УХВАЛА

ІМЕНЕМ КРАЇНИ

23 червня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної О.В.

при секретарі -          Алімурадовій
Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа
Ленінський відділ державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, про
зняття арешту та оголошення заборони
на його відчуження, -

В С Т А Н
О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_1
звернувся в суд в порядку ст. 383 ЦПК
України із заявою про зняття арешту з
майна боржника ОСОБА_2 та зняття
оголошення заборони на його
відчуження, що накладені постановою
від 16.12.2013 року, та постановою від 24.02.2014
року в частині де вказано, що
заарештоване все майно боржника та
просить не арештовувати і не
оголошувати заборони на відчуження
визнаних за ОСОБА_1 івановичем на праві
власності 19/40 часток житлових будинків:
літ. «А-1» загальною площею 77,2 кв.м.,
житловою площею 42,5 кв.м., літ. «И-1»
загальною площею 162,3 кв.м., житловою
площею 76,1 кв.м., гаражу літ. «Кк’» з
надвірними будівлями, що знаходяться
за адресою: м. Харків, вул.
Червоноселищна, будинок 40. А також
просить зобов"язати Ленінський ВДВС
ХМУЮ у зведеному виконавчому
провадженні відносно ОСОБА_2, змінити
публічне обтяження, внесене за заявою
№ 5573752 від 25.02.2014 року, публічне
обтяження до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію обтяження, на підставі чого
було обтяжено все майно ОСОБА_2 в межах
суми боргу, вказавши, що обтяження
поширюється на належні ОСОБА_2 19/40
часток житлових будинків: літ. «А-1»
загальною площею 77,2 кв.м., житловою
площею 42,5 кв.м., літ. «И-1» загальною
площею 162,3 кв.м., житловою площею 76,1
кв.м., гаражу літ. «Кк’» з надвірними
будівлями, що знаходяться за адресою: м.
Харків, вул. Червоноселищна, будинок 40.

В обгрунтування зазначає, що
рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 15.07.2013 року в порядку
поділу майна, що є спільною сумісною
власністю, визнано за ОСОБА_1 право
власності на 19/40 часток житлових
будинків: літ. «А-1» загальною площею 77,2
кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., літ. «И-1»
загальною площею 162,3 кв.м., житловою
площею 76,1 кв.м., гаражу літ. «Кк’» з
надвірними будівлями, що знаходяться
за адресою: м. Харків, вул.
Червоноселищна, будинок 40.

В порядку поділу майна, що є спільною
сумісною власністю, визнано за ОСОБА_2
право власності на 19/40 часток житлових
будинків: літ. «А-1» загальною площею 77,2
кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., літ. «И-1»
загальною площею 162,3 кв.м., житловою
площею 76,1 кв.м., гаражу літ. «Кк’» з
надвірними будівлями, що знаходяться
за адресою: м. Харків, вул.
Червоноселищна, будинок 40.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2721грн. 83
коп.

Рішення суду набрало чинності.

Однак скаржник позбавлений
можливості зареєструвати визнане
судом за ним право власності, оскільки
на житловий будинок з надвірними
будівлями що знаходяться за адресою: м.
Харків, вул. Червоноселищна, будинок 40,
накладено арешт та оголошено заборону
на відчуження на підставі зазначених
вище постанов державного виконавця, в
тому числі постановленої і на підставі
його ж заяви при поданні виконавчого
листа про стягнення судових витрат.

Представник скаржника у судове
засідання не з"явився, раніше була
подана заява у якій представник просив
розглянути скаргу за його відсутністю
та просив задовольнити скаргу.

Державний виконавиць Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_3 у судове засідання
з’явився, проти задоволення заяви
заперечував, зазначивши, що обтяження
на майно ОСОБА_2 накладено на підставі
постанови від 24.02.2014 року про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження винесеної у
виконавчому провадженні за виконавчим
листом № 642/9636/2013 ц виданого 03.12.2013 року
про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу за
розпискою в розмірі 100000 грн. та судових
витрат в розмірі 1000 грн. на користь
ОСОБА_4. У даному виконавчому
провадженні ОСОБА_1 не є стороною
виконавчого провадження. За заявою
скаржника у виконавчому провадженні
№41231930 також було винесено постанову
про накладення арешту на майно
боржника ОСОБА_2 в межах суми стягнення,
однак за цією постановою обтяження до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію
обтяження не вносились. Вважає що для
захисту своїх прав скаржник
неправильно звернувся із скаргою в
порядку ст. 383 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи
приходить до наступного висновку.

Суд вважає, що заява ОСОБА_1 не
підлягає розгляду за правилами
Розділу У11 ЦПК України, встановленими
для розгляду скарг сторін
виконавчого провадження на рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього кодексу.

Крім того, у своїй скарзі ОСОБА_1
заявляє вимоги щодо виконання дій у
виконавчому провадженні, де він не є
стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про зняття з нього арешту.
У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

За змістом цієї статті дії
державного виконавця, пов'язані з
накладенням арешту на майно, є
підставою для виникнення цивільних
прав та обов'язків, то до таких
правовідносин мають застосовуватися
загальні положення про захист
цивільних прав шляхом пред'явлення
позову про зняття з нього арешту.
Відповідно заява про зняття з
арешту з майна, подана в суд особою,
яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржнику у виконавчому провадженні,
підлягає залишенню без розгляду з
роз'ясненням заявникові можливості
вирішення спору в позовному
провадженні виходячи із загальних
положень процесуального права,
передбаченого ч. 6 ст. 235 ЦПК України.

На підставі зазначеного суд
приходить до висновку, щодо залишення
скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 10,11, 210, 383-387 ЦПК
України, суд, -

У
Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, зацікавлена
особа Ленінський відділ державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, про
зняття арешту та оголошення заборони
на його відчуження - залишити без
розгляду.

Роз'яснити заявникові право
на подачу позову на загальних
підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду подається протягом

п’яти днів з дня її проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали .

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги.

Суддя
О.В. Бородіна