Справа № 686/6973/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2014 р.
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:

головуючої судді - Логінової С.М.,

при секретарі - Самчук Т.П.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

з участю відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засідання у залі суду м. Хмельницького
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, посилаючись на те, що
19.09.2013 р. відповідач по справі,
перебуваючи з ним у м. Хмельницькому,
надала йому розписку про зобов'язання
повернути йому борг у сумі 21 000 грн. в
термін до 31.12.2013 р., а в разі
неповернення боргу в обумовлений строк
зобов'язалась додатково сплачувати 500
грн. за кожен місяць прострочки,
починаючи з 01.01.2014 р., копія розписки
додається до позову.

Проте, незважаючи на закінчення строку
повернення боргу 31.12.2013 р. до цього часу
відповідач коштів не повернула. На
звернення, телефоні дзвінки відповідач
перестала реагувати, тому позивач був
змушений звернутися до суду для
примусового стягненням боргової суми -
21 000 грн. та штрафних санкцій за січень,
лютий, березень 2014 р. по 500 грн.
щомісячно.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на
користь позивача кошти у розмірі 22 500
грн., з яких 21 000 грн. - сума боргу та 1500
грн. - штрафні санкції за невиконання
боргових зобов'язань.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнала.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Ст. 526 Цивільного кодексу України
визначає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України за договором позики, одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.

Згідно із ст. 1047 Цивільного кодексу
України договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей. Розписка,
підписана відповідачем, є саме таким
документом.

Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу
України, якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК
України позичальник повинен повернути
позикодавцеві позику в строк та в
порядок, що встановлені договором.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки, відшкодування збитків.

Згідно із ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 552 ЦК України
предметом неустойки може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 19.09.2013 р. ОСОБА_2
позичила ОСОБА_3 грошові кошти у сумі
21000 грн., які остання зобов'язалась
повернути позивачеві до 31 грудня 2013
року. В разі неповернення боргу в
обумовлений строк ОСОБА_2 зобов'язалась
додатково сплачувати 500 грн. за кожен
місяць прострочки, починаючи з 01.01.2014 р.
На підтвердження договору позики
ОСОБА_2 надала розписку.

До цього часу відповідач коштів за
договором позики не повернула.

Відповідно до розписки про отримання
позики, ОСОБА_2 зобов'язалася у випадку
неповернення суми позики до 31.12.2013 р.
додатково сплачувати по 500 грн. за кожен
місяць прострочки, починаючи з 01.01.2014 р.,
тобто фактично сторони відповідно до
вимог ст. 549 Цивільного кодексу України
встановили, що в разі порушення
позичальником умов договору позики він
повинен буде сплатити позивачу штраф у
вказаному в розписці розмірі.

Таким чином стягненню з відповідача на
користь позивача підлягає борг за
договором позики в сумі 21000 грн. і штраф
за порушення ним своїх зобов'язань за
січень, лютий, березень 2014 р. в сумі 15000
грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.
549, 552, 611, 612, 1046, 1047, 1050 Цивільного кодексу
України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідент.
код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за
договором позики у сумі 21000,00 (двадцять
одна тис.) грн., штраф у сумі 1500,00 (одна
тисяча п'ятсот) грн., а всього 22150,00
(двадцять дві тисячі сто п'ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Логінова С.М.