Справа № 490/3592/13-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва в
головуючого-судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
В березні 2014 року позивач звернулась до
суду із вказаним позовом, в якому
посилаючись на укладений між сторонами
договір про надання послуг та неякісне
надання таких послуг відповідачем
просила суд стягнути з відповідача на
її користь 7964 грн. Майнової шкоди, 2000
грн. в якості компенсації моральної
В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що нею 08 лютого 2008 року було
укладено договір з юридичною фірмою ПП
«Енергія-юст» в особі директора та
власника фірми ОСОБА_2 про надання
юридичних послуг, нею внесено
передплату в розмірі 8500 грн., з яких 1000
грн., було визначено для сплати
державного мита та ІТЗ судового
процесу. Відповідач в свою чергу
не надав послуг належної якості, на
вимоги позивача про розірвання
договору та повернення частини
передплати, належним чином не
відреагував. Проте , в договорі про
надання юридичних послуг вказано хибну
адресу підприємства, відповідач кошти
на рахунок підприємства не вніс, на
рахунку підприємства взагалі ніколи не
були ні коштів, ні майна. ОСОБА_2 того ж
дня отримав від позивача 1000 грн., на
сплату державного мита та витрат ІТЗ
судового процесу, в той час коли згідно
наданої квитанції дійсно сплатив лише
Вказані обставини встановлені також
заочним рішенням від 13.03.2013 року
Центрального районного суду
За викладеного позивач просила суд
В судове засідання сторони не
з'явились. Позивач про час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином, представник позивача
звернувся до суду з заявою про розгляд
справи за відсутності сторони
позивача, позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити, проти
ухвалення заочного рішення не
Відповідач в судове засідання не
з'явився , двічі повідомлений судом
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив, ухвалою суду справу
розглянуто в порядку заочного
розгляду, оскільки в справі достатньо
даних про права та обов'язки сторін.
Дослідивши матеріали справи судом
встановлені наступні обставини.
02.02.2008 року між позивачем та ПП «Енергія
Юст» в особі директора ОСОБА_2 було
укладено договір про представлення
інтересів в суді, згідно умов якого ПП
«Енергія Юст» зобов'язалася
представляти інтереси позивача в
Заводському суді м. Миколаєва та
Апеляційному суді Миколаївської
області, стосовно визнання договору
дарування квартири , укладеного між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнання права
власності на неї в порядку спадкування
(п.1.1 вказаного договору).
08 лютого 2008 року ОСОБА_1 надала
нотаріально посвідчену довіреність на
представництво її інтересів в суді на
Згідно п. 4.1. ціна договору визначена на
рівні 7500,00 грн., що сплачувались
позивачем відповідачеві в готівковій
формі безпосередньо перед підписанням
договору. На зворотній стороні
договору здійснена відмітка про те, що
підприємство отримало від позивача
додатково 1000,00 грн., для сплати
державного мита та витрат на ІТЗ
судового процесу.
Також зі змісту заочного рішення від
13.03.2013 року Центрального районного суду
м.Миколаєва вбачається, що позивач
взяті на себе зобов'язання виконала
належним чином, своєчасно сплативши
вартість послуг, та надавши відповідну
довіреність представнику
підприємства- відповідачу по справі, як
те передбачено укладеним договором.
Факт неналежного виконання
відповідачем ОСОБА_2, як представником
позивача під час розгляду вищевказаної
цивільної справи , взятих на себе
обов'язків підтверджено судом.
Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців , Приватне
підприємство "Енергія-Юст" засновано
ОСОБА_2 на приватній власності за
адресою свого проживання, розмір
внеску до статутного фонду - 0.00 грн. ,
він же є власником та керівником
Відповідачем не надано жодних доказів
отримання ПП «Енергія-юст» вказаних
коштів (не надано відомостей про
зарахування коштів на рахунок
підприємства), окрім того в маріалах
справи мається довіреність від
позивача на ім'я відповідача на
представлення інтересів в суді саме як
фізичної особи, саме на підставі цієї
довіреності ОСОБА_2 і представляв її
інтереси у суді. Наявні у матеріалах
справи докази свідчать, що позивачкою
було укладено два договори про надання
юридичних послуг - 08 лютого 2008 року
саме між сторонами по справі було
укладено договір про представництво
інтересів в суді, що за своєю правовою
природою є договором про надання
послуг, та того ж дня з ПП "Енергія -
До того ж суд враховує положення ст.
62,63,128 ГК України, згідно яких
засновниками приватного підприємства,
за загальним правилом, можуть
виступати ли ше власники - як громадяни
України, так і іноземці та особи без
громадянства, які самостійно
розпоряджаються своїм майном шляхом
відокремлення його для здійснення
господар ської діяльності
підприємством. Приватне підприємство
поєднує окремі риси складних
організаційно-правових форм
господарської діяльності і приватного
бізнесу, це унітарна організація, яка
повністю підпорядкована тільки своєму
Так, зі змісту ч.1 ст.639 ЦК України
вбачається, що договір може бути
укладений у будь-який формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені. Правочин може вчинятися
усно або в письмовій формі. Сторони
мають право обирати форму правочину,
якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків. У випадках, встановлених
договором або законом, воля сторони до
вчинення правочину може виражатися її
мовчанням (ст.205 ЦК України).
Частиною 1 статті 206 ЦК України
передбачено, що усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
З огляду на те, що Законом не
встановлена обов'язковість письмової
форми договору про надання юридичних
послуг, що виключає у разі недотримання
цієї вимоги настання відповідних
правових наслідків, передбачених ст.215
ЦК України, суд виходить з того, що до
даних правовідносин сторін мають
застосовуватися норми, закріплені в
гл.63 ЦК України «Послуги».
Відповідно до ст.901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Принцип належного виконання
зобов'язання стосується суб'єкта,
предмета, строку, місця і способу
Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив
виконання, якщо він не виконав його у
строк, встановлений договором або
Проаналізувавши викладене, суд вважає,
що надання відповідачем юридичних
послуг позивачеві відбулося на суму 1000
грн., та необхідності стягнення з нього
на користь позивачки 6 500 грн., які він
отримав у якості передоплати за
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
захист прав споживачів» продавець
(виробник, виконавець) зобов'язаний
передати споживачеві продукцію
належної якості, а також надати
інформацію про цю продукцію.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживачі під
час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на відшкодування шкоди
(збитків), завданих продукцією
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода заподіяна фізичній
особі неправомірними діями
відшкодовується особою, яка вчинила
Згідно з п. 5 Постанови ВСУ № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
шкоди», суд, при вирішенні питання щодо
відшкодування шкоди має з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
моральних чи фізичних страждань,
ступень вини заподіювача, яких саме
моральних страждань зазнав потерпілий,
в якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі він оцінює
пов'язані з ним витрати та з чого при
цьому виходить, а також інші обставини,
які мають значення для вирішення
даного спору. Необхідно також довести
факт заподіяння позивачу моральної
За викладених обставин суд доходить
висновку про те, що відповідач надав
позивачу послугу неналежної якості, та
позивач належним чином обґрунтувала
свої вимоги в частині повернення їй
різниці сум, між тою, що відповідач
отримав від позивача для сплати ІТЗ за
розгляд справи (1000 грн.) та тою, що була
сплачена ним фактично (250,00 грн., що
підтверджується квитанції, наявною в
матеріалах справи) та становить 750,00
Разом з тим, вирішуючи питання про
відшкодування моральної шкоди,
завданої позивачу, суд, виходячи з
засад законності, розумності та
справедливості, та керуючись
зазначеними правовими нормами вважає
за можливе - частково задовольнити
вимоги позивача в цій частині, та
стягнути на її користь відшкодування
завданої моральної шкоди в розмірі
У задоволенні вимог позову про
стягнення з відповідача 214 грн. ,
сплачених у якості судового збору по
справі за її позовом до ПП"Енергія-ЮСТ"
про захист прав споживача , слід
відмовити за безпідставністю.
За викладених обставин з
відповідача на користь державного
бюджету підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 214,60 грн.
Керуючись ст.ст. 10,11,57-60, 208-209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 629, 901 ЦК України,
ст.ст. 4, 6, 10 Закону України «Про захист
прав споживачів», суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ін НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 7750,00
Стягнути з ОСОБА_2 (ін НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 компенсацію завданої моральної
шкоди в розмірі 500,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (ін НОМЕР_1) на користь
держави суму судового збору в
Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем протягом
десяти днів з моменту отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подання до Центрального районного суду
міста Миколаєва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Центрального районного

суду м. Миколаєва

О.А.
Гуденко