Справа № 344/3005/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1686/2014
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Меленко О.Є.,
Васильковського В.М.,

секретаря Драганчук
У.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 на рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 10
червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов'язання
підписати проектну документацію, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся у
Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області з позовом
до ОСОБА_4 та просив суд зобов'язати
відповідача підписати проектну
документацію відведення земельної
ділянки площею 0,0226 га, яка розташована
на території Івано-Франківської
міської ради Івано-Франківської
області в АДРЕСА_1. Позовні вимоги
обґрунтував тим, що він є власником 34/100
частин домоволодіння, з відповідною
частиною господарських будівель та
споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1,
вказане майно позивач отримав у
спадщину згідно до заповіту ОСОБА_5, яке
належало йому на підставі Свідоцтва
про право власності на нерухоме майно.
Як зазначає позивач,спеціалістами
архітектурно-планувального бюро
управління архітектури та
містобудування винесено межі
земельної ділянки площею: 0,0226 га.
Земельні ділянки розташовані на
території Івано-Франківської міської
ради. АДРЕСА_1. Зі слів ОСОБА_3, межові
знаки, якими закріплена межа земельної
ділянки в кількості 11 шт. показані і
передані на зберігання та охорону
землекористувачу, яким є позивач про що
свідчить акт встановлення і
відновлення зовнішніх меж
землекористування в натурі від 29.10.2013р.
Як вказує позивач, на даний час йому
необхідно затвердити проект
відведення зазначеної вище земельної
ділянки. Проте на його звернення
Вовчинецька сільська рада повідомила
про можливість затвердження проекту
відведення на сесії сільської ради
після підписання суміжником проектної
документації відведення земельної
ділянки. Суміжник ОСОБА_4, що є
відповідачем по даній справі згадану
проектну документацію підписати
відмовляється, а тому Вовчинецька
сільська рада рекомендувала сторонам
вирішити спірне питання, або ж
звернутися до суду. У зв'язку з
наведеним ОСОБА_3 з посиланням на норми
ст. 106, 120 ЗК України, ст. 16, 1225 ЦК України
просив позов задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 10
червня 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_3 - відмовлено.

Позивач ОСОБА_3 оскаржив вказане
рішення в апеляційному порядку, вважає
його незаконним, оскільки висновки
суду не відповідають обставинам
справи, судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, допущено порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зі слів апелянта, судом першої
інстанції не взято до уваги пояснення
свідка ОСОБА_7, яка в судовому засіданні
зазначила, що відмовилася від частини
земельної ділянки, яка знаходиться в
АДРЕСА_2 на користь відповідача ОСОБА_4
та яку відповідач мала намір
використати для проїзду до свого
будинку, однак здійснює проїзд через
земельну ділянку, що перебуває в
користуванні позивача і яку він хоче
узаконити. Крім того, як вказує апелянт,
судом першої інстанції не було взято до
уваги відеодоказ, який дозволяє
побачити межі між подвір'ями сторін по
справі. ОСОБА_3 зазначає, що судом було
відмовлено у задоволенні клопотання
щодо витребування у відповідача
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку по АДРЕСА_2, що є
суміжною з земельною ділянкою
позивача, технічний паспорт та
свідоцтво про право власності на
житлові та прибудовані будівлі, які
знаходяться на вказаній ділянці. Також
судом було відмовлено у клопотанні
щодо витребування у Вовчинецької
сільської ради висновку земельної
комісії про обстеження земельних
ділянок сторін та заяву громадянки
ОСОБА_7, якою вона відмовляється від
частини земельної ділянки на користь
ОСОБА_4 На думку апелянта,
вищезазначені документи дали б змогу
зрозуміти, що встановлення суміжних
меж жодним чином не буде перешкоджати
та обмежувати права ОСОБА_4 у
користуванні її житловим будинком та
земельною ділянкою, що знаходяться по
АДРЕСА_2, а також не призведе до
блокування проїзду до вказаного жилого
будинку відповідача, крім того наявний
інший проїзд до будинку ОСОБА_4 Таким
чином, як вважає апелянт, судом
порушено ст. 137 ЦК України та ч. 4 ст.10 ЦПК
України щодо всебічного і повного
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до винесення судом
необґрунтованого та незаконного
рішення.

Просить скасувати рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 10
червня 2014 року та прийняти нове
рішення, яким зобов'язати ОСОБА_4
підписати проектну документацію
відведення земельної ділянки площею
0,0226 га, яка розташована на території
Івано-Франківської міської ради
Івано-Франківської області в АДРЕСА_1.
Судові витрати покласти на
відповідача.

У судовому засіданні апеляційного суду
апелянт та його представник вимоги
апеляційної скарги підтримали, просили
її задовольнити з указаних у ній
мотивів

Представник відповідача проти доводів
апеляційної скарги заперечив, просив
її відхилити з огляду на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши апелянта та його
представника, представника
відповідача, суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
належить відхилити з наступних
мотивів.

Згідно матеріалів справи, державним
нотаріусом Першої Івано-Франківської
державної нотаріальної контори було
посвідчено, що на підставі заповіту,
посвідченого Вовчинецькою сільською
радою 07.04.1995 по реєстру № 20, спадкоємцем
зазначеного в заповіті майна померлого
15.04.2002 ОСОБА_5 є ОСОБА_3, а спадкове майно
складається з 34/100 частин
домоволодіння, з відповідною частиною
господарських будівель та споруд, що
знаходяться в АДРЕСА_1,
Івано-Франківської міської ради
відповідно до копії Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом № 4-2584
від 01.12.2003 (а.с. 4).

Відповідно до копії Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 2488523 від 02.01.2004 ОСОБА_3 належить
34/100 домоволодіння в АДРЕСА_1 (а.с. 4 -
зворот), що також підтверджується
копією Технічного паспорта на житловий
будинок індивідуального житлового
фонду (а.с. 5-8).

На а.с. 9 міститься копія Технічного
завдання № 1662 від 28.10.2013, затвердженого
позивачем та розробленого на підставі
його заяви на виготовлення технічної
документації із землеустрою по
встановленню меж земельної ділянки.

На а.с. 10 міститься копія Акта
встановлення і відновлення зовнішніх
меж землекористування в натурі від
29.10.2013 не підписаного головою
Вовчинецької сільської ради,
інженером-землевпорядником та
суміжним землекористувачем ОСОБА_4, яка
є відповідачем по справі.

Згідно копія Кадастрового плану
земельної ділянки № 1662 від 29.10.2013
відсутнє його погодження начальником
відділу Держземагенства у м.
Івано-Франківську, головою
Вовчинецької сільської ради,
суміжником ОСОБА_4, а також відсутній
підпис начальника
архітектурно-планувального бюро та
інженера-землевпорядника (а.с. 11).

Відповідно до копії листа від 03.01.2014 за
№ 02.2.13/19 сільський голова М. Назар
повідомив позивачу, що затвердження
проекту відведення на сесії сільської
ради можливе після підписання
суміжником проектної документації
відведення земельної ділянки та
рекомендовано позивачу вирішити
спірне питання з суміжником, в тому
числі і в судовому порядку (а.с. 12).

Ухвалюючи рішення про відмову
зобов'язати відповідача підписати
проектну документацію відведення
земельної ділянки суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що чинним
законом такого обов'язку на суміжних
користувачів не покладено, а спосіб
захисту свого права, який обрано
позивачем, не відповідає положенням ст.
152 ЗК України.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду, оскільки за приписами
ст. 19 Конституції України ніхто не може
бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Положеннями ст. 16 ЦК України, ст. 152 ЗК
України та іншого законодавства не
передбачено такого способу захисту
свого права, який обрано позивачем.

Судом правильно констатовано, що
позивач, відповідно до положень ст. ст.
106, 116, 118, 120, 158, 198 ЗК України та ст. 1225 ЦК
України має можливість на умовах і в
порядку встановленому чинним
законодавством шляхом звернення до
відповідних визначених законом
органів вирішувати питання реалізації
свого права на земельну ділянку, яке
перейшло до нього разом з правом на
частину домоволодіння у порядку
спадкування.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, а тому
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а рішення суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 10
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
А.Ю. Малєєв

Судді:
О.Є. Меленко

В.М.
Васильковський