У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2014 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

судді - Бедьо В.І.,

при секретарі - Холмогоровій Л.В.

за участю представника заявника -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на
дії заступника начальника РВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Лукеча Олександра
Васильовича щодо повернення
виконавчого документа стягувачу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою
на дії заступника начальника РВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Лукеча Олександра
Васильовича щодо повернення
виконавчого документа стягувану.

Заявлені вимоги мотивує тим, що у
провадженні заступника начальника РВ
ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Лекеча О.В.
знаходився виконавчий лист від 22. 06.2012
року на виконання рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
06.06.2012 року у цивільній справі № 2/712/3610/12
про стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 суми боргу за договором позики
№ 437 від 14.12. 2012 року шляхом звернення
стягнення на іпотечне майно, а саме:
домоволодіння, що знаходиться на
АДРЕСА_1 в розмірі 400 995 гривень.

ОСОБА_2 вказує на те, що станом на 27.07.2012
року боржник добровільно не виконав
рішення суду. Однак згідно одержаної
нею інформації право власності на
предмет іпотеки за договором позики №
437 від 14.02.2012 року, а саме домоволодіння,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
перейшло до третьої особи, а саме від
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, про що здійснена
державна реєстрація в органі БТІ
наприкінці липня 2012 року.

27.09.2012 року апеляційний суд
Закарпатської області рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
06.06.2012 року змінив, у вимогах ОСОБА_2 до
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки відмовлено.

Ухвалою від 15.11.2012 року Апеляційного
суду було знято усі заборони та арешти
на будинковолодіння АДРЕСА_1.

07 березня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7
був укладений договір купівлі-продажу
земельної ділянки та вказаного
будинковолодіння.

Постановою заступника начальника РВ
ДДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції від 21.12.2012 року
виконавчий документ по справі 712/3610/12
був повернутий стягувачеві.

20.03.2013 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ рішення апеляційного суду від
27.09.2012 року скасовано, а 21.06.2013 року
апеляційним судом Закарпатської
області рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 06.06.2012 року
залишено без змін.

07.03.2013 року ОСОБА_6 передав у власність
земельну ділянку та розташоване на ній
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2
ОСОБА_7

Після повторного пред'явлення
заявником вказаного вище виконавчого
листа 10.07.2013 року заступником
начальника РВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Лукеча О.В. було видано постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
38800690, а 20.05.2014 року ним було видано
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеі у зв'язку з тим, що
у боржника відсутнє майно на яке
необхідно звернути стягнення.

З огляду на те, що заступником
начальника РВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Лекеча О.В. незаконно винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві, заявник просить
визнати його дії неправомірними,
скасувати постанову про повернення
виконавчого документа від 20.05.2014 року
та зобов'язати відновити виконавче
провадження.

Представник заявника ОСОБА_1 в
судовому засіданні вимоги скарги
підтримав та просив їх задовольнити .

Представник РВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції у
судове засідання не з'явився, хоч
повідомлявся про дату та час судових
засідань судовими повістками, заяв та
повідомлень від нього на адресу суду
не надходило.

Заслухавши представника скаржника,
оглянувши матеріали скарги та
матеріали справи, оцінивши всі зібрані
докази в їх сукупності, суд приходить
до наступного висновку.

Згідно рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 06.06.2012 року по
цивільній справі № 2/712/3610/12 з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_2 стягнуто суму боргу за
договором позики № 437 від 14.12.2012 року
шляхом звернення стягнення на іпотечне
майно, а саме: домоволодіння, що
знаходиться на АДРЕСА_1 в розмірі 400 995
гривень.

Дане рішення переглядалося судами
апеляційної і касаційної інстанції і
остаточно ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 21.06.2013 року
вищевказане рішення було залишено без
змін.

Однак ухвалою апеляційної інстанції
від 15.11. 2012 року були знятті всі
заборони та арешти на будинковолодіння
АДРЕСА_1, Ужгородського району, які
зареєстровані в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна на підставі договору іпотеки
вказаного будинковолодіння
укладеного 14.02.2012 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5

З матеріалів справи вбачається, що не
дивлячись на чинну іпотеку зняття
заборони на відчуження
вищезазначеного будинковолодіння
призвело до продажу спірного майна
іншій особі, внаслідок чого новим
іпотекодержателем домоволодіння, що
знаходиться на АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу став ОСОБА_7

22.06.2012 року Ужгородським
міськрайонним судом по вказаній справі
видано виконавчий лист, на виконання
якого заступником начальника РВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Лукеча О.В. 10.07.2013
року винесено повторно постанову про
відкриття виконавчого провадження
№38800690.

Однак 20.05.2014 року заступником
начальника РВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Лукеча О.В. було винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві у зв'язку з ти, що у
боржника відсутнє майно на яке
необхідно звернути стягнення.

У відповідності до п. 8 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
спори, що примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Статтею 23. Закону України «Про іпотеку»
передбачено наслідки переходу права
власності на предмет іпотеки до
третьої особи.

Зокрема, у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Узагальнюючи все вищезазначене,
враховуючи, що право власності на
домоволодіння, розташоване на АДРЕСА_1
набув ОСОБА_7, то останній в силу ст. 23 ЗУ
«Про іпотеку» набув статус нового
іпотекодавця і відповідно несе всі
його обов'язки за іпотечним договором у
тому обсязі і на тих умовах, що існували
до набуття ним права власності на
предмет іпотеки.

Беручи до уваги те, що постановою
від 20.05.2014 року державним виконавцем
всупереч ч. 8 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження було повернуто
стягувачеві виконавчий лист 712/3610/12 без
виконання, суд приходить до висновку,
що скарга є обґрунтованою і підлягає
до задоволення.

Керуючись ст. 10,11,60, 208-209, 386, 387 ЦПК
України, ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про
виконавче провадження» суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Визнати дії заступника
начальника РВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Лукеча О.В. неправомірними.

Скасувати постанову заступника
начальника РВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Лукеча О.В. від 20.05.2014 року про
повернення виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа 712/3610/12 від
22.06.2012 року, виданого Ужгородським
міськрайонним судом.

Зобов'язати заступника
начальника РВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Лукеча О.В вжити всіх передбачених
заходом заходів з примусового
виконання виконавчого листа 712/3610/12 від
22.06.2012 р.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5
днів з дня її оголошення (стороною, що
не була присутня у судовому засіданні-5
днів з дня отримання її копії)

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
В.І.Бедьо