Справа № 357/6204/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Федисько К. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Узинської міської ради про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
спадкове нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла його матір ОСОБА_2. Після
її смерті залишилася спадщина у
вигляді 45 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 в м. Узин Білоцерківського
району, а 15 частина цього будинку
рахується за рідним братом матері
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року і
спадкоємцем якого була ОСОБА_2, яка
фактично прийняла спадщину у вигляді 15
частини вказаного будинку, але належно
не оформила свої спадкові права. На
даний час у позивача не має документів,
які підтверджують факт родинних
відноси його матері з її братом та
відсутні документи в підтвердження
спадкування ОСОБА_2 майна її брата
ОСОБА_3, а тому позивач просив суд
встановити факт родинних відносин, а
саме те, що ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року приходиться рідним
братом ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року; встановити факт прийняття
спадщини ОСОБА_2 після спадкодавця
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та
визнати за собою право власності на
спадкове майно - 15 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 Київської області
після спадкодавця ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позов в повному
обсязі.

Відповідач не направив до суду свого
представника, про день та час розгляду
справи були повідомлені належно,
причини неявки суду не повідомили, заяв
та клопотань суду не направляли.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши матеріали
справи, оглянувши належно завірену
копію спадкової справи, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення.

Так судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 92 роки померла
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом
про смерть НОМЕР_1, виданим виконкомом
Узинської міської ради
Білоцерківського району на підставі
актового запису № 43 (а.с.7).

Дошлюбне прізвище ОСОБА_2 -
«ОСОБА_2», що підтверджується
свідоцтвом про одруження (а.с.22).

Судом встановлено, що ОСОБА_2
приходиться матір'ю позивачу ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с.8).

В судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3, про
що свідчить актовий запис про смерть №
109 від 30.11.1974року складений виконкомом
Узинської міської ради. Даний факт
підтверджується інформаційним листом
відділу РАЦС Білоцерківського МУЮ від
22.04.2014року. Відповідно до даних
Узинської міської Державної
нотаріальної контори, спадкова справа
після померлого 30.11.1974 року ОСОБА_3 не
заведена, що підтверджується
відповіддю на запит суду від 28.05.2014 р.

Встановленим є те, що житловий
будинок в АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4, яка
заповіла будинок ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, тобто своїм
п'ятьом дітям. Відповідно до договору
дарування 07.12.1978 р. ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_7 подарували свої частки ОСОБА_2
і з грудня 1978 року ОСОБА_2 є власником 4 5
частин жилого будинку АДРЕСА_1

Згідно оглянутої судом
спадкової справи № 2062013 до майна
померлої ОСОБА_2, розпочатої 09.09.2013 року,
- ОСОБА_2 залишила заповіт яким
заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 і
ОСОБА_8 в рівних частинах. Але ОСОБА_8
подав заяву про відмову від спадщини на
користь свого брата ОСОБА_1.

Судом встановлено, що 30.12.2013 року
позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про
право на спадщину за заповітом. Позивач
успадкував після смерті своєї матері
ОСОБА_2 45 частин житлового
будинкуАДРЕСА_1 (а.с.15).

Таким чином, судом встановлено, що
на даний час право власності на
вказаний будинок зареєстровано за
покійним ОСОБА_3 - 15 частина будинку і 45
частин цього будинку належить
позивачу. Встановлено, що з часу
відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3
в АДРЕСА_1 в м. Узині проживала його
сестра ОСОБА_2, вона розпочала ремонтні
роботи і переобладнання цього будинку,
про що свідчить копія технічного
паспорту від 1978 р. та 2013 року. Також,
допитаний в якості свідка ОСОБА_8 суду
підтвердив, що ОСОБА_2 з 1974 року і по
день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
проживала в АДРЕСА_1, управляла цим
будинком, а отже, фактично прийняла
спадщину - 15 частину даного помешкання
після смерті її брата ОСОБА_3

Отже, досліджені в судовому
засіданні докази свідчать про, те що з
дня смерті ОСОБА_3 його сестра володіла
спадковим будинком, проживала в ньому,
користувалася спадковим майном та
вважала його своєю власністю. ОСОБА_2
прийняла спадщину, яка складається з 15
частини домоволодіння АДРЕСА_1
відповідно до положень ст. 549 ЦК України
(в ред. 1963р.), тобто фактично вступила в
управління та володіння спадковим
майном.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України,
правила книги шостої ЦК України
застосовуються також до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом. А тому, суд вважає за
можливе застосувати до даних цивільних
правовідносин положення норм ЦК
Української РСР (ред.1963 р.).

Відповідно до ст.548 ЦК України (в
ред.1963 року), для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в
ред.1963 року) визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління чи володіння
спадковим майном.

Таким чином, з врахуванням
наведеного суд вважає встановленим
факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після
спадкодавця ОСОБА_3 у вигляді 15 частини
житлового будинку АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у
другу чергу на спадкування за законом
мають рідні брати та сестри
спадкодавця.

Як було вище зазначено, позивач є
спадкоємцем першої черги за заповітом
після померлої його матері ОСОБА_2. А
ОСОБА_2, в свою чергу, була спадкоємцем
на майно свого рідного брата ОСОБА_3
відповідно до ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963 року). Оскільки
встановленим в судовому засіданні є те,
що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину
після смерті свого брата ОСОБА_3,
успадкувавши одноособово 15 частину
будинку АДРЕСА_1 суд вважає, за можливе
визнати за позивачем право власності
на 15 частину зазначеного будинку.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 доводиться показами свідка
ОСОБА_8; дошлюбне прізвище ОСОБА_2 -
«ОСОБА_2»,; вона і ОСОБА_3, як діти ОСОБА_9,
були включені в коло спадкоємців по її
заповіту, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мають
однакове по-батькові, були
співвласниками одного будинку.

На підставі викладеного, даючи
оцінку зібраним доказам у справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до задоволення та
можливо встановити факт родинних
відносин, а саме, що ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. приходився рідним
братом ОСОБА_2 та встановити факт
прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті
її брата та визнати за позивачем право
власності на на спадкове майно - 15
частину житлового будинку АДРЕСА_1

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК України (в ред.
1963 року), п.5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України, ст..ст. 1261,1262,1296 ЦК
України, ст.ст. 10,60,88, 212-215, 296 ЦПК України
суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Встановити факт родинних
відносин, а саме те, що ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року приходиться
рідним братом ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Встановити факт прийняття
спадщини ОСОБА_2 після спадкодавця
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на
спадкове майно - 15 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 Київської області
після спадкодавця ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя О. Я. Ярмола