АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/2931/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 646/649/14-ц
Категорія: стягнення матеріальної
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Маковецькій О.П.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті
Харкові цивільну справу за
апеляційною

скаргою ОСОБА_3 на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова

від 27 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

Вікторовича про стягнення
матеріальної шкоди, завданої
кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_4 в порядку
цивільного судочинства завернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
5554 грн. на відшкодування завданої їй
матеріальної шкоди. Просила
зобов'язати відповідача провести
одноразову виплату їй 5000 грн.,
необхідних для придбання ліків та
додаткового харчування.

Зазначала, що внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди, яка сталася
27.10.2012 року і винним в якій визнано
ОСОБА_3, вона отримала тілесні
ушкодження, у зв'язку з чим проходила
курс лікування з 27 жовтня по 23
листопада 1012 року, на яке нею були
витрачені кошти в сумі 5554 грн., з яких:
4554 грн. - покупка ліків, проведення
операції - 1000 грн.

При розгляді справи представник
позивачки пояснив, що ОСОБА_3
відшкодував ОСОБА_4 2000 грн., у зв'язку з
чим уточнив суму позову і просив
стягнути з відповідача 3554 грн. на
відшкодування завданої матеріальної
шкоди.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав,
вважаючи достатньою сумою
відшкодування передані ним позивачці
2000 грн., а надані ОСОБА_4 чеки не є
підтвердженням придбання тих ліків,
які їй призначалися.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 27 лютого 2014 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково: на її
користь з ОСОБА_3 стягнуто у
відшкодування завданої матеріальної
шкоди 3554 грн. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір в cyмі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати це рішення суду в
частині стягнення з нього на користь
ОСОБА_4 матеріальної шкоди, та ухвалити
в цій частині нове рішення про відмову
у задоволенні цих позовних вимог. В
іншій частині рішення районного суду
не оскаржує.

Вказує, що районним судом не
враховано, що ОСОБА_4 не доведено розмір
понесених нею витрат на лікування, в
тому числі на проведення операції, а
надані ОСОБА_4 чеки не є підтвердженням
придбання тих ліків, які їй
призначалися за відсутністю доказів
такого призначення.

В запереченнях на апеляційну
скаргу представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5
просить відхилити скаргу за її
необґрунтованістю, зазначаючи, що її
доводи були предметом розгляду судом
першої інстанції, яким цим доводам
надана правильна правова оцінка.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, що з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги відповідно до ст.. 303 ЦПК України,
судова колегія вважає, що скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди, яка сталася 27.10.2012 року з вини
ОСОБА_3, ОСОБА_4 отримала середньої
тяжкості тілесні ушкодження, у зв'язку
з чим знаходилася на стаціонарному
лікуванні з 27 жовтня по 23 листопада 1012
року.

Вироком Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 07.10. 2013 року ОСОБА_3
визнано винуватим у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та
призначено відповідне покарання.
Задоволено цивільний позов потерпілої
ОСОБА_4 і на її користь стягнуто з
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 3554 грн.
та моральну шкоду в сумі 25 000 грн. Також
вирішені інші процесуальні питання.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 17.12.2013 року вказаний вирок
суду в частині стягнення матеріальної
шкоди на користь потерпілих скасований
та призначений новий розгляд у суді
першої інстанції в порядку цивільного
судочинства. В іншій частині вирок
залишений без змін.

Зазначений вирок суду відповідно до ч.4
ст. 61 ЦПК України має преюдиційне
значення з питань, чи мали місце ці дії
та чи вчинені вони цією особою, і є
підставою для виникнення
цивільно-правової відповідальності
ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 1166 , ч. 2
ст. 1187 та ч.1 ст. 1195 ЦК України.

Будь-яких доказів, які б
спростовували зазначеними нормами
права презумпцію вини за наслідки
спричиненої ОСОБА_4 матеріальної шкоди,
відповідачем ОСОБА_3 до суду першої та
апеляційної інстанції не надано.

В судовому засіданні
апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його
представник не заперечували факт
знаходження потерпілої ОСОБА_4 на
стаціонарному лікуванні, проведення їй
операції у зв'язку з отриманими
тілесними ушкодженнями.

З виписки із медичної карти
стаціонарного хворого КЗОЗ ОКЛ ЦЕМД та
МК від 23.11.2012 року вбачається, що під
час стаціонарного лікування ОСОБА_4
отримувала протизапальну терапію,
анальгетики перев'язування місця
виходу спиці, проводилася профілактика
ТГВ/ТЕЛА. Була виписана із стаціонару
для подальшого амбулаторного
лікування з лікувальними
рекомендаціями.

Згідно наданих позивачкою
фіскальних чеків (оригінали яких
надані представником в суді
апеляційної інстанції) та досліджених
судом першої інстанції відповідно до
ст.. 212 ЦПК України підтверджується
факт придбання нею лікарських засобів
та лікувальних препаратів під час її
лікування від наслідків ДТП в сумі, яка
стягнута судом першої інстанції.

Посилання представника
відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_7 в суді
апеляційної інстанції на те, що
стягнута за вироком суду з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 моральна шкода в сумі 25
000 грн. компенсує й матеріальні витрати
останньої, судова колегія вважає
безпідставними, оскільки вони не
відповідають вимогам ст.ст. 12-16,22,23 ЦК
України.

За таких обставин судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а рішення районного суду
в оскаржуваній частині ухвалено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, що є підставою
відповідно до вимог ст.. 308 ЦПК України
для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1ч.1 ст.
307,ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 27 лютого 2014 року в

оскаржуваній частині
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: