Справа № 364/444/14-ц Головуючий у І
інстанції Ткаченко О.В.Провадження №
22-ц/780/3878/14 Доповідач у 2
інстанції ПриходькоКатегорія 9
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2014 року колегія судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній
Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника Управління Пенсійного
фонду України у Володарському районі
Київської області на рішення
Володарського районного суду
Київської області від 12 травня 2014 року
за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа
Управління Пенсійного фонду України у
Володарському районі Київської
області про встановлення факту, що має
юридичне значення,-

встановила:

у квітні 2014 року заявник звернувся до
суду з названою заявою, в якій зазначив,
що має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
які працювали у зоні відчуження з 01.07.1986
року по 31.12.1986 року у зоні відчуження
від 1 до 5 календарних днів, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку на 5 років.

При зверненні до Управління Пенсійного
фонду у Володарському районі, для
надання вказаної пільги ОСОБА_1
вказали, що необхідно надати довідку
форми 122 або інші документи, які б
підтвердили період роботи в зоні
відчуження.

У зв»зку з відсутністю таких
документів та неможливістю їх
отримати, заявник просив суд
встановити факт, що він в період часу з
10.10.1986 року по 10.10.1986 року перебував в
Чорнобильській зоні відчуження щодо
виконання обов»язків по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Рішенням Володарського
районного суду Київської області від 12
травня 2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_1, в період
часу з 10.10.1986 року по 10.10.1986 року
перебував в Чорнобильській зоні
відчуження щодо виконання обов»язків
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В апеляційній скарзі представник
Управління Пенсійного фонду України у
Володарському районі Київської
області просить скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог оскільки встановлення
даного факту пов»язано з наступним
вирішенням спору про право, а тому суд
першої інстанції повинен був залишити
заяву без розгляду.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення учасників
процесу, які з»явилися в судове
засідання, вивчивши матеріали справи
та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що
заявник звернувся до суду із заявою про
встановлення факту перебування його в
період з 10.10.1986 року по 10.10.1986 року
перебував в Чорнобильській зоні
відчуження щодо виконання обов»язків
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Пленум Верховного Суду України в
п.2 своєї постанови №5 від 31 березня 1995
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» роз»яснив, що не можуть
розглядатися судами заяви про
встановлення факту перебування в зоні
радіоактивного впливу, як і заяви про
встановлення фактів належності до
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що заява ОСОБА_2 не підлягає
судовому розгляду в порядку ст.256 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню із
закриттям провадження у справі з тих
підстав, що справа не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.205,303,307,310,313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила :

апеляційну скаргу представника
Управління Пенсійного фонду України у
Володарському районі Київської
області задовольнити частково.

Рішення Володарського районного суду
Київської області від 12 травня 2014 року
скасувати, провадження у справі за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту,
що має юридичне значення - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді