Міжгірський районний суд
Закарпатської області
Справа № 302/463/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

13.06.2014 р.
смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд
Закарпатської області

у складі: головуючого судді Цімбота
В.І.,

при секретарі Куруц В.І.,

з участю : позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Міжгір'я справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
усунення перешкод у праві власності
на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки в
0.1048 га, урочище «Берце» села Пилипець
згідно свідоцтва про право на
спадщину від 21.07.2006 р. та державного
акта на право власності на земельну
ділянку від 21.07.2012 р.

На цій ділянці відповідачі як
спадкоємці після смерті ОСОБА_4
використовують зведені стовпи-опори
для гірськолижної канатної дороги та
через її ділянку проводять спуск
гірськолижників.

Тому просить суд зобов'язати
відповідачів забрати з її ділянки
опори та не використовувати належну
їй ділянку для гірськолижного спуску
туристів їхньої бази відпочинку «Шепіт
Карпат».

Відповідачі з позовом не згідні, так як
мають всі необхідні документи для
використання гірськолижного витягу.

Дослідивши докази у справі, суд
вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Те, що ОСОБА_1 є власником
земельної ділянки в 0,1048 га, урочище
«Берце» села Пилипець і що через дану
ділянку пролягає канатно-підйомна
лінія із двома опорами на ділянці
ОСОБА_1, ніким не оспорюється.

Суд виходить, з того, що у
державному акті на право власності на
земельну ділянку дві опори відмічені, з
такими обставинами при отриманні
державного акту ОСОБА_1 погодилась,
чого не заперечила і в судовому
засіданні.

У техдокументації із землеустрою
на земельну ділянку, про яку іде мова,
відмічено обмеження у використанні
земельної ділянки на місці знаходження
опори (по 0,0002 га під кожною опорою).

За ст.ст. 78, 79 ЗК України право
власності на землю - це право володіти,
користуватись і розпоряджатись
земельними ділянками і таке право
поширюється в її межах на поверхневий
шар, а також на простір, що знаходиться
над та під поверхнею земельної ділянки
на висоту і на глибину, необхідну для
зведення житлових, виробничих та
інших будівель і споруд.

Рішенням сесії сільради села
Пилипець від 19.01.2006 р. ОСОБА_4, а потім
ОСОБА_3, передано в оренду 0,03 га
земельної ділянки в урочищі «Берце»
села Пилипець для будівництва
канатно-буксированого витягу, але по
згоді землекористувачів (арк.сп. 32, 33).

Власник земельної ділянки може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою.

Тому вимоги ОСОБА_1 у частині
зобов'язання не проходити і не
проїзжати, в тому числі і на лижах,
через її ділянку є правомірними і
торкаються вони в першу чергу
власників витягу та бази відпочинку,
якими є відповідачі по даній справі.

Тому керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК
України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
використовувати земельну ділянку в
0,1048 га, урочище «Берце» села Пилипець
Міжгірського району, що належить на
праві приватної власності ОСОБА_1, для
проходу, проїзду чи використання такої
для гірськолижного спуску
відпочивальників бази відпочинку
«Шепіт Карпат» с. Пилипець без згоди
ОСОБА_1

У решті вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_1 судові витрати на 243 грн.
60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Закарпатської області
протягом строків, встановлених ст.ст.
294, 296 ЦПК України.

Суддя: В. І. Цімбота