АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Савчук М.В., Лисака І.Н.

секретар: Ковальчук Н.О.

за участю: прокурора Козлової Ю.І.,
представника Чернівецької міської
ради - Шкварчука С.Д., представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2,
в інтересах якого на підставі
довіреності діє ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 30 квітня 2014 року у
цивільній справі за позовом прокурора
м. Чернівці, в інтересах держави в особі
Чернівецької міської ради до ОСОБА_2
про виконання зобов'язань за договором
про залучення коштів на розвиток
інфраструктури м. Чернівці та
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В
И Л А:

Прокурор м. Чернівці звернувся до суду
з позовом, в інтересах держави, в особі
Чернівецької міської ради до ОСОБА_2
про виконання зобов'язань за договором
про залучення коштів на розвиток
інфраструктури м. Чернівці та
стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 01 листопада 2011 року
між Чернівецькою міською радою та
ОСОБА_2 було укладено договір про
залучення коштів на розвиток
інфраструктури м. Чернівці.

Зазначає, що згідно п.1.1 вказаного
договору замовник ОСОБА_2
зобов'язувався перерахувати кошти в
розмірі 125 869 грн. 64 коп. на розвиток
інфраструктури міста, на підставі
рішення 23 сесії Чернівецької міської
ради 5 скликання від 27 грудня 2007 року №
480, яким йому надавався дозвіл на
складання проекту відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею
0,4100 га в оренду до 01 січня 2015 року.

Вказує, що відповідно до п.2.1 договору
грошові кошти сплачуються

№ 22ц-922/14
головуючий по 1 інстанції Гончарова
І.М.

Категорія: 57

доповідач Кулянда М.І.

замовником за графіком, погодженим
департаментом. Згідно п. 4.2 договору
сплата грошових коштів повинна бути
здійснена в повному обсязі до 25 грудня
2012 року.

Усупереч умовам договору відповідач
сплатив кошти згідно із графіком лише
частково. Станом на 15 березня 2013 року
заборгованість становить 40 556 грн. 83
коп. Претензія від 30 серпня 2012 року з
вимогою сплатити вищевказані кошти
відповідно до умов договору
відповідачем залишена без уваги.

Пунктом 3.4 договору від 01 листопада 2011
року встановлено, що у разі
несвоєчасного перерахування коштів
відповідач сплачує Чернівецькій
міській раді пеню від суми
простроченого платежу в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, за кожен день прострочення
платежу. На виконання відповідного
пункту була нарахована пеня, що складає
2 795 грн. 95 коп.

У зв'язку із наведеним, просив суд
стягнути з ОСОБА_2 на користь
Чернівецької міської ради 40 556 грн. 83
коп., у тому числі пеню в розмірі 2 795
грн. 95 коп.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 30 квітня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Чернівецької міської ради на розвиток
міста, згідно договору від 01.11.2011 року 40
556 грн. 83 коп., в тому числі пеню в
розмірі 2 795 грн. 95 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення ОСОБА_2, в інтересах
якого на підставі довіреності діє
ОСОБА_3, подано апеляційну скаргу.
Просить її задовольнити і ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

У запереченні на апеляційну скаргу
Чернівецька міська рада просить
відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
апеляційної скарги та рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 30 квітня 2014 залишити без
змін.

У запереченні на апеляційну скаргу
прокурор м. Чернівці просить рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 30 квітня 2014 залишити без
змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без
задоволення.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 01 листопада 2011
року між Чернівецькою міською радою та
ОСОБА_2 було укладено договір про
залучення коштів на розвиток
інфраструктури м. Чернівці. За умовами
останнього, ОСОБА_2 зобов'язувався
перерахувати кошти в розмірі 125 869 грн. 64
коп. на розвиток інфраструктури міста,
на підставі рішення 23 сесії
Чернівецької міської ради 5 скликання
від 27 грудня 2007 року № 480, яким йому
надавався дозвіл на складання проекту
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1, площею 0,4100 га в оренду до 01
січня 2015 року.

Пунктом 2.1 договору визначено, що
грошові кошти сплачуються замовником
за графіком, погодженим департаментом.
Згідно п. 4.2 договору сплата грошових
коштів повинна бути здійснена в
повному обсязі до 25 грудня 2012 року.

Усупереч умовам договору ОСОБА_2
сплатив кошти згідно із графіком лише
частково, у сумі 88 108 грн. 76 коп., станом
на 15 березня 2013 року заборгованість
становить 40 556 грн. 83 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» замовник, який має намір
щодо забудови земельної ділянки у
відповідному населеному пункті
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Стаття 6 ЦК України встановлює, що
сторони мають право укласти договір,
який не передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства. Сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами. Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

У відповідності до вимог ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи,
договір від 01 листопада 2011 року,
укладений між Чернівецькою міською
радою та ОСОБА_2 є чинним, а тому
підлягає виконанню сторонами.

Пунктом 3.4 договору від 01 листопада 2011
року встановлено, що у разі
несвоєчасного перерахування коштів
відповідач сплачує Чернівецькій
міській раді пеню від суми
простроченого платежу в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня за кожен день прострочення
платежу.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку,
стягнувши із ОСОБА_2 на користь
Чернівецької міської ради 40 556 грн. 83
коп. на розвиток інфраструктури міста,
на підставі рішення 23 сесії
Чернівецької міської ради 5 скликання
від 27 грудня 2007 року № 480, яким йому
надавався дозвіл на складання проекту
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1, площею 0,4100 га в оренду до 01
січня 2015 року.

Оскільки ОСОБА_2 не в повному обсязі
виконані зобов'язання щодо сплати
коштів на розвиток інфраструктури
міста, то суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку, стягнувши
пеню в розмірі 2 795 грн. 95 коп. за
прострочення платежу.

Доводи апеляційної скарги про те, що
Чернівецькою міською радою не було
належним чином виконано зобов'язань,
які є обов'язковими у правовідносинах
щодо сплати коштів на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту
спростовуються наступним.

Із пункту 3 рішення Чернівецької
міської ради від 27 грудня 2007 року № 480
вбачається, що ОСОБА_2 було надано
дозвіл на складання проекту відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1 умовою
прийняття вказаного рішення була
сплата коштів на розвиток
соціально-культурної інфраструктури м.
Чернівці, відповідно до Положення про
порядок залучення та встановлення
граничного розміру коштів замовників
для розвитку соціально-культурної
інфраструктури м. Чернівці, яке
затверджене рішенням Чернівецької
міської ради від 30 серпня 2007 року № 382.

На вказані умови ОСОБА_2 погодився, про
що свідчить його заява, із якою він
звертався щодо підготовки рішення
Чернівецькою міською радою та часткова
проплата коштів, згідно умов договору.

Посилання апелянта на те, що
невиконання Чернівецькою міською
радою обов'язку передати ОСОБА_2
земельну ділянку для її забудови стало
причиною зупинення виконання останнім
свого обов'язку по сплаті коштів
спростовується тим, що зобов'язанню
ОСОБА_2 перерахувати кошти не
кореспондує обов'язок Чернівецької
міської ради передати йому землю для
будівництва (забудови). Такий обов'язок
не передбачений ні рішенням сесії
Чернівецької міської ради № 480, ні
договором від 01 листопада 2011 року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції є законне та
обґрунтоване, а тому підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якого на підставі довіреності діє
ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 30 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: