Номер провадження 22-ц/775/5264/2014
Головуючий у 1 інстанції - Цукуров В.П.
Доповідач - Зінов'єва А.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді:
Зінов'євої А.Г.

суддів:
Новікової Г.О.

Іванової А.П.

при секретарі:
Чекіній А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 22 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, терті
особи - публічне акціонерне товариства
«Кредитпромбанк» (далі Банк) та ОСОБА_4
про визначення розміру частки у
квартирі, визнання права власності і по
зустрічному позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, третя особа - публічне
акціонерне товариство
«Кредитпромбанк» про визнання права
власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

З листопада 2013 року вищевказана
справа знаходиться у провадженні
Ворошиловського районного суду м.
Донецька.

В ході слухання справи по суті
зазначених вимог, зокрема 16.05.2014 р.
ОСОБА_2, діючої також в інтересах
ОСОБА_5, було подано зустрічний позов до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи - ПАТ
«Кредитпромбанк», приватний нотаріус
Донецького міського нотаріального
округу - ОСОБА_6 про визнання права
власності на квартиру, застосування
наслідків недійсного правочину,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, визнання дій
незаконними, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 16 травня
2014 року зустрічний позов ОСОБА_2
залишено без руху у зв'язку з наявністю
недоліків і позивачці надано
п'ятиденний строк з дня отримання копії
ухвали для їх усунення.

У зв'язку з невиконанням вимог
суду і не усуненням недоліків, на
підставі ухвали Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 22 травня
2014 року зустрічну позовну заяву
визнано неподаною та повернуто.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_2
принесла апеляційну скаргу, в якій
просила ухвалу суду від 22.05.2014 р.
скасувати як таку, що не відповідає
вимогам діючого законодавства. Просила
направити справу до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги ОСОБА_2 посилалися
на те, що у суду першої інстанції не
було підстав для повернення зустрічної
позовної заяви у зв'язку з не усуненням
недоліків. Отримавши ухвалу про
залишення позовної заяви без руху, нею
були виконані всі викладені в ній
вимоги, за виключенням сплати судового
збору щодо якого нею надано клопотання
про звільнення її від таких витрат.
Незважаючи на надання документів про
інвалідність дитини, що у
відповідності з вимогами Закону
України «Про судовий збір» є підставою
для її звільнення від сплати судового
збору, суд першої інстанції визнав її
зустрічний позов неподаним та
повернув.

У судовому засіданні
відповідачка ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримала і просила її задовольнити у
повному обсязі.

Представник Банку покладався на
розсуд суду.

Інші сторони до судового
засідання не прибули про день, час та
місце слухання справи повідомлені
належним чином.

Заслухавши доповідача, відповідачку
ОСОБА_2, представника Банку, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, а ухвала від 22.05.2014 р. -
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без
руху, суд виходив з того, що вона не
оплачена судовим збором у розмірі,
передбаченому Законом України «Про
судовий збір» для позовів майнового
характеру. При цьому, мотивуючи
відсутність підстав для звільнення від
сплати судового збору, суд посилався на
ненадання позивачкою документів про
інвалідність дитини, а також на те, що
зустрічні позовні вимоги не стосуються
інтересів дитини. Не усунення
позивачкою недоліків, зазначених в
ухвалі судді від 16.05.2014 р., стало
підставою для визнання позовної заяви
неподаною та її повернення.

Між тим, такі висновки суду є
передчасними.

Як вбачається із зустрічної позовної
заяви ОСОБА_2, діючої також в інтересах
дитини-інваліда ОСОБА_5, нею ставиться
питання про визнання права власності
на квартиру, застосування наслідків
недійсного правочину, витребування
майна з чужого незаконного володіння,
визнання дій незаконними,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Вказаний позов
поданий до суду у травні 2014 р. і не
оплачений судовим збором з підстав
захисту інтересів дитини інваліда.

Ухвалою судді від 16 травня 2014 р., позов
ОСОБА_2 залишений без руху у зв'язку з
несплатою судового збору, ненаданням
доказів на підтвердження ціни позову
та наявності права на звільнення від
оплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України,
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

На виконання вимог вищевказаної
ухвали, ОСОБА_2 був представлений
документ, який підтверджує, що
малолітня ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси
якої представляє ОСОБА_2 є інвалідом
дитинства.

Визнаючи зустрічну позовну заяву
неподаною та повертаючи її позивачу з
підстав невиконання вимог
вищевказаної ухвали та не усуненням
недоліків, суд першої інстанції
послався на відсутність підстав для
звільнення від сплати судового збору,
оскільки пред'явлені вимоги не
стосуються інтересів дитини.

Згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» від 08 липня 2011 р. (в
редакції за станом на день виникнення
правовідносин) від сплати судового
збору звільняються інваліди I та II груп,
законні представники дітей-інвалідів і
недієздатних інвалідів I та II груп.

Крім того, як вбачається з ч.2 ст. 6
вищевказаного Закону, у разі якщо
судовий збір сплачується за подання
позовної заяви до суду в розмірі,
визначеному з урахуванням ціни позову,
а встановлена при цьому позивачем ціна
позову не відповідає дійсній вартості
спірного майна або якщо на день подання
позову неможливо встановити точну його
ціну, розмір судового збору попередньо
визначає суд з подальшою сплатою
недоплаченої суми або з поверненням
суми переплати судового збору
відповідно до ціни позову,
встановленої судом у процесі розгляду
справи.

Як вбачається з ухвали суду від 16
травня 2014 року, посилаючись як на
недолік відсутність даних про ціну
позову, суд не визначив попередній
розмір судового збору. А повертаючи
зустрічну позовну заяву ухвалою від 22
травня 2014 року, подану як від імені
позивачки, так і її дитини-інваліда з
посиланням на те, що заявлені вимоги не
стосуються інтересів останньої, суд
фактично висловив свою думку щодо
позову.

За вказаних обставин у суду першої
інстанції не було підстав для визнання
позовної заяви неподаною та
повернення. Більш того, суд першої
інстанції не позбавлений можливості
вирішення питання про розподіл судових
витрат при ухваленні рішення по суті.

Оскільки судом першої інстанції
порушено порядок, встановлений для
вирішення питання щодо відкриття
провадження, відповідно до п.3 ч.1 ст. 312
ЦПК України, ухвала від 22 травня 2014 року
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303-304, 307 ч.2 п.4, 312 ч.1 п.3, 313, 314 ч.1 п.6,
315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 22 травня 2014 року
скасувати і справу повернути в той же
суд на новий розгляд питання щодо
відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з
дня її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: