У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2014 року Пролетарський районний суд
міста Донецька у складі:

головуючого - Панас Н.Л.

при секретарі - Сігаєвій

за участю заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

представника зацікавленої особи -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку скаргу
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Пролетарського районного управління
юстиції міста Донецька, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року заявник
звернувся до суду зі скаргою на дії
державного виконавця ВДВС
Пролетарського РУЮ міста Донецка де
зазначає, що на виконанні у ВДВС
перебував виконавчий лист №0542/7405,
виданий на підставі рішення
Пролетарського районного суду міста
Донецька від 19.07.2013 року та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 12.08.2013 року про стягнення з нього на
користь ОСОБА_4 коштів у розмірі 19505 грн.
Про наявність цього виконавчого
документу він дізнався на початку
листопада 2013 року з телефонної розмови
з працівником ВДВС. 05 листопада 2013 року
він з"явився до ВДВС де ознайомився з
виконавчим документом під підпис і
повідомив ВДВС, що на розгляді у
Пролетарському районному суді міста
Донецька перебуває його заява ро
розстрочку виконання рішення суду.
Ухвалою Пролетарського районного суду
міста Донецька від 14 листопада 2013 року
у задоволенні його заяви про
розстрочку виконання рішення суду було
відмовлено, про що він у той же день
повідомив до ВДВС і отримав копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження. 15 листопада 2013 року він
звернувся до ВДВС із заявою про
відкладення виконавчих дій та
поновлення строку для добровільного
виконання рішення суду і у той же день
надав державному виконавцеві копію
квитанції про сплату суми за рішенням
суду. 21 квітня 2014 року він дізнався, що
йому необхідно сплатити ще витрати на
проведення виконавчих дій у розмірі 30
грн. та виконавчий збір у розмірі 1950
грн.50 коп., які він сплатив 24 квітня 2014
року. Вважає такі дії державного
виконавця неправомірними та просив
визнати неправомірними та скасувати
постанови ВДВС Пролетарського РУЮ
міста Донецька від 12.11.2013 року про
стягнення з нього витрат на проведення
виконавчих дій у розмірі 30 грн.,
виконавчого збору у розмірі 1950 грн.50
коп., стягнути з ВДВС Пролетарського
РУЮ міста Донецька зазначені суми та
судові витрати.

Заявник та його представник
у судовому засіданні заявлені вимоги
підтримали і просили задовольнити у
повному обсязі. Надали суду пояснення
аналогічні викладеним у скарзі.

Представник ВДВС
Пролетарського РУЮ міста Донецька у
судовому засіданні скаргу не визнав і
просив відмовити у її задоволенні.
Також пояснив, що усі виконавчі дії
були ним проведені у відповідності з
вимогами ЗУ "Про виконавче
провадження", а тому підстав для
задоволення скарги не має.

Заслухавши сторони,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено у судовому
засіданні рішенням Пролетарського
районного суду міста Донецька від
19.07.2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
були стягнені: 1/2 частка витрат за
кредитним договором №819-007/ФК-08 від
07.07.2008 року у розмірі 17596 грн.20 коп., 1/2
частка вартомті автомобіля ГАЗ 330202 СПГ
у розмірі 19505 грн, витрати по проведенню
автотоварознавчої експертизи у
розмірі 589 грн.20 коп. та судовий збір у
розмірі 371 грн.01 коп.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 12 серпня 2013 року
зазначене вище рішення Пролетарського
районного суду міста Донецька було
змінено в частині розподілу автомобілю
і стягнення судового збору, за ОСОБА_1
та ОСОБА_4 було визнано право власності
по 1/2 частці автомобілю ГАЗ 330202 СПГ, за
кожним, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 був
стягнений судовий збір у розмірі 305
грн.05 коп. В іншій частині рішення було
залишено без змін.

На підставі зазначених
рішень суду був виданий виконавчий
лист, за яким 06 вересня 2013 року ВДВС
Пролетарського РУЮ міста Донецька була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження і надання
боржникові строку для добровільного
виконання рішення тривалістю сім днів,
що відповідає вимогам ст.25 Закону
України "Про виконавче провадження".
Про наявність зазначеної постанови
ОСОБА_1 дізнався 05 листопада 2013 року при
ознайомленні з матеріалами
виконавчого провадження, про що
свідчить заповнена ним заява.

Суд не приймає до уваги
доводи заявника та його представника
стосовно того, що строк на добровільне
виконання рішення суду повинен
обчислюватися не з дати ознайомлення
ОСОБА_1 з матеріалами виконавчого
провадження - 05 листопада 2013 року, а з
дати отримання ним копії постанови про
відкриття виконавчого провадження - 14
листопада 2013 року, оскільки згідно зі
ст.25 ЗУ "Про виконавче провадження"
семиденний строк для добровільного
виконання рішення суду обчислюється з
дня винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження і продовженню
цей строк не підлягає.

Тому суд вважає, що внесення
ОСОБА_1 суми у розмірі 20399 грн. на
виконання рішення суду відбулося із
пропущення семиденного строку для
добровільного виконання рішення суду,
а тому дії державного виконавця про
стягнення з нього виконавчого збору та
витрат на проведення виконавчих дій
правомірні і цілком відповідають
вимогам ЗУ "Про виконавче провадження"
та Інструкції про порядок проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №74/5 від
15.12.1999 року (з наступними доповненнями
та змінами).

Також судом не приймаються
до уваги доводи заявника стосовно того,
що державний виконавец повинен був
зупинити виконавчі дії на час розгляду
судом заяви ОСОБА_1 про розстрочку
виконання рішення суду. До такого
висновку суд приходить виходячи з
наступного.

Згідно з вимогами ст.37 ЗУ
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню у разі:

1) смерті, оголошення померлим чи
визнання безвісно відсутнім стягувача
або боржника, або припинення
юридичної особи, якщо встановлені
судом правовідносини допускають
правонаступництво;

2) визнання стягувача або боржника
недієздатним;

3) проходження боржником строкової
військової служби у Збройних Силах
України, передбачених законом інших
військових формуваннях, якщо згідно з
умовами служби провадження виконавчих
дій неможливе, чи на прохання
стягувача, який проходить строкову
військову службу в Збройних Силах
України або інших військових
формуваннях;

4) зупинення судом стягнення на
підставі виконавчого документа;

5) прийняття судом до розгляду скарги
на постанову органу (посадової особи),
уповноваженого розглядати справи про
адміністративні правопорушення;

6) зупинення виконання відповідного
рішення або виконавчого провадження
посадовою особою, якій законом надано
таке право;

7) зупинення судом реалізації
арештованого майна;

8) порушення господарським судом
провадження у справі про банкрутство
боржника, якщо відповідно до закону на
вимогу стягувача поширюється дія
мораторію, запровадженого
господарським судом, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від реалізації майна
боржника) та виконання рішень у
немайнових спорах;

9) здійснення тимчасової
адміністрації неплатоспроможного
банку або ліквідації банку відповідно
до Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб" (
4452-17 ), крім випадків, пов'язаних з
виплатою коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників у межах суми відшкодування,
що гарантується Фондом; витрат,
пов'язаних із забезпеченням
операційної діяльності такого банку;
виплати заробітної плати, авторської
винагороди, відшкодування шкоди,
заподіяної життю та здоров'ю
працівників банку;

10) сплати боржником або іншим
гарантом у встановленому
законодавством порядку (у тому числі
за договорами про відшкодування
ядерної шкоди) коштів на відшкодування
ядерної шкоди, що дорівнюють або
перевищують встановлену законом межу
відповідальності оператора ядерної
установки.

11) прийняття судом до розгляду
касаційної скарги прокурора на рішення
суду;

12) звернення до суду із заявою про
заміну вибулої сторони
правонаступником у порядку,
встановленому частиною п'ятою статті 8
цього Закону;

13) надання судом, який видав
виконавчий документ, відстрочки
виконання рішення;

14) наявності коштів за договорами
банківського рахунку або банківського
вкладу, які боржник не має права
вимагати до закінчення строку дії
таких договорів, у разі відсутності
іншого майна боржника, на яке може бути
звернуто стягнення;

15) внесення підприємства
паливно-енергетичного комплексу до
Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу"

16) затвердження плану санації
боржника до порушення провадження у
справі про банкрутство;

17) прийняття рішення про
приватизацію вугледобувних
підприємств відповідно до Закону
України "Про особливості приватизації
вугледобувних підприємств" (4650-17 )
протягом трьох років з моменту
завершення приватизації;

18) надіслання виконавчого документа
до центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
4 Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень".

У відповідності з вимогами
ст.38 зазначеного вище Закону виконавче
провадження може бути зупинено:

1) у разі звернення державного
виконавця до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, що підлягає
виконанню, про відстрочку або
розстрочку виконання, а також про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання;

2) у разі прохання боржника, який
проходить строкову службу у складі
Збройних Сил України чи інших
передбачених законом військових
формувань, якщо рішення неможливо
виконати без його участі;

3) у разі перебування боржника на
лікуванні у стаціонарному
лікувальному закладі, якщо рішення
неможливо виконати без його участі;

4) у разі оголошення розшуку боржника
- фізичної особи, транспортних засобів
боржника або розшуку дитини;

5) за заявою стягувача у разі його
перебування у відпустці за межами
населеного пункту, де він проживає.

Як вбачається з оголошених
та досліджених у судовому засіданні
доказів жодної з підстав, передбачених
ЗУ "Про виконавче провадження" для
зупинення виконавчих дій у виконавчому
провадженні про стягнення з ОСОБА_1
коштів на користь ОСОБА_5 не має.

За таких обставин суд
доходить до висновку про те, що дії
державного виконавця носили
правомірний характер і підстав для
задоволення скарги не має.

На підставі
вищевикладеного, ЗУ "Про виконавче
провадження", інструкції по проведенню
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №74/5 від
15.12.1999 року (з наступними доповненнями
та змінами), керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1
на дії державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Пролетарського районного управління
юстиції міста Донецька відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
сторонами повністю або частково до
апеляційного суду Донецької області
через Пролетарський районний суд міста
Донецька.

Апеляційна скарга подається
у письмовій формі протягом п"яти днів
зі дня проголошення ухвали.

Суддя
Н.Л.Пана
с