Справа № 639/2692/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2013 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді
Труханович В.В.

за участю секретаря - Малойван
Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання, суд

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова
звернулась представник КП «Харківські
теплові мережі» з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання, в якому просила суд
постановити рішення на підставі якого
стягнути з відповідача на користь КП
«Харківські теплові мережі»
заборгованість за послуги з
теплопостачання в сумі 366,36 грн. та
судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
послався на те, що ухвалою Жовтневого
районного суду м. Харкова від 09.09.2013
року було позивачу було відмовлено у
прийняті заяви про видачу судового
наказу про стягнення з відповідачів
заборгованості за послуги з
теплопостачання.

Позивач зазначає, що надає послуги з
теплопостачання згідно чинного
законодавства.

Відповідачам на праві приватної
власності належить квартира за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачі, у свою чергу, не в повному
обсязі сплачують вартість наданих
послуг, у зв'язку з чим за ними виникла
заборгованість за період з 01.03.2010 року
по 31.07.2013 року у сумі 366,36 гривень.

30 травня 2014 року відповідач ОСОБА_1
надала суду заяву про застосування
строків позовної давності до вимог
відповідача, та надала суд квитанцію
про сплату боргу у сумі 40,90 грн., а
залишок боргу зобов'язалася сплатити
до 18.06.2014 року.

Представник позивача, Павленко Л.М., яка
діє на підставі довіреності від 08.05.2013
р., в судовому засіданні позов
підтримала, просила суд стягнути з
відповідачів суму боргу з врахуванням
сплачених 40,90 грн., проти застосування
строку позовної даності заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
проти позову заперечувала, просила суд
відмовити в його задоволенні, та
застосувати строк позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, про день, час та
місце слухання справи повідомлені
належним чином у відповідності до
вимог ЦПК України, причини неявки суду
не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, вважає, що
заявлений позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 09.09.2013 року КП «Харківські
теплові мережі» було відмовлено у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 заборгованості за послуги
теплопостачання. (а.с. 5)

Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у
прийнятті заяви унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою. Заявник
у цьому випадку має право звернутися з
тими самими вимогами у позовному
порядку.

Отже, позивач звернувся з вимогами про
стягнення з відповідачів на свою
користь заборгованості за послуги
теплопостачання у розмірі 366,36 гривень
в порядку позовного провадження.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 зареєстровані та мешкають за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
відповіддю адресно-довідкового
підрозділу ГУДМСУ в Харківській обл.
від 11.04.2014 року. Відповідач ОСОБА_2
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.
12-13)

Як вбачається з відомості нарахувань
та сплати за теплову енергію,
відповідачі є споживачами послуг
теплової енергії шляхом відкриття
особового рахунку №НОМЕР_1 за адресою:
АДРЕСА_1, відкритого на ОСОБА_1 (а.с. 7)

Відповідач в судовому засіданні
пояснила, що квартира за адресою:
АДРЕСА_1, належить відповідачам на
праві приватної власності.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачі мають заборгованість по
сплаті послуг теплопостачання у сумі
366,36 грн. за період з 01.03.2010 року по 31.07.2013
року, що також підтверджується
відомістю нарахувань та сплати за
теплову енергію, яку додав до
матеріалів справи позивач. (а.с.7-9)

ОСОБА_1 в судовому засіданні просила
суд застосувати строк позовної
давності до вимог КП «Харківські
теплові мережі».

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Частина 2 ст. 267 ЦК України вказує, що
позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду з заявою про
видачу судового наказу у вересні 2013
року, а з даним позовом 27.03.2014 року.

Так, строк позовної даності має
застосовуватися до вимог про стягнення
заборгованості з 01.03.2010 року по
вересень 2011 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, суд розглядає період
заборгованості з 27.03.2011 року по 31.07.2013
року.

Так, заборгованість відповідачів
становить: за березень 2011 року - 40,90 грн.,
за червень 2011 року - 8,53 грн., за липень 2012
року - 0,06 грн., листопад 2012 року - 5,00 грн.

30 травня 2014 року відповідачем було
частково сплачено заборгованість у
сумі 40,90 грн. (а.с. 44)

Отже, заборгованість по сплаті послуг
теплопостачання за період з 27.03.2011 року
по 31.07.2013 року, складає 13,59 грн. що
підтверджується відомістю нарахувань
та сплати за теплову енергію, яку додав
до матеріалів справи позивач з
врахуванням коштів, сплачених
відповідачем. (а.с. 3-4)

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Статтею 156 ЖК УРСР встановлено, що
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири)
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі в витратах вирішуються в
судовому порядку.

У відповідності зі ст. 162 ЖК України,
плата за користування жилим
приміщенням в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін. Плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Строки внесення
квартирної плати і плати за
комунальні послуги визначаються
угодою сторін. Наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату і
плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного
Кодексу України, власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Частина 2 ст. 317 ЦК України зазначає, що
на зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24.06.04р.
№ 1875-ІV, обов'язок по укладанню договору
зі споживачем покладений на виконавця
послуг - житлово-експлуатаційну
організацію, а не на виробника послуг,
яким є позивач.

Такий порядок надання послуг з
опалення та гарячого водопостачання
також передбачений «Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»,
затверджених Постановою Кабінету
міністрів України від 21.07.2005року №630.

Згідно п. 18 вищевказаних правил
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
якщо договором не встановлено інший
строк.

Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку про те, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК
№638479, ОСОБА_1. є інвалідом другої групи.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір», від сплати судового
збору звільняються інваліди I та II груп,
законні представники дітей-інвалідів і
недієздатних інвалідів I та II груп.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у
разі відмови в прийнятті заяви про
видачу судового наказу або в разі
скасування судового наказу внесена
сума судового збору стягувачу не
повертається. У разі пред'явлення
стягувачем позову до боржника у
порядку позовного провадження сума
судового збору сплаченого за подання
заяви про видачу судового наказу
зараховується до суми судового збору,
встановленої за позовну заяву.

Так, з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
рівних частинах підлягає стягненню
судовий збір у сумі 243,60 грн., сплачений
позивачем за подання заяви про видачу
судового наказу та за подання позовної
заяви.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 169, 208-210,
212-215, 224-226, 232 ЦПК України, ст.ст. 150, 156, 160,
162 ЖК України, ст.ст. 256, 257, 264, 267, 317, 322 ЦК
України, Законом України «Про
теплопостачання» 2005 року №28,
«Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005.року №630,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, у
солідарному порядку, на користь
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» заборгованість за
послуги з теплопостачання в сумі 13,59
грн. (тринадцять гривень п'ятдесят
дев'ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, з кожного
окремо, на користь Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» судовий збір по 121,80 грн. (сто
двадцять одна гривня вісімдесят
копійок).

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з моменту одержання його копії.

Суддя
В.В. Труханович