У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д.,
Черненко В.А.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» про визнання
договору недійсним, зобов'язання
вчинити дії; за зустрічним позовом
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_4 про
стягнення суми за касаційними скаргами
ОСОБА_4 та публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Дніпропетровськгаз»
(далі - ПАТ «Дніпропетровськгаз») на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, у якому
просила визнати недійсним договір №?
11513/6748 від 18 березня 2011 року про
погашення заборгованості за послуги з
газопостачання; списати з її особового
рахунку НОМЕР_1 суму заборгованості за
спожитий природній газ за період з 1
квітня 2009 року по 1 травня 2010 року у
зв'язку зі спливом строків позовної
давності; зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок за надані
послуги з газопостачання за період
відсутності лічильника, а саме: з 1
травня 2010 року по 1 квітня 2011 року з
розрахунку не більше 15 % з її доходу,
отриманого у зазначений період;
відновити надання послуг з
газопостачання до її будинку по
АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог зазначала, що 15
квітня 2013 року на підставі акту від 15
квітня 2013 року належний їй на праві
власності будинок було відключено
працівниками відповідача від
газопостачання через існування
заборгованості перед ним. Вказані дії
відповідача вона вважає
неправомірними та незаконними,
оскільки її вини у несплаті послуг за
газопостачання немає, відповідачем при
нарахуванні боргу не було враховано, що
вона є пенсіонеркою і отримує
мінімальну пенсію, у будинку
зареєстровані її син, який не проживає
у ньому, і невістка, яка не отримує
доходів. Крім того, після відключення 23
лютого 2011 року її будинку від
газопостачання, вона змушена була
укласти договір з відповідачем від
18 березня 2011 року про погашення
заборгованості за послуги з
газопостачання, який на підставі ст. 233
ЦК України є недійсним, оскільки
укладений нею під впливом тяжких
обставин і на вкрай невигідних умовах.
Вона ніколи не погоджувалася із сумою
боргу і її волевиявлення на час
підписання договору не було вільним і
не відповідало її внутрішній волі. Крім
того, 10 грудня 2012 року було скасовано
судовий наказ про стягнення з неї суми
боргу у розмірі 17 424 грн 26 коп. за період
з 2009 року по лютий 2012 року. Указаний
борг, на її думку, підлягає списанню на
підставі ст. 257 ЦК України у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності. Окрім того, через надумані
борги відповідачем 15 квітня 2013 року
знову було відключено її будинок від
газопостачання, на підставі чого вона
просить зобов'язати відповідача
відновити газопостачання до її
будинку.

У липні 2013 року ПАТ
«Дніпропетровськгаз» звернулося до
суду із зустрічним позовом, у якому з
урахуванням уточнень просило суд
стягнути з ОСОБА_4 на свою користь
заборгованість за спожитий природній
газ у розмірі 14 558 грн 76 коп., що виникла
за період з 1 квітня 2009 року по 1
листопада 2013 року.

В обґрунтування вимог зазначало, що 5
червня 2006 року між сторонами було
укладено договір НОМЕР_1 про надання
позивачу послуг з газопостачання до її
будинку по АДРЕСА_1. За умовами
вказаного договору ОСОБА_4
зобов'язалася своєчасно та у повному
обсязі вносити плату за надані послуги
з газопостачання. Однак, у порушення
умов укладеного договору, ОСОБА_4 не в
повному обсязі здійснювала оплату за
спожитий природній газ та неодноразово
здійснювала самовільне відновлення
газопостачання після його припинення
підприємством. Зокрема, нею було
самовільно встановлено додаткові
газові прилади в літній кухні будинку,
за рахунок чого збільшилася
опалювальна площа будинку на 32,9 кв. м.
Крім того, 1 березня 2011 року під час
перевірки цілісності пломб було
виявлено додаткову прибудову до
будинку позивача, площею 8,54 кв. м,
внаслідок чого опалювальна площа
будинку збільшилась до 99,6 кв. м.
Враховуючи те, що позивачкою було
самовільно підключено додаткові, не
передбачені проектною документацією,
газові прилади, та враховуючи
відсутність у неї лічильника станом на
1 березня 2011 року, було
здійснено розрахунок збитків,
нанесених позивачем за період з 1
вересня 2010 року по 1 березня 2011 року,
відповідно до п. 2.1 Порядку
відшкодування збитків, завданих
газопостачальному підприємству
внаслідок порушення Правил надання
населенню послуг з газопостачання. 1
березня 2011 року між сторонами було
укладено договір №? 11513/6748 про
погашення заборгованості за послуги з
газопостачання. Однак, умови вказаного
договору ОСОБА_4 не виконувала,
внаслідок чого її заборгованість перед
газопостачальником склала 19 213 грн 04
коп. 15 лютого 2013 року її було
попереджено про можливість
відключення будинку від
газопостачання через несплату боргу, і
15 квітня 2013 року таке відключення
будинку від газопостачання було
здійснено. Разом з цим, 10 липня
2013 року та 31 жовтня 2013 року було
виявлено чергові самовільні
підключення ОСОБА_4 до системи
газопостачання, та здійснено
розрахунок збитків, завданих такими
діями за період з 15 квітня 2013р. по 10
липня 2013 року, які склали 1 149 грн
73 коп. за період з 10 липня 2013 року по
13 серпня 2013 року в сумі 366 грн 46
коп., та за період з 14 серпня 2013 року по 30
жовтня 2013 року в сумі 1 488 грн 41 коп.,
внаслідок чого загальна сума
заборгованості ОСОБА_4 склала 22 481 грн 79
коп., з яких 7 923 грн 03 коп. стягнуто за
рішенням суду від 2 липня 2009 року.

Рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 18 листопада 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
Поновлено ПАТ «Дніпропетровськгаз»
строк звернення до суду. Позов ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Дніпродзержинського управління по
експлуатації газового господарства
ПАТ «Дніпропетровськгаз» 14 558 грн 76
коп. заборгованості за спожитий
природний газ. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 лютого
2014 року рішення місцевого суду в
частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_4 про визнання договору недійсним
та зобов'язання відновити надання
послуг з газопостачання скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_4 в цій частині задоволено.
Визнано недійсним договір від 18
березня 2011 року про погашення
заборгованості за послуги з
газопостачання, укладений між ОСОБА_4
та ПАТ «Дніпропетровськгаз».
Зобов'язано ПАТ «Дніпропетровськгаз»
відновити надання послуг з
газопостачання споживачу ОСОБА_4 до
будинку по АДРЕСА_1. Рішення місцевого
суду в частині розміру стягнення
заборгованості за послуги
газопостачання за період з 1 квітня 2009
року по 30 жовтня 2013 року змінено,
зменшено розмір заборгованості, що
підлягає стягненню із ОСОБА_4 з 14 558 грн
76 коп. до 11 554 грн 16 коп. В іншій частині
позову ПАТ «Дніпропетровськгаз»
відмовлено. В решті рішення місцевого
суду залишено без змін. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позов
повністю.

У касаційній скарзі ПАТ
«Дніпропетровськгаз», посилаючись на
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарг цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції,
перевіряючи рішення суду першої
інстанції, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов ОСОБА_4
підлягає частковому задоволенню, а
сума заборгованості підлягає
зменшенню, керуючись при цьому нормами
ст. ст. 215, 233 ЦК України, п. п. 1, 6,
7 «Правил надання населенню послуг з
газопостачання», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 2246 від 9 грудня 1999 року.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційні скарги і залишити
оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко