Справа № 490/9149/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

06 березня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

за участю представника позивача -
Гриненко Т.В.

відповідача -
ОСОБА_2

представника відповідача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом Приватного
підприємства "Юлиана-Сервис" до ОСОБА_2
про виселення особи без надання іншого
жилого приміщення.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене
через суд першої інстанції до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/9149/13-ц
490/9149/13-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

за участю представника позивача -
Гриненко Т.В.

відповідача -
ОСОБА_2

представника відповідача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом Приватного
підприємства "Юлиана-Сервис" до ОСОБА_2
про виселення особи без надання іншого
жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із
позовом до відповідачки про
виселення її з кімнати НОМЕР_1
гуртожитку по АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення, посилаючись
на самовільне зайняття нею вказаного
жилого приміщення.

Представник позивача Гриненко Т.В.
судовому засіданні вимоги позову
підтримав та просив про їх задоволення.

Відповідачка та її представник ОСОБА_3
в судовому засіданні вимоги позову не
визнали, просили в задоволені позову
відмовити.

Вислухавши пояснення уачсників
процесу, вивчивши доводи позову,
дослідивши письмові докази, суд
встановив наступне.

20.02.2006 року між КП Миколаївськох
міської ради "Миколаївелектротранс" та
ПП "Юліана-Сервіс" було укладено
договір оренди нежитлових приміщень,
що належать до комунальної власності
згідно якого КП Миколаївськох міської
ради "Миколаївелектротранс" передав ПП
"Юліана-Сервіс" прийняло в строкове
платне користування окреме
індивідуальне визначено майноа саме:
нежитлові приміщення на 1 поверсі: з 1 по
Х1Х, з НОМЕР_2 по НОМЕР_3 та приміщення на
2 поверсі з НОМЕР_4 по НОМЕР_1загальною
площею 430,70 кв.м. в будинку літ.А-9, яке
розміщене за адресою: АДРЕСА_1

ПП "Юліана-Сервіс" згідно договору
купівлі-продажу комунального майна від
05.02.2010 року є власником 51/100 частки
нежитлових приміщень гуртожитку по
АДРЕСА_1, а саме: нежитлових приміщень
на І поверсі №1,ІІ, VІІІ та нежитлових
приміщень на ІІ-му поверсі
НОМЕР_4,НОМЕР_6,НОМЕР_1, загальною площею
220,3 кв.м., що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1

Як вбачається з трудової книжки серії
НОМЕР_7 ОСОБА_2 02.02.2007 року була прийнята
на службу в органи внутрішніх справ
наказом №18/с від 02.02.2007 року.

30.12.2008 року ОСОБА_2 звернулася із заявою
до директора КП Миколаївської міської
ради «Миколаївелектротранс»
Кондратьєва А.В. із проханням
розглянути питання щодо надання
кімнати у гуртожитку, розташованому за
адресою АДРЕСА_1 у зв'язку з чим їй був
наданий дозвіл на вселення та вона була
вселена до кімнати № НОМЕР_1 за адресою:
АДРЕСА_1 При цьому вона була
зареєстрована за вказаною адресою.

Рішенням Виконавчого комітету
Миколаївської міської ради від 27.02.2009
року №464 було встановлено для КП ММР
«Миколаївелектротранс» тарифи з
утримання будинку, які надаються
населенню, що мешкає у гуртожитку по
АДРЕСА_1, який має статут гуртожитку для
проживання сімей.

На момент розгляду справи відповідачка
зареєстрована та проживає в кімнаті
НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

Як зазначає представник позивача,
відповідачка без його згоди
самоуправно вселилася до кімнати
НОМЕР_1 за вищевказаною адресою та
перешкоджає йому розпоряджатися його
власністю.

Вищевикладені факти свідчать про те,
що при вселенні позивачки попередній
власник КП ММР «Миколаївелектротранс»
надав згоду на її вселення в кімнату
НОМЕР_1 по АДРЕСА_1. Таким чином
відповідачка не є особою, яка
самоправно вселилася до кімнати за
вищевказаною адресою

Згідно ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які
самоправно зайняли жиле приміщення,
виселяють без надання їм іншого жилого
приміщення.

Згідно ст.98 ЖК України наймач
жилого приміщення та члени його сім'ї,
які проживають разом з ним, можуть за
взаємною згодою дозволити тимчасове
проживання в жилому приміщенні, що є в
їх користуванні, інших осіб без
стягнення плати за користування
приміщенням (тимчасових жильців), в
тому числі опікуна чи піклувальника,
який не є членом сім'ї наймача. Вселення
тимчасових жильців на строк понад
півтора місяця допускається за
умови додержання розміру жилої
площі, встановленого для надання жилих
приміщень (частина перша статті 48).
Тимчасові жильці на вимогу наймача
або членів сім'ї, які проживають разом
з ним, зобов'язані негайно звільнити
приміщення, а в разі відмовлення -
підлягають виселенню в судовому
порядку без надання іншого жилого
приміщення.

На підставі вищевикладеного, у
відповідності з ч. 3 ст. 116 ЖК України,
суд дійшов висновку, що відповідачка
вселилася до кімнати НОМЕР_1 по АДРЕСА_1
за згодою наймача, тобто не
самоуправно, тому підстави для її
виселення в порядку ч.3 ст.116 ЖК України
відсутні.

За такого в задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України судовий
збір сплачений при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене
через суд першої інстанції до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН