Справа № 643/8933/14-ц
Номер провадження 2-о/643/296/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року суддя Московського
районного суду м. Харкова Довготько
Т.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 до
Харківської міської ради, зацікавлені
особи: ОСОБА_2, Житловий кооператив
«Рекорд» в особі голови правління
Радькової Любов Миколаївни про
встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, звернулася до суд в порядку
окремого провадження із заявою про
встановлення факту прийняття спадщини,
в якій просить встановити факт
прийняття нею спадщини, що відкрилася
06.12.2011року після смерті ОСОБА_4, яка
проживала за адресою АДРЕСА_1 та
зобов'язати банківські установи
виплатити спадкоємцю у повному обсязі
грошові кошти, що знаходилися на
рахунках померлої ОСОБА_4

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначає,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4,
що постійно проживала за адресою:
АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася
спадщина на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 та грошові кошти на рахунках у
банківських установах. Вона, як
спадкоємець першої черги, фактично
прийняла спадщину за своєю матір'ю, так
як проживає у квартирі та оплачує
комунальні послуги. На час відкриття
спадщини вона постійно проживала разом
із спадкодавцем, але у визначений
законом строк не звернулася до
Державної нотаріальної контори за
видачею їй свідоцтва про право на
спадщину. Нотаріус відмовила їй видати
свідоцтво про право на спадщину,
мотивуючи тим що не надано достатньо
документів, які необхідні для
підтвердження в нотаріальному порядку
факту вступу в управління або
володіння спадковим майном. У зв'язку з
чим вона змушена була звернутися до
суду із заявою про встановлення факту
прийняття спадщини.

Вивчивши матеріали заяви суд приходить
до висновку, що у відкритті провадження
у справі слід відмовити з наступних
підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов для
здійснення нею особистих немайнових чи
майнових прав або підтвердження
наявності чи відсутності
неоспорюваних прав.

Відрізняючими ознаками окремого
провадження є несумісність із спором
про право, відсутність сторін із
протилежними інтересами, неможливість
застосування низки правових норм та
принципів, які притаманні позовному
провадженню, а саме, щодо змагальності,
диспозитивності, процесуальної
рівності тощо.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст.
256 ЦПК України суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, якщо згідно із
законом вони породжують юридичні
наслідки (виникнення, зміну або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб).

При цьому судове встановлення
юридичних фактів у порядку окремого
провадження можливе лише в разі, якщо
встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право,
підвідомчого суду.

Як роз'ясненно в п.п. 1, 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 5 «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення», в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян;

- чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 2
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка, у разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.
Зокрема, у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про встановлення
родинних відносин із спадкодавцем,
проживання з ним однією сім'єю,
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, прийняття спадщини, яка
відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Із матеріалів заяви вбачається, що в
коло спадкоємців першої черги після
смерті ОСОБА_4 входить і її чоловік
ОСОБА_2, який мешкав разом із
спадкодавцем на час смерті в квартирі,
та в якій продовжує проживати і після
смерті дружини. Крім того, із змісту
заяви, поданої в суд, вбачається, що
ОСОБА_1 крім встановлення факту
прийняття спадщини, також просить суд
зобов'язати банківські установи
виплатити спадкоємцю у повному обсязі
грошові кошти, що знаходилися на
рахунках померлої ОСОБА_4

Тобто, суд оцінюючи зміст заяви про
встановлення юридичних фактів, вбачає
спір про право на спадщину, який не
підлягає вирішенню в порядку окремого
провадження.

Згідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо з заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право, а якщо спір
про право буде виявлений під час
розгляду справи в порядку окремого
провадження , який вирішується в
позовному порядку, суд залишає заяву
без розгляду .

На підставі наведеного, керуючись ст. 256
ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за заявою ОСОБА_1 до Харківської
міської ради, зацікавлені особи:
ОСОБА_2, Житловий кооператив «Рекорд» в
особі голови правління Радькової Любов
Миколаївни про встановлення факту
прийняття спадщини на підставі ч.4 ст. 256
ЦПК України.

Роз'яснити заявнику, що вона має право
звернутися до суду за захистом своїх
прав в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Довготько Т.М.