Справа № 144/388/14-ц Провадження №
22-ц/772/1846/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Герман О. С.Категорія: 20
Доповідач: Камзалов В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого: Камзалова В.В.

Суддів: Іванюка М.В., Панасюка О.С.

При секретарі: Руденко О.М.

Розглянувши у відкритому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Теплицького районного суду
від 7 травня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання правочину недійсним та
стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що він у вересні
2013 року придбав автомобіль марки «
КІА PREGIO LS", номер кузова НОМЕР_1,
державний номер - НОМЕР_2 у ОСОБА_2
Відповідно до розписки від 14 вересня
2013 року ОСОБА_2 продав та передав
вищезазначений автомобіль ОСОБА_3

Згідно розписки ОСОБА_2 отримав
від ОСОБА_3 гроші в сумі - 29520 грн. за
автомобіль.

11 січня 2014 року позивач рухався
вищевказаним автомобілем з м.
Вінниці до м. Хмельницького, де о 9
годині 30 хвилин в с. Бохни,
Вінницької області, був затриманий
працівниками ДАЇ, які пояснили, що
даний автомобіль знаходиться під
арештом державної виконавчої
служби. В той же день автомобіль
був переданий на тимчасове
зберігання, про що було складено
акт огляду затриманого транспорту,
що передається на зберігання за №
001523.

Позивач вважає, що на сьогоднішній
день не має можливості
використовувати зазначений
транспортний засіб, оскільки він
вилучений державною виконавчою
службою через борги власника
транспортного засобу і просив суд
визнати даний правочин недійсним
і як наслідок стягнути з відповідача
на користь позивача - 29520 грн.

Рішенням Теплиць кого районного суду
від 7 травня 2014 року позов
задоволено. Визнано правочин,
вчинений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 -
недійсним. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 кошти в сумі - 29520
грн. та судові витрати, що
складаються з судового збору в
сумі - 295 грн. 20 коп. і витрат на
правову допомогу - 3500 грн.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу,
в якій просив рішення скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального
права, ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши позивача та його
представника, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 203 ЦК України
встановлені загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, а саме : зміст
правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства ;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності ; волевиявлення
учасника правочину має бути
вільним і відповідати його
внутрішній волі ; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом ; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені
ним.

Крім того, правочин підлягає
державній реєстрації лише у
випадках, встановлених законом.
Такий правочин є вчиненим з
моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 34 Закону України
« Про дорожній рух» і постанови

Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998 року № 1388 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації ( перереєстрації), зняття
з обліку автомобілів, автобусів, а
також самохідних машин,
сконструйованих на шасі
автомобілів, мотоциклів усіх типів,
марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів» договір
купівлі-продажу автомобіля
підлягає обов'язковій реєстрації в
органах ДАЇ України і повинен
укладатися в письмовій формі.

Колегія суддів вважає, що оскільки
не була здійснена державна
реєстрація договору купівлі-продажу
автомобіля між сторонами, тому цей
правочин є не вчиненим.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6
листопада 2009 року № 9 « Про судову
практику розгляду цивільних справ
про визнання правочину недійсним» -
згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є
вчиненим також правочин у разі
нездійснення його державної
реєстрації, якщо правочин підлягає
такій реєстрації.

Встановивши ці обставини, суд
відмовляє в задоволенні позову про
визнання правочину недійсним.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що відповідно до
вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Теплицького районного суду
від 7 травня 2014 року - скасувати.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання правочину недійсним та
стягнення грошових коштів -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту йолго проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: