РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Нестеренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
третя особа Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності у спільному
майні та в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про визнання за ним права
власності у спільному майні та в
порядку спадкування за законом на 48/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що він перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 15.01.1977
року. В період шлюбу ними було придбано
житло - 39/100 частини домоволодіння
АДРЕСА_1, які на підставі свідоцтва про
право власності від 28.10.1986 року було
оформлено за ОСОБА_4. Інша 61/100 частина
домоволодіння АДРЕСА_1 належала
батькам його дружини ОСОБА_5 та ОСОБА_6
на підставі свідоцтва про право
власності від 28.10.1986 року.

Подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за час
проживання у домоволодінні було
збудовано прибудови до житлового
будинку літ. Б-1, у зв'язку з чим
змінилось часткове співвідношення
власників домоволодіння.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
12.03.1997 року були змінені ідеальні
частки співвласників: належні ОСОБА_4
39/100 частини змінені на 48/100, а належні
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - з 61/100 на 52/100 частини.
Вказаним рішенням за відповідачкою
ОСОБА_3, як за спадкоємицею після
батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, було визнано
право власності на 52/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після
її смерті відкрилась спадщина на
належні їй 24/100 частини домоволодіння
АДРЕСА_1, оскільки інші 24/100 частини
домоволодіння належать йому, як
подружжю у спільному майні, відповідно
до ст.22 КпШС України.

Єдиними спадкоємцями першої черги
після ОСОБА_4 є її чоловік - позивач
ОСОБА_1, який звернувся до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, та донька - відповідачка
ОСОБА_2, яка звернулась до нотаріальної
контори із заявою про відмову від
спадщини на користь батька ОСОБА_1

Постановою від 27.09.2013 року нотаріальна
контора відмовила позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки ОСОБА_4 не зареєструвала своє
право власності на 48/100 частин
домоволодіння на підставі рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 12.03.1997
року.

У зв'язку з цим позивач просив суд
визнати за ним право власності на 48/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі проти позову не
заперечували, підтвердили викладені у
позовній заяві обставини.

Представник третьої особи - Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, надав заяву, в
якій просив справу слухати без його
участі та постановити рішення
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи
та спадкової справи, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 з 15.01.1977 року. В період
шлюбу ними було придбано житло - 39/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке на
підставі свідоцтва про право власності
від 28.10.1986 року було оформлено за
ОСОБА_4.

Інша 61/100 частина домоволодіння АДРЕСА_1
належала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право власності від
28.10.1986 року.

Подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за час
проживання у домоволодінні було
збудовано прибудови до житлового
будинку літ. Б-1, у зв'язку з чим
змінилось часткове співвідношення
власників домоволодіння.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
12.03.1997 року були змінені ідеальні
частки співвласників: належні ОСОБА_4
39/100 частини змінені на 48/100, а належні
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - з 61/100 на 52/100 частини.
Вказаним рішенням за відповідачкою
ОСОБА_3, як за спадкоємицею після
батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, було визнано
право власності на 52/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом.

Відповідно до ст.22 КпШС України (в
редакції 1963 року) майно, нажите
подружжям під час шлюбу, є їх спільною
сумісною власністю. Кожен із подружжя
має рівні права володіння,
користування та розпорядження цим
майном. У зв'язку з цим суд вважає
визнати за ОСОБА_1 право власності на
24/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, як
за подружжям у спільному майні.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після
її смерті відкрилась спадщина на
належні їй 24/100 частини домоволодіння
АДРЕСА_1. Єдиними спадкоємцями першої
черги є її чоловік - позивач ОСОБА_1,
який звернувся до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини, та
донька - відповідачка ОСОБА_2, яка
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про відмову від спадщини на
користь батька ОСОБА_1, що
підтверджується матеріалами спадкової
справи №306/2009.

Постановою від 27.09.2013 року нотаріальна
контора відмовила позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки ОСОБА_4 не зареєструвала своє
право власності на 48/100 частин
домоволодіння на підставі рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 12.03.1997
року.

Власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК України).

Враховуючи, що позивач у встановленому
законом порядку прийняв спадщину після
смерті дружини, однак постановою
нотаріус відмовила йому у видачі
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку з відсутністю державної
реєстрації права власності на частину
домоволодіння, тому суд вважає визнати
за ОСОБА_1 право власності в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на 24/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1, які
складаються з: житловий будинок літ. Б-1
з прибудовою літ. Б1-1, прибудовою літ.
Б2-1, верандою літ. б-1 та ґанком літ. б
житловою площею 40,9 м.кв., загальною 64,9
м.кв., 1/2 частини літньої кухні літ. В, 1/2
частини сараю літ. Г, 1/2 частини погрібу
під Г, 1/2 частини вбиральні літ. Е, 1/2
частини споруд 1-14, І,ІІ.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.22 КпШС
України, ст.ст. 392, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя
особа Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
24/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 як
за подружжям у спільному майні, та на
24/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
в цілому на 48/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1, які складаються з: житловий
будинок літ. Б-1 з прибудовою літ. Б1-1,
прибудовою літ. Б2-1, верандою літ. б-1 та
ґанком літ. б житловою площею 40,9 м.кв.,
загальною 64,9 м.кв., 1/2 частини літньої
кухні літ. В, 1/2 частини сараю літ. Г, 1/2
частини погрібу під Г, 1/2 частини
вбиральні літ. Е, 1/2 частини споруд 1-14,
І,ІІ.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається з дня отримання копії
рішення.

Суддя: