Справа № 490/5235/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2014 р. Центральний
районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е. ,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача Бугор
Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
(далі- банк) про визнання поруки
припиненою, -

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2014 р. позивач звернувся до
суду з позовом до Банку про визнання
припиненою поруки , що виникла з
договору поруки № 649ВІ1-ПОР1 ,
укладеного 14 лютого 2014 року між ПАТ
"Укрсоцбанку" як кредитором, ОСОБА_4 як
позичальником, та ОСОБА_3, як
поручителем. В обгрунтування вимог
позову посилався на те, що договір
поруки припинив свою дію в звязку з
припиненням основного зобов'язання
внаслідок смерті особи-позичальника
ОСОБА_4 за кредитним договором.

В судовому засіданні предстаник
позивача просив про задоволення позову
з підстав, заявлених в позові .

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позову з тих підстав, що
поручитель повинен нести солідарну
відповідальність зі спадкоємцями
позичальника в межах вартості
спадкового майна.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи та
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між
ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 14 лютого
2014 року укладено кредитний договір №
649ВІ1 , згідно якого Банк надав
ОСОБА_4 на споживчі потреби грошові
кошти у розмірі 150 000 гривень на строк
до 13 лютого 2019 року зі сплатою 33%
річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 в той же день 14 лютого 2014 року
між позивачем , ОСОБА_4 та банком
укладено договір поруки №
649ВІ1-ПОР1 , за яким ОСОБА_3
зобов'язується перед Кредитором у
повному обсязі солідарно відповідати
за виконання позичальником зобов'язань
щодо повернення суми кредиту, сплати
процентів за користування кредитом,
комісій, а також можливих штрафних
санкцій у розмірі, строки та порядку,
передбачених Договром кредиту №
649ВІ1 від 14.02.2014 року.

Як вбачається з Свідоцтва про смерть
від 01.04.2014 року, ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до п. 6.2 Договору поруки від
14.02.2014 року, цей договір діє до повного
виконання всіх вимог , забезпечених
порукою за вищевказаним Договором
кредиту.

При цьому суд виходить з того, що якщо в
договорі поруки не встановлено
строку, після якого порука
припиняється, то умова договору про
його дію до повного виконання
боржником своїх зобов'язань перед
банком за кредитним договором не є
встановленим сторонами строком
припинення дії поруки , оскільки це
суперечить положенням ч. 1 ст. 251 та ч. 1
ст. 252 ЦК України.

У ст. 3 ЦК України передбачено, що
загальними засадами цивільного
законодавства є: 1) неприпустимість
свавільного втручання у сферу
особистого життя людини; 2)
неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених
Конституцією України та законом; 3)
свобода договору; 4) свобода
підприємницької діяльності, яка не
заборонена законом; 5) судовий захист
цивільного права та інтересу; 6)
справедливість, добросовісність та
розумність.

Згідно із ч. 1 ст. 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
боржника , якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до вимог ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України,
зобов`язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Порука припиняється
у разі переведення боргу на іншу особу ,
якщо поручитель не поручився за нового
боржника.

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що поручительство є особистим
зобов'язанням, яке нерозривно пов'язане
з особою і поручителя, і боржника, за
забезпечення виконання особистих
зобов'язань якого укладається порука.

За змістом ст.ст. 559, 598 ЦК України
припинення зобов'язання поруки означає
такий стан сторін правовідношення, за
якого в силу передбачених законом
обставин суб'єктивне право і
кореспондуючий йому обов'язок
перестають існувати. Термін «порука»,
застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559
ЦК України, використовується в
розумінні зобов'язальних
правовідносин поруки, з припиненням
яких втрачає чинність договір поруки.

У разі смерті боржника за кредитним
договором за наявності спадкоємців
відбувається заміна боржника в
зобов'язанні, який несе
відповідальність у межах вартості
майна, одержаного у спадщину.

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що порука припиняється в разі
припинення основного зобов'язання, у
зв'язку з чим смерть фізичної особи
позичальника є підставою припинення
поруки, оскільки зобов'язання
позичальника за кредитним договором
припинилося. Отже , якщо поручитель не
погоджується забезпечувати виконання
зобов'язання новим боржником
(спадкоємцем позичальника) , порука на
підставі ч. 3 ст. 559 ЦК України
припиняється .

У разі невизнання кредитором права
поручителя на припинення зобов'язання
за договором поруки, передбаченого ч. 1
ст. 559 ЦК України, таке право підлягає
судовому захисту за позовом поручителя
шляхом визнання поруки припиненою на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України,
виходячи із загальних засад цивільного
законодавства і судочинства, права
особи на захист в суді порушених або
невизнаних прав, рівності
процесуальних прав і обов'язків сторін
(ст.ст. 3, 12- 15, 20 ЦК, ст.ст. 3- 5, 11, 15, 31 ЦПК
України). Право поручителя підлягає
судовому захисту за позовом поручителя
шляхом визнання поруки такою, що
припинена, а не шляхом припинення
договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2
ст. 16 ЦК України, оскільки це суперечило
б положенням ч. 1 ст. 559 цього Кодексу
(постанова Верховного Суду України від
21 листопада 2012 р. у справі № 6-134цс12).

Виходячи з наведеного, суд приходить
до висновку, що зобов'язання поруки
ОСОБА_3 за договором поруки від 14.02.2014
року припинилося , оскільки він не
висловив згоди щодо порручительства за
нового боржника (спадкоємця ОСОБА_4.),
про що свідчить його звернення до суду
з зазначеним позовом.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 3, 15, 16, 104, 559, 608 ЦК України, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України судові
витрати , не сплачені при подачі позову,
підлягають стягненню з відповідача на
користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про визнання поруки припиненою -
задовольнити.

Визнати поруку , що виникла за
договором поруки № 649ВІ1-ПОР1 ,
укладений 14 лютого 2014 року між
Публічним акціонерним товариством
"Укрсоцбанк", ОСОБА_4 та ОСОБА_3, такою, що
припинена.

Стягнути на користь держави з
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" 243 грн. 60 коп. судового
збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м.Миколаєва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя
О.А. Гуденко