АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Невідомої Т.О., Поливач Л.Д.

при секретарі: Троц В.О.

за участю:

представника позивача: Братченко
А.В.

представника відповідача: : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на заочне рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 02 квітня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» до ОСОБА_3, третя особа:
підприємство «Тасман» товариство з
обмеженою відповідальністю «Маріс-2005»,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» звернулося з позовом до ОСОБА_3,
третя особа: Підприємство «Тасман» ТОВ
«Маріс-2005», ОСОБА_4 про стягнення з
відповідача заборгованості в розмірі
119 569,32 доларів США, мотивуючи тим, що
13.03.2008 року між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та Підприємством «Тасман» ТОВ
«Маріс-2005» був укладений кредитний
договір про відкриття мультивалютної
кредитної лінії №20-0435/2-1, в подальшому
до якого вносилися зміни, однак боржник
не своєчасно виконує зобов'язання щодо
повернення кредиту та відсотків за
його користування, а відповідач ОСОБА_3
є поручителем перед Банком за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань Підприємством «Тасман» ТОВ
«Маріс-2005» за вказаним кредитним
договором на підставі Договору поруки
№26п/2 від 18.02.2011 року.

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 02.04.2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 11 569,32 доларів США, що
еквівалентно 955 717,57 грн та судовий збір
у розмірі 3 441,00 грн.

Справа № 754/16087/13 № апеляційного
провадження:22-ц/796/8444/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Сенюта
В.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В.Ухвалою
Деснянського районного суду м. Києва
від 13.05.2014 року заяву ОСОБА_3 про
перегляд вказаного заочного рішення
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

Зазначав, що судом першої інстанції
помилково не застосовані положення ч.1
ст.559 ЦК України, оскільки позивачем ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
Підприємством «Тасман» ТОВ «Маріс-2005»
в порушення п.5.6. Договору поруки №26п/2
від 18.02.2011 року були укладені Додаткові
договори до кредитного договору
№20-0435/2-1 від 13.03.2008 року, які змінили
зобов'язання, зокрема, збільшили розмір
процентної ставки без його на те згоди,
внаслідок чого збільшився обсяг його
відповідальності.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належно, у зв'язку із чим
на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України судом
була постановлена ухвала про розгляд
справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що позичальник - Підприємство
«Тасман» ТОВ «Маріс-2005» за кредитним
договором №20-0435/2-1 від 13.03.2008 року не в
повному обсязі та несвоєчасно повертав
кредит та оплачував відсотки за його
користування, а отже позивач вправі
вимагати від поручителя - ОСОБА_3 сплати
суми боргу за кредитним договором.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом, 13.03.2008 року між
ЗАТ Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком
(правонаступником якого є ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк») та
підприємством «Тасман» всеукраїнської
організації інвалідів «Союз
організацій інвалідів України»
(правонаступником якого є підприємство
«Тасман» ТОВ «Маріс-2005») укладений
кредитний договір про відкриття
мультивалютної кредитної лінії
№20-0435/2-1, відповідно до якого позивач
відкрив позичальнику мультивалютну
відновлювальну кредитну лінію, розмір
якої не може перевищувати 4 000 0000,00 грн
або в доларах США у сумі, еквівалент
якої не може перевищувати 4 000 000, 00 грн
за курсом НБУ, процентна ставка наданим
у національній валюті України
визначена у розмірі 16%, за кредитом
наданим у доларах США - 12%, дата
остаточного повернення всіх отриманих
сум кредиту - 11.03.20011 року. В подальшому
Договором про внесення змін №20-1757/2-1
від 03.09.2008 року до кредитного договору
про відкриття мультивалютної
кредитної лінії №20-0435/2-1 від 13.03.2008 року
у зв'язку із зміною назви позичальника
замінено на - Підприємство «Тасман» ТОВ
«Маріс-2005», збільшено процентну ставку
за користування кредитом з 16 до 18% за
кредитом, наданим у національній
валюті. Договором про внесення змін та
доповнень №20-2161/2-1 від 20.11.2008 року
збільшено процентну ставку за
користування кредитом з 18 до 22
процентів річних за кредитом, наданим у
національній валюті України, з 12 до 14
процентів річних за користування
наданим у доларах США. Договором про
внесення змін №721/106-09 від 25.09.2009 року у
зв'язку з переведенням заборгованості
позичальника по кредиту на
обслуговування до філії «Київське
міське відділення Промінвестбанку»
облік кредитної заборгованості
перенесено на інші позичкові рахунки.
Договором про внесення змін та
доповнень №26-1 від 18.01.2011 року змінено
дату остаточного повернення усіх
отриманих в межах кредитної лінії сум
кредиту на 30.04.2013 року, змінено графік
погашення заборгованості; встановлено
розмір процентів за користування
кредитом на рівні - 22 % річних за
користування кредитом наданим у
національній валюті та 13 % річних за
кредитом наданим у доларах США.
Договором про внесення змін та
доповнень №20-1394/2-1 від 20.04.2012 року до
кредитного договору назву філії
«Київське міське відділення
Промінвестбанку» змінено на
«Центральне відділення ПАТ
Промінвестбанк по м. Києву і Київській
області», облік кредитної
заборгованості перенесено на інші
позичкові рахунки. Договором про
внесення змін та доповнень №20-3187/2-1 від
06.09.2012 року змінено внутрішній графік
погашення кредитної заборгованості.
Вказані договори про внесення змін та
доповнень до кредитного договору про
відкриття мультивалютної кредитної
лінії №20-0435/2-1 від 13.03.2008 року є
невід'ємною частиною кредитного
договору.

Також у забезпечення вищевказаного
договору кредиту 18.01.2011 року між Банком,
Підприємством «Тасман» ТОВ «Маріс-2005»
та ОСОБА_3 був укладений договір поруки
№26п/2, відповідно до якого поручитель
зобов'язувався солідарно відповідати
перед Банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань Підприємством «Тасман» ТОВ
«Маріс-2005» за кредитним договором про
відкриття мультивалютної кредитної
лінії №20-0435/2-1 від 13.03.2008 року, а саме
заборгованості по наданому кредиту у
розмірі 755 014,05 доларів США, процентів
нарахованих за користування кредитом,
неустойки, збитків завданих
кредиторові.

За змістом статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи, що при розгляді справи в
суді першої інстанції було встановлено
, що позичальник не виконав умови
вищезгаданого договору,а позивач
звернувся до суду з приводу стягнення
заборгованості саме до поручителя,
колегія суддів вважає висновки суду
про задоволення позову та стягнення з
ОСОБА_3 заборгованості за банківським
кредитним договором правильними.

Доводи апелянта про те, що він під час
підписання договору поруки був
ознайомлений лише з основним договором
(кредитним), а з додатками до нього
ознайомлений не був, колегія суддів
вважає безпідставними.

Відповідно до змісту п.22 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року №5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»,
відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте, якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а, отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованість
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень ч.1 ст.559 ЦК
порука припиняється у разі зміни
основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

З матеріалів справи вбачається , що на
час укладення Договору поруки №26п/2
від 18.01.2011 року Кредитний договір про
відкриття мультивалютної кредитної
лінії №20-0435/2-1 від 13.03.2008 року діяв в
редакції з врахуванням Договору про
внесення змін та доповнень №26-1 від
18.01.2011 року, яким: змінено дату
остаточного повернення всіх отриманих
в межах кредитної лінії сум кредиту на
30.04.2013 року, змінено графік погашення
заборгованості; встановлено розмір
процентів за користування кредитом на
рівні 22% за користування кредитом у
національній валюті; 13% за користування
кредитом у доларах США.

Таким чином, колегія суддів вважає, що,
підписуючи договір поруки, ОСОБА_3 не
міг не знати про обсяг зобов'язань за
вказаним договором. Крім того,
матеріали справи свідчать про те, що
останній на той час був керівником
юридичної особи, яка брала кредит та
одночасно фізичною особою, яка була
поручителем за виконання спірного
договору, що на думку колегії суддів
свідчить про обізнаність апелянта про
обсяг його зобов'язань за вищезгаданим
кредитним договором.

Також матеріали справи свідчать про те,
що в подальшому договорами про
внесення змін та доповнень вносилися
зміни до кредитного договору про
відкриття мультивалютної кредитної
лінії №20-0435/2-1 від 13.03.2008 року, які не
впливали на обсяг відповідальності
поручителя - ОСОБА_3

За таких обставин доводи апелянта щодо
збільшення обсягу відповідальності
його як поручителя є непереконливими,
а тому не може бути підставою для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції..

Враховуючи наведені обставини та
вимоги ч.1. ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на викладене та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 02 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
Т.О. Невідома

Л.Д. Поливач