АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5399/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Тетеревятников А. П. Доповідач -
Ремез В.А. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк», (далі за текстом ПАТ КБ
«ПриватБанк»),

на заочне рішення Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 3 грудня 2013р. за позовом ПАТ
КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 03.12.2013р.
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ПАТ КБ «Приват Банк» в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 20.11.2006р.
заборгованість за кредитом в сумі 2
000грн.; заборгованість по процентам за
користування кредитом в сумі 3 413,62грн.;
комісії за користування кредитом в
сумі 425,84грн.; штраф (фіксована частина)
в сумі 500грн., та штраф (процентна
складова) в сумі 270,68грн., а всього 6
610,14грн., судовий збір в сумі 229,40грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
змінити в частині зменшення судом суми
заявлених вимог, та ухвалити по справі
нове рішення, яким стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитом у повному обсязі, посилаючись
на те, що рішення суду незаконне та
необґрунтоване.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду в
оскаржуваній частині залишенню без
змін.

Як убачається з матеріалів справи,
20.11.2006р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є позивач по
справі, та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, згідно заповненої
відповідачем заяви, зі встановленим
лімітом у сумі 2 000грн. строком на 24
місяці з відсотковою ставкою 3% на
місяць на суму залишку заборгованості
по кредиту. Строк дії кредитного ліміту
співпадає зі строком дії платіжної
картки.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Звернувшись до суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором,
Банк зазначав, що станом на 30.09.2013р.
ОСОБА_2 заборгувала Банку 22 600,53грн., яка
складається з заборгованості по
кредиту в сумі 7 097,58грн., заборгованості
по процентам за користування кредитом
в сумі 8 511,20грн., заборгованості по
комісії за користування кредитом в
сумі 5 439,34грн., штрафу (фіксована
частина) в сумі 500грн., та штрафу
(процентна складова) в сумі 1 052,41грн.

Разом з тим розглядаючи справу, суд
першої інстанції встановив, що позивач
не довів в ході розгляду справи свої
вимоги стосовно заявленої суми
заборгованості згідно наданого
розрахунку, а саме внаслідок чого
заборгованість за кредитом
збільшилась з 2 000грн. до 7 097,58грн.,
оскільки у позовній заяві позивач
зазначав, що позичальнику було надано
кредит у розмірі 2 000грн., що також
підтверджується і умовами договору, а
тому встановивши вказані обставини суд
правильно прийшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог
позивача, та стягнення з відповідача
суми заборгованості пропорційно
отриманій сумі згідно кредитного
договору 2 000грн., а тому і пропорційного
стягнення заборгованості по процентам
за користування кредиту в сумі 3
413,62грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом в сумі 425,84грн.;
штрафу (фіксована частина) в сумі 500грн.,
та штрафу (процентна складова) в сумі
270,68грн., а всього 6 610,14грн., і колегія
суддів вважає, що рішення суду в
оскаржуваній частині про часткове
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» є законним та
обґрунтованим.

Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» в
апеляційній скарзі про незаконність
рішення суду в оскаржуваній частині з
посиланням на те, що суд не врахував, що
відповідач зверталась до Банку з
заявами про збільшення кредитного
ліміту, і наданням до апеляційної
скарги копій відповідних заяв, не
можуть бути прийняті до уваги та не
свідчать про незаконність рішення
суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції не досліджував як доказ
копії заяв ОСОБА_2 про збільшення
кредитного ліміту, оскільки позивачем,
ані в позовній заяві не зазначались
вказані обставини, ані не надавались
вказані копії для обґрунтування
заявлених вимог, а тому ухвалюючи
рішення по справі, суд не давав оцінки
таким доказам.

Позивачем надані відповідні копії заяв
боржника безпосередньо до
апеляційного суду, що не дає підстав
для їх дослідження в суді апеляційної
інстанції, оскільки матеріали справи
та апеляційна скарга не містять
свідчень, що судом першої інстанції при
розгляді справи порушувався порядок
дослідження доказів по справі, або
судом неправомірно було відмовлено в
дослідженні цих доказів, так само як і
апеляційна скарга не містить свідчень
про те, що вказані докази не були подані
позивачем до суду першої інстанції у
передбаченому законом порядку з
поважних причин, а тому колегія суддів
вважає що судом на підставі наданих
доказів по справі обґрунтовано
задоволено позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» частково, і в
оскаржуваній частині рішення суду не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає
відхиленню, оскільки наведені в скарзі
доводи не свідчать про незаконність
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 3 грудня
2013р. в оскаржуваній частині залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: