Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №283/3448/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Тарасенко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І.,
Павицької Т.М.

при секретарі Камінній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом Малинської міської ради до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за фактичне
використання земельної ділянки

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 24 березня 2014
року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Малинська
міська рада звернулась до суду з
названим позовом. В обґрунтування
вимог зазначала, що відповідно до
договору №5 від 19.05.2011 року, укладеного
між сторонами, відповідачу було
передано у платне користування
земельну ділянку площею 0,0600 га., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1. У
зв»язку з тим, що згідно п.1 зазначеного
договору відповідач не сплачував
кошти за фактичне користування
земельною ділянкою, виникла
заборгованість. Уточнивши в ході
розгляду справи позовні вимоги,
позивач просив стягнути з відповідача
на свою користь заборгованість в сумі
6187,14 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Малинського районного
суду Житомирської області від 24
березня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Малинської міської ради суму боргу за
договором за фактичне використання
земельної ділянки від 19.05.2011 року в
сумі 6187,12 грн., а також судові витрати в
сумі 229,41 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову. Вказує, що між
позивачем та ним було укладено договір,
який по своїй природі є договором
оренди земельної ділянки, який був
укладений лише 02 липня 2012 року.
Зазначає, що державна реєстрація
даного договору взагалі відсутня, тому
вважає, що є всі підстави для визнання
договору №5 від 19.05.2011 року неукладеним,
оскільки відсутні встановлені
законодавством умови, необхідні для
його укладення. Вважає безпідставним
посилання суду на ст.526 ЦК України,
оскільки зобов»язання стосовно сплати
за оренду земельної ділянки виникло
лише з підписанням договору оренди та
його державної реєстрації.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.202 Земельного
Кодексу України використання землі в
Україні є платним. Об"єктом плати за
землю є земельна ділянка.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи 19 травня 2011 року між
територіальною громадою м. Малина в
особі Малинської міської ради
Житомирської області та ОСОБА_1
укладено договір №5 про відшкодування
витрат від недоотримання коштів за
фактичне використання земельної
ділянки /а.с.5/. Договором передбачена
оплата за фактичне використання
відповідачем земельної ділянки площею
0,0600га. до дати отримання ним
правовстановлюючих документів на
право користування земельною ділянкою
- до укладення договору оренди
земельної ділянки.

Сума коштів за фактичне використання
земельної ділянки визначена
відповідно до нормативної грошової
оцінки землі /а.с.23/ та згідно
розрахунку становить 655грн.50коп. на
місяць /а.с.25/.

Договір укладено на підставі рішення
5-ї сесії шостого скликання Малинської
міської ради від 25 лютого 2011 року,
відповідно до якого надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_1
по АДРЕСА_1 для комерційного
використання (приміщення лазні) за
рахунок земель житлової та громадської
забудови з подальшою передачею в
оренду /а.с.7-8/.

02.07.2012 року між сторонами укладено
договір оренди земельної ділянки
№00020 по АДРЕСА_1 та того ж дня
зареєстровано у відділі Держкомзему у
м. Малині /а.с.43-47/.

Відтак, до укладення ОСОБА_1 договору
оренди землі Малинська міська рада,
уклавши з ним договір 19 травня 2011 року,
фактично дозволила останньому
використовувати земельну ділянку по
АДРЕСА_1 без правовстановлюючих
документів з визначенням суми в
655грн.50коп. в місяць за фактичне
використання земельної ділянки.
Укладення такого договору, як
обумовлено позивачем у позовній заяві
з посиланням на ст. 10 Закону України
„Про місцеве самоврядування в
Україні", пов"язане з необхідністю
надходження коштів до місцевого
бюджету за фактичне використання
земельної ділянки.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про
задоволення позову про стягнення боргу
з відповідача.

Так, відповідач фактично
використовував земельну ділянку, що не
заперечується сторонами, погодився з
укладеним між ним та позивачем 19.05.2011
року договором, підписавши його /а.с.5/,
договір не оскаржував, провів часткову
оплату за використання земельної
ділянки в загальній сумі 4322грн. про, що
свідчать виписки по рахунку управління
Державного казначейства у Малинському
районі /а.с.26-36, 72/.

Доводи наведені в апеляційній скарзі
про те, що договір №5 від 19 травня 2011
року є неукладеним, оскільки відсутня
його державна реєстрація, не є
підставою для відмови в задоволенні
позову про стягнення з відповідача
боргу за фактичне використання
земельної ділянки, оскільки договір
оренди земельної ділянки між сторонами
було укладено 02.07.2012 року та
відповідним чином зареєстровано, а
договір від 19 травня 2011 року визначав
домовленість сторін за фактичне
використання земельної ділянки з метою
недопущення ненадходження коштів до
місцевого бюджету до розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки відповідачу,
оскільки останній фактично
використовував земельну ділянку, на
якій розміщено приміщення лазні, з
комерційною метою. Наведене
підтверджується витягом з рішення
Малинської міської ради від 25 лютого 2011
року/а.с.7/.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Посилання в апеляційній скарзі на
безпідставне застосування судом
першої інстанції наведеної норми права
колегія суддів вважає необґрунтованим,
оскільки договір від 19 травня 2011 року
між сторонами було підписано,
недійсність цього договору в
установленому законом порядку не
визнана, а тому зобов"язання
відповідача за цим договором повинні
виконуватись.

Рішення суду першої інстанції
ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 24 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий Судді