Справа № 463/1887/13
Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/3663/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Монастирецький Д.І., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: не
з»явилися

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
рішення Личаківського районного суду
м.Львова від 23 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Фольксбанк»
про визнання недійсним іпотечного
договору, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Личаківського районного суду
м.Львова від 23 грудня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ
«Фольксбанк» про визнання недійсним
іпотечного договору відмовлено за
безпідставністю вимог.

Рішення суду оскаржив представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3. В апеляційній скарзі
зазначає, що оскаржуване рішення
прийняте при неповному з»ясуванні
обставин справи, які мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, при неправильному
застосуванні норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв»язку із чим воно підлягає
скасуванню як незаконне та
необґрунтоване. Зокрема зазначає, що
задоволення іпотекодержателем своїх
вимог щодо виконання вираженого у
іноземній валюті зобов»язання
позичальника за кредитним договором за
рахунок предмета іпотеки можливе
виключно в українській валюті -
гривнях, а іпотека покликана
забезпечити виконання основного
забов»язання, спірний іпотечний
унеможливлює належне виконання
зобов»язання позичальника в іноземній
валюті за кредитним договором та
суперечить вимогам ст.526 та 1046 ЦК
України. Отже, у момент укладення
спірного іпотечного договору не були
дотримані вимоги, встановлені ч.5 ст.203
ЦК України, що в силу ст. 215 ЦК України є
підставною його недійсності. Крім того,
суд першої інстанції неповно дослідив
фактичні обставини справи та залишив
поза увагою доводи позивача про те, що
іпотечним договором не встановлено
розмір основного зобов»язання. Поза
увагою суду першої інстанції також
залишився той факт, що у спірному
іпотечному договорі відсутній зміст
основного зобов»язання, яке забезпечує
іпотека, як істотної умови іпотечних
договорів. Також, іпотечним договором
не встановлено строку виконання
основного зобов»язання, що є істотною
умовою цього договору. Просить рішення
Личаківського районного суду м.Львова
від 23 грудня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
беруть участь у справі, з»ясувавши
обставини справи та перевіривши доводи
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення скарги та
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
між ВАТ «Електробанк»
(правонаступником всіх прав та
обов»язків якого являється ПАТ
«Фольксбанк») та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № KF 42882 від 17.05.2007
року із додатками (а.с. 14-18) відповідно
до умов якого позивачу було надано
кредит в сумі 70500, 00 доларів США строком
на 20 років під 11,5 % з кінцевим строком
повернення кредиту не пізніше 17 травня
2007 року. В забезпечення виконання
зобов»язання за кредитним договором
між цими ж сторонами укладено
іпотечний договір від 17.05.2007 року із
змінами внесеними до нього договором
від 15.10.2007 року (а.с. 7-13).

Відмовляючи у позові суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що позивачем спільно із відповідачем,
було досягнуто згоди щодо усіх
істотних умов як кредитного договору,
так і іпотечного договору, в тому числі
щодо мети, суми і строку кредиту, умов і
порядку його видачі і погашення, видів
(способів) забезпечення зобов»язань
позичальника, відсоткової ставки,
порядку плати за кредит, порядку зміни
та припинення дії договорів,
відповідальності сторін за
невиконання або неналежне виконання
умов договору. Позивач особисто
підписав іпотечний та кредитні
договори, за його згодою отримав кредит
у валюті, він був детально ознайомлений
з взятими на себе зобов»язаннями,
погодився саме у такий спосіб
забезпечити кредитні зобов»язання в
іноземній валюті та реально
усвідомлював наслідки порушення
взятих на себе зобов»язань.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції.

Згідно з ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначені умов договору
з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про банк і
банківську діяльність» банк здійснює
діяльність, надає банківські та інші
фінансові послуги в національній
валюті, а за наявності відповідної
ліцензії

Національного банку України - в
іноземній валюті.

Як вбачається із матеріалів справи ВАТ
«Електронбанк» та правонаступник ПАТ
«Фольксбанк» отримали у встановленому
законом порядку Генеральну ліцензію на
здійснення операцій в іноземній
валюті.

Чинним законодавством України хоч і
визначено національну валюту України
як єдиний законний платіжний засіб на
території України, однак не містить
заборони на вираження у договорі
грошових зобов»язань в іноземній
валюті.

Також суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про відсутність
істотних обставин для визнання
договору іпотеки недійсним, зокрема
домовленість між сторонами про термін
виконання основного зобов»язання, а не
про строк, адже сторони підписали
договір саме в такій редакції.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Будь яких належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції та визнання недійсним
договору іпотеки, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Висновки суду першої інстанції
достатньо вмотивовані і підтверджені
доказами, наявними в матеріалах
справи. Рішення суду відповідає
вимогам процесуального та
матеріального права, обставинам
справи, доводи скарги висновків суду не
спростовують, тому колегія суддів
підстав для скасування рішення суду
не вбачає.

Відтак, на підставі ст. 308 ЦПК
апеляційний суд відхиляє апеляційні
скарги і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду
м.Львова від 23 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржена протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Д.І.Монастирецький

М.М. Шандра