РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Жовтневий райсуд м.
Харкова у складі:

Головуючого судді - Шиянової Л.О.

За участю секретаря - Шевченко А.В.

Представника позивача - ОСОБА_1

Представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засідання цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Харківської міської ради,
ОСОБА_4, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області про визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И В
:

Позивач звернувся до Жовтневого
районного суду м. Харкова з позовом до
Харківської міської ради, ОСОБА_4,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області про визнання права
власності на самовільно збудовані
перший поверх - приміщення 1, площею, 23, 6
кв. м., приміщення 2, площею, 14, 6 кв. м.,
приміщення 3, площею 2, 7 кв. м.,
приміщення 4, площею 5, 0 кв. м.,
приміщення 5, площею 4, 3 кв. м.,
приміщення 6, площею 1, 6 кв. м.,
приміщення 7, площею 5, 2 кв. м.,
приміщення 8, площею 7,5 кв. м., приміщення
9, площею 7, 3 кв. м., приміщення 1, площею 3,
0 кв. м., другий поверх - приміщення 10,
площею 27, 4 кв. м., приміщення 11, площею 1,
6, приміщення 12, площею 4, 9 кв. м.,
приміщення 13, площею 1, 9 кв. м.,
приміщення 14, площею 19, 2 кв. м.,
приміщення 15, площею 7,7 кв. м.,
приміщення 16, площею 3, 4 кв. м.,
приміщення 17, площею 5, 2 кв. м., що
розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що йому на підставі
договору купівлі продажу, який було
нотаріально посвідчено 29 травня 2007
року ПНХМНО ОСОБА_5, належить на праві
власності ? частина житлового будинку
з надвірними будівлями АДРЕСА_1 Право
власності зареєстровано у КП
«Харківське Міськ БТЇ». Ця частина
житлового будинку находилась у майже
непридатному стані для проживання,
будинок старий, напівобгорілий. У
зв'язку з цим він звернувся до
виконкому Жовтневої районної у м.
Харкові ради та згідно до рішення за №
77/8 від 06.11.2007 року Жовтневим
Райвиконкомом м. Харкова йому було
вирішено дозволити виконати прибудову
до будинку для розміщення житлових та
підсобних приміщень, реконструкцію і
перепланування належної йому частини
житлового будинку АДРЕСА_1 згідно з
санітарними, будівельними нормами та
розробленої проектної документації.
Він за власні кошти збудував
двоповерховий житловий будинок літ. И-2,
загальною площею 145,8 кв. м.

Відповідно до технічного
висновку ПП «МОДУЛОР-СЕРВІС» про стан
будівельних конструкцій, вбачається,
що технічний стан будівельних
конструкцій у цілому забезпечує
придатність, достатню для експлуатації
будівель. Після закінчення будівництва
житлового будинку літ. И-2 він не має
можливості отримати свідоцтво про
право власності на нього, бо
виконавчий комітет Жовтневої у м.
Харкові ради вже такі свідоцтва не
видає, а до Харківської міської ради та
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області він з питання щодо
оформлення права власності на
самочинно побудований житловий
будинок літ. И-2 він не звертався, бо не
вважає за непотрібним.

Заочним рішенням суду від 05 грудня
2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 були
задоволені.

Ухвалою суду від 25 листопада 2013
року була задоволена заява
відповідача, ОСОБА_4 та вказане заочне
рішення скасовано і справу призначено
до розгляду.

При повторному розгляді справи
позивач та його представник у судовому
засіданні позов підтримали у повному
обсязі та прохали суд його
задовольнити.

Представник відповідача -
Харківської міської ради у судове
засідання не з'явився, про час та дату
слухання справи повідомлялися
належним чином. Представником
відповідача при первісному розгляду
справи до суду була подана письмова
заява, з якої вбачається, що Харківська
міська рада просить слухати справу без
участі їх представника, прийняти
законне та обґрунтоване рішення, що не
порушить прав третіх осіб ( а.с.48-49).

Представник відповідача -
Інспекції державно-будівельного
контролю у Харківській області у
судове засідання не з'явився, надав
суду відзив по справі, в якову вказав,
що підстав для задоволення позову не
вбачається , просив слухати справу у їх
відсутність та ухвалити рішення у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Представник відповідача - ОСОБА_2, у
судовому засіданні проти задоволення
позову ОСОБА_3 заперечувала та суду
пояснила, що відповідачка ОСОБА_4
дійсно давала свого дозволу на
реконструкцію і перепланування
належної йому частини житлового
будинку , але він ввів її в оману, та в
дійсності розпочав нове будівництво
двоповерхового житлового будинку з
порушенням будівельних норм та
існуючого порядку для самочинного
будівництва, у зв'язку з чим вона
неодноразово зверталася з цього
питання зі скаргами до компетентних
органів, та згідно до рішення
виконавчого комітету Жовтневої
районної ради від 17.11.2008 року
позивачеві ОСОБА_3 було надіслано
припис про зупинення будівництва
житлового будинку літ. И-2. Але, навіть
під час слухання цивільної справи з
питання користування земельною
ділянкою позивач ОСОБА_3 проігнорував
цій припис, та таки закінчив
будівництво житлового будинку літ. И-2,
ще до ухвалення рішення суду . Крім
того, відповідачка ОСОБА_4 вважає, що
будівництво двоповерхового житлового
будинку літ. И-2 порушує її законні
права та інтереси, як співвласника , бо
позивач ОСОБА_3 розпочав будівництво в
порушення правил пожежної безпеки без
позитивної експертизи проекту на
відповідність нормативним актам з
питання пожежної безпеки та вважає, що
до початку будівництва позивачеві
ОСОБА_3 необхідно було отримати дозвіл
на виконання будівельних робіт,
отримати узгоджений робочий проект
будівництва житлового будинку ,
проектну документацію, узгодженою
місцевими органами державного нагляду,
отримати її дозволу за проведення
певних будівельних робіт, а саме - на
будівництво нового двоповерхового
житлового будинку літ. И-2 . Вважає, що
висновок ПП «МОДУЛОР-СЕРВІС» про стан
будівельних конструкцій є формальним,
бо зроблений без яких-небудь
досліджень, а проект забудови не є
належно затвердженим за умови
відсутності погодження
архітектурно-планувальної частини
проекту місцевим органом
містобудування та архітектури і
позитивного висновку державної
експертизи. Крім того, їй відомо, що
позивач проводив роботи щодо
проведення електричної проводки,
газифікації будинку, та водовідведення
без участі спеціалістів та без їх
узгоджень.

Суд, заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
усі докази по справі у сукупності,
вважає, що позовні вимоги позивача
ОСОБА_3 не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до ст..60 ЦПК
України - кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь по справі.

Судом встановлено, що позивачу
ОСОБА_3 на підставі договору купівлі
продажу, який було нотаріально
посвідчено 29 травня 2007 року ПНХМНО
ОСОБА_5, належить на праві власності ?
частина житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 а відповідачеві
ОСОБА_4 належить на праві власності ?
частина житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 згідно до свідоцтва
про право на спадщину, яке було видано
23.06.200 року, реєстровий за № 194/97 ,
виданого 5-ю ХДНК (а.с.6-7).

Згідно до технічного паспорту ,
виготовленого 12.10.2011 року техніком КП
Харківське Міське бюро технічної
інвентаризації», вбачається, що на
земельній ділянці АДРЕСА_1 розташовані
два житлових будинки - житловий
будинок літ. А-1 , загальною площею 50, 1
кв. м. та самовільно побудований
двоповерховий житловий будинок літ. И-2,
загальною площею 145,8 кв. м., а
приміщення - 1-2,1-3,1-4 , що знаходилися в
житловому будинку літ. А-1 - знесені (
а.с.13-21).

Згідно до рішення за № 77/8 від 06.11.2007
року Жовтневим Райвиконкомом м.
Харкова позивачеві ОСОБА_3 було
вирішено дозволити виконати прибудову
до будинку для розміщення житлових та
підсобних приміщень, реконструкцію і
перепланування належної йому частини
житлового будинку АДРЕСА_1 згідно з
санітарними, будівельними нормами та
розробленої проектної документації (
а.с.8).

Згідно до письмової відповіді
виконавчого комітету Жовтневої
районної ради за № С-08/1960 від 17.11.2008 року
на ім'я позивача ОСОБА_3 був
надісланий припис про зупинення
будівництва житлового будинку літ. И-2 (
а.с.87).

Як вбачається з письмової
відповіді ДАБК у Харківській області
від 23.05.09 року дозвіл на виконання
будівельних робіт ОСОБА_3 не надавався,
ОСОБА_3 листом було запрошено з'явитися
до інспекції з правовстановлюючими
документами для розгляду питання
будівництва у приватному
домоволодінні по АДРЕСА_1 ( а.с.86).

Згідно до письмової відповіді
ГУМНСУ в ХО від 29.03.2010 року за № 060-1867/270 -
вбачається, що будівництво гр. ОСОБА_3
житлового будинку літ. И- 2. розпочато у
порушення вимог ст.. 10 Закону України «
Про пожежну безпеку» та п.4.2.2. НАПБ
А.01.001-04 « Правил пожежної безпеки в
Україні»( а.с.88).

У відповідності до ч.2. ст.16 ЦК
України - кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
особистих та майнових прав з позовом
про визнання цього права.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного
Кодексу України, житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України
- особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво, не набуває
права власності на нього .

За частинами 3 - 5 статті 376 ЦК
України право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. На вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Статтею 29 Закону України «Про
планування і забудову територій» від
20.04.2000 р. №1699-ІІІ з послідуючими змінами
встановлено, що дозвіл на виконання
будівельних робіт надається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.

Матеріали справи не містять
дозволу на будівництво спірного
будинку інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно до ст.ст. 5,18 Закону України
«Про основи містобудування» від 16.11.1992
р. №2780 - ХІІ із змінами, будівництво
нерухомого майна повинно вестись
відповідно із затвердженим у
встановленому порядку проектом,
закінчені будівництвом об'єкти
підлягають прийняттю в експлуатацію в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до вимог статті 39
Закону України « Про регулювання
містобудівної діяльності»
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Прийняття в експлуатацію об'єктів
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації або на підставі
готовності об'єкта до експлуатації
шляхом видачі Інспекцією сертифікату.

Матеріалами справи
підтверджено, що позивачем в
добровільному порядку не було виконано
відповідно до діючого законодавства
приписів щодо оформлення прав на
земельну ділянку, введення об'єкта в
експлуатацію та проведення державної
реєстрації прав на новостворене
нерухоме майно.

Таким чином, суд вважає, що
позивачем не доведено та не надано
доказів щодо надання
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку, дозвільних
документів на право виконання
будівельних робіт з будівництва
об'єкту, прийняття та вводу
індивідуального будинку в
експлуатацію.

Крім того,у відповідності до ст. 392
ЦК України - власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК, ч. 1 ст. 3 ЦПК
України - кожна особа має право на
захист свого цивільного права лише в
разі його порушення, невизнання або
оспорювання .

У зв'язку із цим звернення до суду з
позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво має
здійснюватися за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи
та пояснень позивача ОСОБА_3, позивач
ніколи не звертався до компетентних
органів з приводу прийняття об'єкту
самочинного будівництва до
експлуатації.

За таких обставин суд не вбачає
правових підстав вважати існування
спору про право, за захистом якого
позивач звернувся до суду, та вважає,
що позивач не позбавлений можливості
звернутися до Харківської міської ради
та Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області з питання
узаконення ним самочинного
будівництва, а тому у задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовляє.

На підставі зазначеного,
керуючись ст.ст.3, 5, 6, 10, 15, 31, 57, 60, 169, 208,
212-215, 218 ЦПК України, ст..ст. 15, 16,182, 317, 326,
328, ч.2 ст.331, 375, 376, 392 ЦК України, Закону
України «Про основи містобудування»
від 16.11.1992 р. №2780 - ХІІ; статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» ст. 29 Закону
України «Про планування і забудову
територій» від 20.04.2000 р. №1699-ІІІ; - суд, -

В И Р І
Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Харківської міської ради, ОСОБА_4,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області про визнання права
власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Жовтневий районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Л.О.Шиянова