у період з
17.08.1978 року по 21.09.1980 року у кількості 2
роки 1 місяць та 5 днів, як і не
заперечують інших фактів наявності
трудового стажу позивача, про які
йдеться в позові, і такий трудовий стаж
був включений у загальний трудовий
стаж, на підставі якого позивачу 02.11.2012
року призначена пенсія за віком
відповідно до вимог Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Однак, період
служби в армії не зарахований до
спеціального стажу для можливості
призначення позивачу грошової
допомоги при виході на пенсію за віком.

Що стосується захисту цивільного
права та інтересу позивача іншим
способом, то такий, у даному випадку, не
встановлений ані договором ані
законом. Більше того, за змістом ст. 62
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження наявного
трудового стажу за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Згідно з Порядком
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
встановлення фактів наявності
трудового стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду України. Таким чином,
чинним законодавством встановлення
відповідного факту наявності
трудового стажу здійснюється в іншому
порядку ( не у судовому).

Як встановлено судом, у позивача
наявна трудова книжка (а. с. 7-8), де
містяться всі відповідні записи на
підтвердження наявного трудового
стажу, у тому числі і того стажу, факт
підтвердження якого просить
встановити позивач. Сумнівів чи
протиріч з цього приводу не виникає.

Відтак, позивач помилково вважає, що
відповідачами не визнається наявність
трудового стажу, у тому числі і за
період військової служби лікарем
батальйону з 17.08.1978 року по 21.09.1980 року у
кількості 2 роки 1 місяць та 5 днів і факт
наявності такого стажу необхідно
встановити.

На підставі вказаного вище, враховуючи
передбачений законодавством інший
порядок встановлення фактів наявності
трудового стажу, а також обрання
позивачем способу захисту свого права
та інтересу, не визначеного чинним ЦК
України, суд вважає за необхідне
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі у зв'язку з їх
безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до Управління пенсійного фонду України
у Сколівському районі Львівської
області та Управління пенсійного фонду
України у м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області про
встановлення факту загального стажу
роботи для призначення пенсії за
вислугу років на посадах лікаря у
медичних закладах з 01.08.1977 року по 01.11.2012
року станом на 02.11.2012 року у кількості 36
років 2 місяці та 13 днів, у тому числі
стажу роботи за період проходження
інтернатури у Львівській міській
лікарні швидкої медичної допомоги на
посаді лікаря терапевта з 01.08.1976 року по
01.08.1977 року у кількості 1 рік та 1 день, за
період роботи у Дрогобицькій
центральній лікарні на посаді лікаря
по контролю за спортсменами з 01.08.1977
року по 16.08.1978 року у кількості 1 рік та 15
днів, за період військової служби
лікарем батальйону з 17.08.1978 року по
21.09.1980 року у кількості 2 роки 1 місяць та
5 днів, за період роботи у Вузловій
лікарні ст. Стрий (на даний час
Державний заклад «Вузлова лікарня
станції Стрий ДТГО «Львівська
залізниця») на посадах лікаря
терапевта підросткового кабінету
поліклініки, лікаря ревматолога
поліклініки, заступника головного
лікаря по експертизі, лікаря терапевта
виробничої дільниці з 10.10.1980 року по
01.11.2012 року у кількості 32 роки 22 дні -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
Львівської області апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення або десяти днів з дня
отримання копії цього рішення особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
його проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин