АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1390/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 57 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Скіць М. І. РІШЕННЯ
21 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСкіць М. І. суддівОхріменко
Н. І. , Качан О. В. при
секретаріАнкудінові О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Департаменту соціального
захисту населення Черкаської обласної
державної адміністрації на рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 10 квітня 2014 року
по справі за позовом Департаменту
соціального захисту населення
Облдержадміністрації до ОСОБА_6, треті
особи: Управління ДАІ УМВС України в
Черкаській області, Черкаська митниця
про повернення та вилучення предмету
гуманітарної допомоги, -
в с т а н о в и л а :
В грудні 2013 року Департамент
соціального захисту населення
Облдержадміністрації звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6, треті особи:
Управління ДАІ УМВС України в
Черкаській області, Черкаська митниця
про повернення та вилучення предмету
гуманітарної допомоги, посилаючись на
те, що інвалід війни І групи ОСОБА_7 був
забезпечений через Головне управління
праці та соцзахисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації гуманітарним
автомобілем з правом передачі
керування цим автомобілем членам сім'ї.
ОСОБА_7 мав право на отримання через
орган соціального захисту населення
від іноземного донора в якості
гуманітарної допомоги автомобіль
віком не старше 8 років на момент
ввезення в Україну з обсягом двигуна до
19 липня 2005 року ОСОБА_8 (Німеччина)
подарував Головному управлінню, як
гуманітарну допомогу, автомобіль
«Фольксваген», 1998 року випуску, для
передачі його інваліду ОСОБА_7
17 листопада 2005 року ОСОБА_7 письмово
звернувся до Головного управління про
передачу йому вищезазначеного
предмету гуманітарної допомоги в
тимчасове користування, що
підтверджується відповідним
зобов'язанням від 17 листопада 2005 року.
На підставі заяви ОСОБА_7, рішенням
колегії Головного управління № 11 від 28
неспроможністю керування автомобілем,
право керування надано його синові
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 помер, то
автомобіль відповідно до вимог пункту
41 Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, повинен бути повернутий
державі, яка надала його у
користування, в особі Головного
Просили суд вилучити у ОСОБА_6
автомобіль марки «Фольксваген», 1998
року випуску, кузов № НОМЕР_1, об'ємом
двигуна 1781 см. куб., бензиновий, колір
передати його Департаменту
соціального захисту населення
облдержадміністрації.
Рішенням Золотонішського
міськрайонного суду Черкаської
області від 10 квітня 2014 року відмовлено
в задоволенні позовних вимог
Департаменту соціального захисту
населення Облдержадміністрації з
підстав пропуску строку позовної
давності.

В апеляційній скарзі Департамент
соціального захисту населення
Облдержадміністрації, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог Департаменту соціального
захисту населення
Облдержадміністрації.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення місцевого
суду не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог місцевий
суд виходив з того, що оскільки ОСОБА_7
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, то відповідно з часу
його смерті у Департаменту соціального
захисту населення
Облдержадміністрації виникло право
вимоги про повернення предмета
гуманітарної допомоги, однак позивач
не скористався своїм правом і
відповідно без поважних причин
пропущено строк позовної давності.

Судом в ході розгляду справи
встановлено, що 19 липня 2005 року ОСОБА_8
(Німеччина) подарував Головному
управлінню, як гуманітарну допомогу,
автомобіль «Фольксваген», 1998 року
випуску, для передачі його інваліду
ОСОБА_7 Дата першої реєстрації
автомобіля 11 грудня 1998 року (а.с.5).

На підставі митної декларації №
030619, самоходом, Через Ягодинську
митницю на адресу Головного управління
доставлено гуманітарну допомогу,
автомобіль «Фольксваген», 1998 року
випуску, митною вартістю 37717,79 грн. (
а.с. 7).

Рішенням Комісії з питань гуманітарної
допомоги при Кабінеті Міністрів
України від 03 листопада 2005 року за №
26/ГД-10704, автомобіль марки
«Фольксваген», 1998 року випуску, кузов №
НОМЕР_1, об'ємом двигуна 1781 см. куб.,
бензиновий, колір білий, визнаний
гуманітарною допомогою ( а.с. 6).

На підставі заяви від 17.11.2005 р. Головним
управлінням праці та соціального
захисту населення було передано
ОСОБА_7 в користування автомобіль
«Фольксваген», 1998 року випуску, а він в
свою чергу зобов»язався дбайливо
ставитися до предмета гуманітарної
допомоги, за свій рахунок проводити
ремонт і обслуговування в період
експлуатації, що становить 10 років і на
вимогу органів соцзахисту здати
автомобіль ( а.с. 8-13).

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_2 від 5.08.2008 р. ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 20).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені Законом, зокрема з
правочинів. Тобто правочином у цьому
разі було забезпечення ОСОБА_7
автомобілем на вищезазначених умовах
(п. 37 Порядку від 8 вересня 1997 року), що
відповідало ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом
(ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Порядок від 8 вересня 1997 року був
затверджений у зв'язку з прийняттям
законів України: від 22 грудня 1995 року N
488 "Про внесення змін і доповнень до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та від 6 червня 1996 року N 230 "Про внесення
змін і доповнень до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" - з метою
впорядкування забезпечення
автомобілями різних категорій
інвалідів і спрямований на захист
інтересів інвалідів.

Відповідно до п. 37 Порядку від 8 вересня
1997 року в редакції, чинній на час
прийняття рішення про надання спірного
автомобіля, після смерті інваліда
автомобіль, яким він був забезпечений
безплатно або на пільгових умовах,
залишається його сім'ї та знімається з
обліку в органах соціального захисту
населення.

9 серпня 2006 року набрав чинності
Порядок від 19 липня 2006 року, відповідно
до п. 41 якого після смерті інваліда
автомобіль, отриманий як гуманітарна
допомога, повертається (вилучається)
головному управлінню соціального
захисту і здається підприємству, що
здійснює заготівлю та переробку
металобрухту, або видається в порядку
черговості інваліду, який перебуває на
обліку.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Цивільним кодексом України в главі 29
передбачені цивільно-правові способи
захисту права власності. Зокрема, норми
ст. ст. 387, 388 ЦК України надають власнику
право витребувати майно із чужого
незаконного володіння або від
добросовісного набувача.

Аналіз встановлених обставин по справі
та положень чинного законодавства, що
регулює спірні правовідносини
приводить колегію суддів до висновку,
що спірний автомобіль, отриманий як
гуманітарна допомога, на день смерті
особи, котрій він був наданий і був в
експлуатації менше 10 років, підлягав
поверненню головному управлінню
соціального захисту на підставі
нормативно-правових актів, чинних на
час смерті інваліда.

Щодо висновку суду першої інстанції
про сплив строку позовної давності,
колегія суддів вважає, що суд дійшов
передчасно без з»ясування всіх
обставин по справі та їх відповідного
аналізу.

Звертаючись до суду з даним позовом,
пропуск строку позовної давності
Департамент соціального захисту
населення Облдержадміністрації
обґрунтовував тим, що було відсутнє
фінансування і відповідно не було
можливості оплатити судовий збір та
наявністю судового провадження за
позовом ОСОБА_6 до Департаменту
соціального захисту населення
Облдержадміністрації про визнання
права власності на спірний автомобіль,
відкритого Придніпровським районним
судом м. Черкаси у березні 2011 року ( а.с.
23-26).

Так згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг
строку позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатись про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки з
настанням події, з якою пов'язано його
початок, скільки з певними моментами
(фактами), які свідчать про порушення
прав особи.

За змістом цієї норм Відповідно до ст.
309 ЦПК України підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи і
неправильне застосування норм
матеріального права.

и початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення в
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 267 ч. 1 ЦК України передбачено,
якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

З матеріалів справи вбачається, що
після смерті батька, у січні 2009 року (
а.с. 14) ОСОБА_6 звернувся до Головного
управління із заявою про передачу йому
у безстрокове користування предмету
гуманітарної допомоги і з відповідей
останнього від 29.01.2009 р. та 01.04.2009 р. ( а.с.
15-16) вбачається, що вимоги щодо
повернення предмету гуманітарної
допомоги не ставилось, а лише було
роз»яснено положення чинного
законодавства.

Вимога про повернення автомобіля
«Фольксваген» ОСОБА_6 була направлена
23.12. 2010 року і відповідно колегія суддів
вважає, що з цієї дати у управління
праці та соціального захисту населення
виникло право на позов, тобто
можливість реалізувати своє право в
примусовому порядку через суд, а
звернення до суду ьуло здійснено 23.12.2013
року тобто в межах трирічного строку .

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в
порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України
на вищезазначені положення закону та
фактичні обставини уваги не звернув і
помилково відрахував пребіг строку
позовної давності з 04.12.2008 року, коли
ОСОБА_6 отримав вимогу про повернення
автомобіля «Мерседес» котрий не є
предметом спору по даній справі.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи і
неправильне застосування норм
матеріального права.

За вказаних обставин судове рішення, як
ухвалене при неповному з»ясуванні
обставин, що мають значення для справи
та невідповідності висновків суду
обставинам справи з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 309, 314, 316, 218 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Департаменту
соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації задоволити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 10 квітня 2014
року по даній справі скасувати і
ухвалити нове.

Позов Департаменту соціального
захисту населення
Облдержадміністрації до ОСОБА_6, треті
особи: Управління ДАІ УМВС України в
Черкаській області, Черкаська митниця
про повернення та вилучення предмету
гуманітарної допомоги задоволити.

Вилучити у ОСОБА_6 автомобіль марки
«Фольксваген», 1998 року випуску, кузов №
НОМЕР_1, об'ємом двигуна 1781 см. куб.,
бензиновий, колір білий, митною
вартістю 37717,79 грн. та передати його
Департаменту соціального захисту
населення облдержадміністрації

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :