Справа № 372/521/14 Головуючий у І
інстанції Мостовий Р.П.Провадження №
22-ц/780/3153/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Іванової І.В., Малорода
О.І.,

при секретарі Власенко О.В.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Обухівського районного суду
Київської області від 01 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Управління Держземагенства в
Обухівському районі, третя особа:
Трипільська сільська рада
Обухівського району Київської області,
про визнання державного акту на право
власності на земельну ділянку
недійсним,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та Управління Держземагенства в
Обухівському районі про визнання
Державного акту на право власності на
земельну ділянку недійсним,
посилаючись на те, що він є власником
земельної ділянки площею 0,25 га в селі
Трипілля по вулиці Береговій на
підставі Державного акту, виданого 16
квітня 2003 року, яка відведена йому на
підставі рішення Трипільської
сільської ради від 06 лютого 2003 року.

По сусідству з його земельною ділянкою
розташована земельна ділянка
відповідачів. Вирішивши присвоїти
своїй земельній ділянці кадастровий
номер, позивач звернувся до Управління
Держземагенства в Обухівському районі
з відповідною заявою.

Рішенням №РВ-013 позивачу було
відмовлено у внесенні відомостей до
державного земельного кадастру,
оскільки в наданому електронному
документі виявлена помилка геометрії
та доступу позивача земельної ділянки,
а саме, її перетин та співпадання із
земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 01 квітня 2014 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться
питання про скасування рішення та
ухвалення нового, яким задовольнити
позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

За ст.125 ЗК України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними
актами.

Згідно з ч.2 ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

За ч.1 ст.321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.4 ст.376 ЦК України якщо
власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за собою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Згідгно з ч.2 ст.152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

За ст.387 ЦК України власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.2 ст.95 ЗК України
порушені права землекористувачів
підлягають відновленню в порядку,
встановленому законом.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачем не доведено
належним чином факт того, що саме
земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3
накладаються на його земельну ділянку,
оскільки надані докази є
суперечливими.

Також судом першої інстанції вірно
вказано, що чинним законодавством
України щодо ведення Державного
земельного кадастру не встановлено та
не передбачено повноваження
Державного кадастрового реєстратора
стосовно виключення земельних ділянок
з Державного земельного кадастру.
Зазначеними нормативно-правовими
актами передбачено внесення
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру стосовно
земельних ділянок.

Крім того, відповідно до заперечення,
яке було надано представником
відповідача Управління Держемагенства
в Обухівському районі, програмне
забезпечення Національної кадастрової
системи ведення Державного земельного
кадастру не передбачає функціоналу та
можливості стосовно видалення чи
виключення земельних ділянок з
державного земельного кадастру.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи викладене, вирішуючи спір в
межах заявлених позовних вимог та на
підставі наявних у справі доказів, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, відмовивши у задоволенні
позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 01 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Іванова І.В.

Малород О.І.