Справа № 185/746/14-ц
Провадження № 6/185/36/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді:
Бондаренко В.М.,

при секретарі:
Данильченко Ю.О.,

за участю державного виконавця:
Стражник Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Павлограді
Дніпропетровської області подання
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України до виконання нею своїх
зобов'язань за виконавчим документом, -

В С Т А Н О В И
В :

В провадження Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області надійшло подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України до виконання нею
своїх зобов'язань за виконавчим
документом, в якому державний
виконавець просить тимчасово обмежити
боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
виїзду за межі України до виконання нею
своїх зобов'язань за виконавчим
документом.

В зазначеному поданні державний
виконавець посилається на те, що до
ВДВС Павлоградського МРУЮ пред'явлено
до виконання виконавчі листи №2-3048/09,
видані 03.03.2011 року Павлоградським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
матеріальних збитків 46990,94 грн., витрат
на правову допомогу в розмірі 104,16 грн.,
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
30,00 грн., судового збору в розмірі 469,90
грн., 600 грн. за надання висновку
спеціаліста, в рахунок відшкодування
моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

За вказаними виконавчими документами
відкрито виконавче провадження та
надано боржнику строк для
добровільного виконання до 24.06.2013 року,
але боржником рішення виконано не було.

06.11.2013 року виходом державного
виконавця за місцем проживання
боржника встановлено, що боржник за
адресою: АДРЕСА_1, не проживає, за цією
адресою проживає її мати, зі слів якої
її донька мешкає в м. Одеса та
періодично з робочих питань виїжджає
за кордон.

Згідно довідки МБТІ (Державної
реєстраційної служби) майно, яке
належить боржнику та на яке можливо
звернути стягнення, відсутнє.

Згідно повідомлення автоматизованої
бази ДАІ за боржником зареєстровано
автомобіль, який знаходиться в заставі
у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та від
представника банку надійшло письмове
повідомлення про те, що банк заперечує
проти звернення стягнення на
заставлене майно.

Існує можливість виїзду боржника за
кордон.

Від стягувача надійшло клопотання про
вжиття заходів тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України.

Боржник, з метою уникнути
цивільно-правової відповідальності,
може виїхати за межі України, що може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду у даній справі.

В судовому засіданні державний
виконавець підтримала подання та
просила суд його задовольнити.

Вислухавши доводи державного
виконавця, вивчивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 18 частини 3
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець в
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звернутися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника фізичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням суду.

Вирішення питання про тимчасове
обмеження особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
врегульовано статтею 377-1 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України,
суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Як передбачає ч. 1 ст. 377-1 ЦПК
України, питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

В поданні відділу ДВС
Павлоградського МРУЮ зазначено, що
боржник тривалий час не виконує свої
майнові зобов'язання, покладені на
нього рішенням суду, тому його виїзд за
межі України може призвести в
подальшому до неможливості виконання
рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, до
ВДВС Павлоградського МРУЮ пред'явлено
до виконання виконавчі листи №2-3048/09,
видані 03.03.2011 року Павлоградським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
матеріальних збитків 46990,94 грн., витрат
на правову допомогу в розмірі 104,16 грн.,
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
30,00 грн., судового збору в розмірі 469,90
грн., 600 грн. за надання висновку
спеціаліста, в рахунок відшкодування
моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

За вказаними виконавчими документами
відкрито виконавче провадження та
надано боржнику строк для
добровільного виконання до 24.06.2013 року,
але боржником рішення виконано не було.

06.11.2013 року виходом державного
виконавця за місцем проживання
боржника встановлено, що боржник за
адресою: АДРЕСА_1, не проживає, за цією
адресою проживає її мати, зі слів якої
її донька мешкає в м. Одеса та
періодично з робочих питань виїжджає
за кордон.

Згідно довідки МБТІ (Державної
реєстраційної служби) майно, яке
належить боржнику та на яке можливо
звернути стягнення, відсутнє.

Згідно повідомлення автоматизованої
бази ДАІ за боржником зареєстровано
автомобіль, який знаходиться в заставі
у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та від
представника банку надійшло письмове
повідомлення про те, що банк заперечує
проти звернення стягнення на
заставлене майно.

Так відповідно до п. 5 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзд в Україну громадян України» (в
редакції від 04.11.2010 року) визначено, що
громадянину може бути тимчасово
відмовлено у видачі паспорта, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи) до виконання зобов'язань.

При наявності паспорта може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон із тих же підстав, що
передбачені для відмови у видачі
паспорта.

З аналізу зазначеної норми
матеріального закону витікає, що для
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадянина України за кордон
необхідна не тільки наявність
невиконаних зобов'язань, але і ухилення
від їх виконання.

Державною виконавчою службою не
зазначені та не надані суду докази на
підтвердження факту ухилення боржника
ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, так
як з матеріалів подання взагалі не
вбачається, що ОСОБА_1 повідомлена про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчих
листів №2-3048/09, виданих 03.03.2011 року
Павлоградським міськрайонним судом
Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування матеріальних
збитків 46990,94 грн., витрат на правову
допомогу в розмірі 104,16 грн., витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 30,00 грн.,
судового збору в розмірі 469,90 грн., 600
грн. за надання висновку спеціаліста, в
рахунок відшкодування моральної шкоди
в розмірі 2000 грн.

Також, згідно акта державного
виконавця від 06.11.2013 року встановлено,
що боржник працює у ТОВ "Марс" в м.
Бровари.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону
України "Про виконавче провадження"
заходами примусового виконання рішень
є звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону
України "Про виконавче провадження"
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника
звертається у разі відсутності в
боржника коштів на рахунках у банках
чи інших фінансових установах,
відсутності чи недостатності майна
боржника для покриття в повному
обсязі належних до стягнення сум, а
також у разі виконання рішень про
стягнення періодичних платежів та
стягнення на суму, що не перевищує
трьох мінімальних розмірів заробітної
плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону
України "Про виконавче провадження" про
звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника державний виконавець
виносить постанову, яка надсилається
для виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів.

Однак, державним виконавцем не
була винесена постанова про звернення
стягнення на заробітну плату ОСОБА_1.

Враховуючи встановлені під час
розгляду справи обставини, суд дійшов
висновку, що подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України до виконання нею своїх
зобов'язань за виконавчим документом
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В
:

У задоволенні подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань за виконавчим документом -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В. М. Бондаренко