АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1465/2014р.
Головуючий в І інстанції Коваль В.О.
Доповідач: Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року червня місяця 03 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

за участю прокурора Волкової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Херсоні апеляційну
скаргу Великоолександрівського
міжрайонного прокурора Херсонської
області на рішення
Великоолександрівського районного
суду Херсонської області від 17 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Старосільської
сільської ради
Великоолександрівського району
Херсонської області про визнання
договору купівлі-продажу житлового
будинку дійсним та визнання права
власності,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Старосільської сільської ради
Великоолександрівського району
Херсонської області про визнання
договору купівлі-продажу житлового
будинку дійсним та визнання права
власності.

В обгрунтування позовних вимог
посилалася на те, що 06.02.2010 року між нею
та ОСОБА_5 була досягнута домовленість
щодо купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1. На виконання зазначеної
домовленості вона сплатила 4000 грн.,
підтвердженням чого є складена ОСОБА_5
розписка, в той час як ОСОБА_5 всі
необхідні документи для подальшого
оформлення договору виготовити не
встиг, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 року
передчасно помер.

Оскільки нею виконані всі необхідні
умови договору, однак спадкоємці
ОСОБА_5 - відповідачі по справі
безпідставно ухиляються від
нотаріального оформлення зазначеного
правочину, позивач просила суд визнати
договір купівлі-продажу житлового
будинку дійсним та визнати за нею право
власності на нерухоме майно.

Рішенням Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
17 січня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Старосільської сільської ради
Великоолександрівського району
Херсонської області про визнання
договору купівлі-продажу житлового
будинку дійсним та визнання права
власності задоволено, визнано дійсним
договір купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1, укладений 06.02.2010 року
між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та визнано за
ОСОБА_2 право власності на вказане
нерухоме майно.

В апеляційній скарзі
Великоолександрівський міжрайонний
прокурор просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи за позивачкою право власності
на житловий будинок та визнаючи
договір купівлі-продажу дійсним, суд
першої інстанції виходив з того, що
сторони досягли домовленості з усіх
істотних умов договору купівлі-продажу
майна та факту оплати позивачкою
обумовленої договором ціни.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
оскільки він дійшов до нього з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається в
письмові формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно ч.3 ст.640 ЦК України договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Угода про відчуження нерухомого майна
може бути посвідчена нотаріально
згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про
нотаріат» за умови надання документу,
що підтверджує право власності
продавця на нерухоме майно, яке
підлягає державній реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що
06.02.2010 року між позивачем та ОСОБА_5
досягнуто попередньої згоди щодо
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, на виконання якої позивачкою
сплачено аванс у сумі 4000 грн.,
підтвердженням чого є складена ОСОБА_5
розписка, не заперечував ці обставини і
представник ОСОБА_2 в суді апеляційної
інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України, якщо
недійсність правочину встановлена
законом, такий правочин є нікчемним. У
випадках, встановлених ЦК України,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним.

Відповідно до ст.220 ЦК України в разі
недоодержання сторонами вимог про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції не врахував, що
правила ст. 220 ЦК України щодо
можливості визнання договору
купівлі-продажу дійсним не поширюється
на договори купівлі-продажу, предметом
яких є земельна ділянка, єдиний
майновий комплекс, житловий будинок
(квартира) або інше нерухоме, оскільки
такий правочин підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.
Це пов'язано із тим, що момент вчинення
такого правочину, відповідно до
положень ст. ст. 210, 640 ЦК України
пов'язується з державною реєстрацією,
тому правочин є неукладеним і таким, що
не породжує для сторін прав та
обов'язків.

Договір купівлі-продажу спірного
будинку від 06.02.2013 року в силу положень
ст. ст. 640, 657 ЦК України не є укладеним,
тому не може бути визнаний дійсним на
підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, а
відповідно відсутні й правові підстави
для визнання права власності на
нерухоме майно, що є предметом
вказаного правочину.

Проте, ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції на зазначені положення
закону уваги не звернув, неправильно
застосував норму матеріального права
та, як наслідок, дійшов помилкового
висновку про наявність передбачених
законом підстав для задоволення
позовних вимог.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідно до ст.309 ЦПК
України підлягає скасування з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Старосільської сільської ради
Великоолександрівського району
Херсонської області про визнання
договору купівлі-продажу житлового
будинку дійсним та визнання права
власності.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу
Великоолександрівського міжрайонного
прокурора Херсонської області
задовольнити.

Рішення Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
17 січня 2014 року скасувати та ухвалити
нове.

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді