Провадження 2/201/344/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Трещова
В.В.

при секретарі - Завалко О.В.

розглянувши за участю сторін та їх
представників у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що 21 січня 2008
року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та відповідачем
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ 80-016/ФК-08, згідно з умовами якого
позивач надав відповідачу кредитні
кошти у розмірі 224 523 гривень. Банк свої
зобов'язання за кредитним договором
виконав належним чином.

Зобов'язання за кредитним договором
були забезпечені договором поруки
укладеними між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 № 80-016/Zфпор-08 від 24
січня 2008 року.

Відповідачі свої зобов'язання за
кредитними договором та договором
поруки не виконували належним чином, у
зв'язку з чим виникла заборгованість.

Враховуючи вищезазначені обставини
позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив стягнути з відповідачів
на користь позивача заборгованість по
кредитному договору з урахуванням
відсотків станом на 20 листопада 2013 року
в розмірі 252452,33 гривень та судові
витрати у розмірі 2524,52 гривень понесені
позивачем по даній справі.

Відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України,
ст.ст. 92, 95 Закону України «Про банки та
банківську діяльність», Постанови
Правління НБУ № 369 «Про затвердження
Положення про застосування НБУ заходів
впливу за порушення банківського
законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ
«Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та
Національним банком України було
укладено Договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банку», відповідно до п. 4.1 якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, Укрпромбанк
передає (відступає) Дельта Банку права
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком,
внаслідок чого Дельта Банк замінює
Укрпромбанк як кредитора (стає новим
кредитором)у зазначених зобов'язаннях,
а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі
Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги
до боржників, Дельта Банку переходить
(відступається) право вимагати (замість
Укрпромбанку) від боржників повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 514 ЦУ України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Отже, відповідно до вищевказаного
договору про передачу активів та
кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк»
набув прав вимоги по кредитному
договору № 80-016/ФК-08 від 24.01.2008 року.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала з підстав у
ньому викладених.

Представник відповідачів та
відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
проти задоволення позову заперечували,
посилаючись на його безпідставність та
необґрунтованість.

Вислухавши представників сторін та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 24.01.2008 року між
банком та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №80-016/ФК-08 (а.с.7-14), що
підтверджується копією вказаного
договору, згідно якого відповідачу
було надано кредитні кошти у розмірі
224523 гривень.

Згідно довідки за кредитним договором
№80-016/ФК-08 (а.с.27) утворилась
заборгованість станом на 20.11.2013 року
становить 252452,33 гривень, яка
складається з: тіла кредиту - 183361
гривень; заборгованості за відсотками -
57 977,59 грн.; заборгованість за комісіями
- 11 113,74 гривень, яку позивач просив
стягнути з відповідачів.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

В статті 509 ЦК України зазначено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до висновку судової
почеркознавчої експертизи №664-14 три
підписи від імені ОСОБА_3 на лицевій
стороні в графі «ОСОБА_3», та на
зворотній стороні в графі «ПІБ
Поручителя, ОСОБА_3» договору поруки №
80-016/Zфпор від 24.01.2008 - виконані не ОСОБА_3,
а іншою особою з наслідуванням
справжньому підпису ОСОБА_3.

Представник позивача у судовому
засіданні 18.06.2014 року заявила
клопотання про відмову від позову в
частині вимог до ОСОБА_3

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 18 червня 2014 року
клопотання представника позивача було
задоволено, прийнято відмову від
позову в частині позовних вимог до
ОСОБА_3. Провадження по справі закрито в
частині вимог до ОСОБА_3 в зв'язку з
відмовою позивача від позову. Стягнуто
з Публічного акціонерного товариство
«Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 судові
витрати на проведення почеркознавчої
експертизи в розмірі 2350,08 гривень.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає,
що з відповідача ОСОБА_1 необхідно
стягнути на користь позивача суму
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 252452 гривні 33 копійки.

Обговорюючи питання про судові
витрати, суд вважає за необхідне на
підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з
відповідача на користь позивача суму
сплаченого при подачі позову судового
збору в розмірі 2524,52 гривень, що
підтверджується оригіналом квитанції,
наявною в матеріалах справи (а.с. 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 509, 626, 627, 629, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 8,
10, 11, 60, 61, 76, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
договором №80-016/ФК-08 від 24.01.2008 року в
загальні сумі 252452 гривні 33 копійки, у
тому числі заборгованість за тілом
кредиту - 183361 гривень, заборгованість
за відсотками - 57977 гривень 59 копійок,
сума заборгованості за комісією - 11113
гривень, 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судові витрати в розмірі
2524 гривні 52 копійки.

Рішення суду набирає законної
сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська.

Суддя
В.В. Трещов