АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/3894/2014р
Справа: № 638/7227/13ц
29 травня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого-судді:
суддів: Бородіна
М.М.,Гальянової І.Г.
при секретарі - Рудь О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 12 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа: Комунальне підприємство
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» про стягнення
грошової суми,

в с т а
н о в и л а

в травні 2013 року у суд звернувся ОСОБА_3
та просив стягнути з ОСОБА_2. еквівалент
17 128 дол. США - 136904 грн., як перевищення 90 %
вартості предмета іпотеки над розміром
забезпечених іпотекою вимог
іпотекодержателя, та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 08.11. 2006 року між ним
та відповідачкою був укладений договір
позики. В забезпечення виконання
договору позики 08.11.2006 року був
укладений договір іпотеки, відповідно
до умов якого ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2
прийняла в заставу квартиру АДРЕСА_1

В період дії договору позики на його
виконання ОСОБА_2 було передано 7 032 дол.
США. У подальшому ОСОБА_2 стала
ухилятися від виконання договору і не
приймала платежі в погашення договору
позики. 17.06.2009 року ОСОБА_2
зареєструвала за собою право власності
на квартиру, що також було встановлено
рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 24.01.2013 року, яке було
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Харківської області від 19.03.2012 .

Представник відповідача проти
позову заперечував, посилаючись на
його необгрутованість, просив
застосувати строк позовної давності.

Рішенням Дзержинського районного
суду м. Харкова від 12 березня 2014 року
позовні вимоги задоволенні частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача
суму еквівалентну 16928 дол.США - 135 305,50
грн. та судові витрати.

Не погодилась з рішенням ОСОБА_2 й
у апеляційній скарзі її представник
ОСОБА_4 просить рішення скасувати.
Вважає, що судом неправильно проведені
розрахунки за договором позики та
включено лише неповернуту частину
позики. Не був узятий до уваги
письмовий розрахунок вимог
іпотекодержателя за основним
зобов'язанням.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив із вимог ст. 37
Закону України «Про іпотеку» зі
змінами, внесеними Законом України
«Про іпотечні облігації» від 22.12.2005
року, набрали чинності 24.01.2006 року та
обґрунтовано послався на вимоги ч.3 ст.5
ЦК України, якою передбачено, якщо
цивільні відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав і обов'язків, що
виникли з моменту набрання ним
чинності.

Право власності на квартиру, що
перебувала в іпотеці у порядку
забезпечення боргових зобов'язань
ОСОБА_3 зареєстровано за ОСОБА_2 17.06.2009
року. На цей час діяла змінена норма ст.
37 Закону України «Про іпотеку». А тому,
судова колегія вважає, що судом першої
інстанції була правильно застосована
норма Закону України «Про іпотеку», яка
передбачала те, що іпотекодержатель
набуває предмет іпотеки у власність за
вартістю, визначеною на момент такого
набуття на підставі оцінки предмета
іпотеки суб'єктом оціночної
діяльності. У разі набуття права
власності на предмет іпотеки
іпотекодержатель зобов'язаний
відшкодувати іпотекодавцю перевищення
90% вартості предмета іпотеки над
розміром забезпечених іпотекою вимог
іпотекодержателя.

Суд першої інстанції дав оцінку
звіту суб'єкта оціночної діяльності
ПГТ «Баранов і К» про оцінку майна -
спірної квартири на час набуття права
власності на квартиру ОСОБА_2( 17.06.2009
року), яка в еквіваленті складала 235 952
грн. або 31 000 дол. США, а 90% вартості
предмету іпотеки 27 900 дол. США.
Перевищення 90 відсотків вартості
предмета іпотеки над розміром
забезпечених вимог складає 16928 дол. США,
що за курсом долара станом на 20.05.2013
року становить 135 305,50 грн.

Суд також дав належну оцінку
доводам представника відповідача, щодо
значно більшої суми заборгованості за
договором позики. Так як той вважав, що
не були враховані проценти, неустойка
за порушення виконання зобов'язання.
Але суд виходив з наявних доказів і
послався на вимогу направлену ОСОБА_2
на адресу ОСОБА_3, де була зазначена
сума заборгованості саме 17 804 дол. США. І
саме вказана сума заборгованості стала
підставою для початку процедури
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Також в рішенні суд першої
інстанції вирішив питання щодо
пропуску строків позовної давності і з
урахуванням доказів, які є у справі та
обставин справи прийшов до висновку
про поважність причин пропуску строків
позовної давності для звернення у суд
за захистом своїх прав ОСОБА_3, з чим
погоджується і судова колегія.

Судова колегія вважає, що суд
першої інстанції постановив законне і
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам ст.ст. 213,214 ЦПК України, а тому
підстави для його скасування відсутні.

Доводи викладені в апеляційній
скарзі висновків суду першої інстанції
не спростовують.

Керуючись ст. 303,307,308, 317,319 ЦПК
України судова колегія,

У Х В А Л
И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 12 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
після її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя -

Судді -