Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/2094/14 Головуючий у 1
інстанції: Калугіна І.О.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 10» червня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Коваленко А.І.,

при секретарі: Мосіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Племптахокомбінат
«Запорізький» на ухвалу
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 04 жовтня 2013
року про визнання мирової угоди в
процесі виконання рішення по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
грошової суми,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
грошової суми.

Просила стягнути з відповідача на її
користь суму боргу за договором позики
у розмірі 200 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 травня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 200
000 грн. та судовий збір у сумі 2000 грн.

В серпні 2013 року державний виконавець
відділу Державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області звернувся з заявою до суду в
порядку ст. 372 ЦПК України про
затвердження мирової угоди.

Ухвалою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 04 жовтня 2013 року визнано
мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5

За умовами мирової угоди:

1. ОСОБА_3 згодна в якості
добровільного виконання рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
від 15 травня 2013 р. про стягнення з
ОСОБА_5 на мою користь суми боргу за
договором позики у розмірі 200000 грн. та
2000 грн. судового збору отримати у
власність від ОСОБА_5 належні їй об'єкти
нерухомості на базі відпочинку
"Петрівська Фортеця", а саме: будинки
для відпочинку у кількості 10 шт,
дерев'яні, на бетонних блоках, кожний
площею за внутрішнім обміром 16,1 кв.м.,
загальною площею 20,3 кв.м. з відкритою
верандою площею 4,2 кв.м., означених на
плані земельної ділянки під номерами
1,2,3,4,5,6,7,8,9,10, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

2. ОСОБА_5 згодна в якості
добровільного виконання рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
від 15 травня 2013 р. про стягнення з мене
на користь ОСОБА_3 суми боргу за
договором позики у розмірі 200000 грн. та
2000 грн. судового збору передати у
власність ОСОБА_3 належні мені на праві
власності об'єкти нерухомості на базі
відпочинку "Петрівська Фортеця", а саме:
будинки для відпочинку у кількості 10
шт, дерев'яні, на бетонних блоках,
кожний площею за внутрішнім обміром 16,1
кв.м., загальною площею 20,3 кв.м. з
відкритою верандою площею 4,2 кв.м.,
означених на плані земельної
ділянки під номерами 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

3. Сторони згодні з тим, що з
моменту затвердження цієї мирової
угоди до ОСОБА_3 переходить право
власності на наступне нерухоме майно.

4. Інших претензій у зв'язку з
виконанням рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 травня 2013 р. сторони один
до одного не мають.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ТОВ
«Племптахокомбінат «Запорізький»
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення правил
підсудності, неналежну оцінку доказів,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, просить
скасувати ухвалу суду та відмовити у
визнанні мирової угоди.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Пунктом 3 частини 1 статті 312 ЦПК України
передбачено, що, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що,
згідно рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 травня 2013 року, стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суму боргу в
розмірі 200 000 грн.

На виконання цього рішення стягувачу
ОСОБА_3 виданий виконавчий лист від 06
червня 2013 року, який нею переданий на
виконання до відділу Державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області.

Постановою Державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області Буряк Н.В. про відкриття
виконавчого провадження ВП №38440865 від 14
червня 2013 року відкрито виконавче
провадження та запропоновано боржнику
- ОСОБА_5 в строк до 20 червня 2013 року
добровільно виконати рішення суду.

29 липня 2013 р. сторони надали державному
виконавцю укладену між ними письмову
мирову угоду.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України, мирова
угода, укладена між сторонами, або
відмова стягувача від примусового
виконання в процесі виконання рішення,
подається в письмовій формі державному
виконавцеві, який не пізніше
триденного строку передає її до суду за
місцем виконання рішення для визнання.
Суд має право перевірити і не визнати
мирову угоду або не прийняти відмови
стягувача від примусового виконання,
якщо це суперечить закону або порушує
права чи свободи інших осіб.

За змістом ст.175 ЦПК України, мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову.

Як вбачається із матеріалів справи,
мирова угода між стягувачем і
боржником укладена на виконання
рішення суду про стягнення суми боргу,
тобто предметом позову були грошові
кошти, а не нерухоме майно, відносно
якого укладена мирова угода.

Таким чином, судом фактично визнана
мирова угода про відчуження об'єктів
нерухомості та про передачу права
власності на це майно стягувачу за
борговими зобов'язаннями ОСОБА_5.

Відповідно до вимог ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»,
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника в гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, в тому числі кошти на
рахунках та вкладах боржника у банках
та інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах у
депозитаріях цінних паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається на інше майно, належне
такому боржникові, за винятком майна,
на яке не може бути накладено
стягнення.

Згідно зі ст. 57 цього Закону, для
забезпечення реального виконання
рішення суду державним виконавцем
накладається арешт на майно боржника
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

За положеннями ст. 62 цього Закону,
нерухоме майно реалізується виключно
на прилюдних торгах (аукціонах), а не
визнанням мирової угоди стосовно
нерухомого майна, яке не було предметом
позову.

Зважаючи на викладене, державний
виконавець, всупереч зазначеним
вимогам закону, звернувся до суду із
заявою про затвердження мирової угоди
між стягувачем і боржником, тоді як,
відповідно до ст. 19 Конституції України
та ст.1 Закону України "Про виконавче
провадження", посадові особи органів
державної влади зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією та
законами України.

Зі змісту мирової угоди вбачається, що
мирова угода укладена між сторонами
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відносно майна -
будинків для відпочинку у кількості 10
шт., означених на плані земельної
ділянки, яка знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.20-22).

Земельна ділянка, площею 0,4380 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, є
предметом договору оренди, укладеного
07 вересня 2009 року між орендодавцем -
Новопетрівською сільською радою та
орендарем: фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4, Відкритим акціонерним
Товариством «Запорізький
Племптахорадгосп-репродуктор»,
Закритим акціонерним товариством
науково-виробничою фірмою
«Укрспецмонтажпроект» строком на 10
років (а.с.56-57).

Відповідно до п.3 Договору оренди, на
земельній ділянці відсутні об'єкти
нерухомого майна.

Згідно з п.9 зазначеного договору,
орендна плата вноситься орендарем,
яким є фізична особа-підприємць ОСОБА_5,
ВАТ «Запорізький
Племптахорадгосп-репродуктор», ЗАТ
науково-виробнича фірма
«Укрспецмонтажпроект» щорічно в
розмірі 5% від нормативної грощової
оцінки земельної ділянки, що складає
27081,60 грн.60 коп.

Рішенням Новопетрівської сільської
ради Бердянського району Запорізької
області « Про внесення змін до договору
оренди» №4 від 17 червня 2010 року внесені
зміни до договору оренди від 07 вересня
2009 року: замість слів «Відкрите
акціонерне Товариство «Запорізький
Племптахорадгосп-репродуктор» читати:
«Товариство з обмеженою
відповідальністю «Племптахокомбінат
«Запорізький» (а.с.66).

Задовольняючи заяву про визнання
мирової угоди, за умовами якої ОСОБА_5.
передає ОСОБА_3 в рахунок повного
погашення боргу вищеназване нерухоме
майно, суд не врахував цих вимог, не
перевірив, чи не існує заборон на
відчуження зазначеного майна: будинки
для відпочинку у кількості 10 шт, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, чи не
суперечить закону або чи не порушує
права чи свободи інших осіб зазначена
мирова угода.

За таких обставин оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню з передачею
питання про розгляд заяви щодо
визнання мирової угоди на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 317, 372 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Племптахокомбінат «Запорізький»
задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 04 жовтня 2013 року у цій
справі скасувати та передати справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та не підлягає оскарженню
в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: