У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
від імені якого діє представник ОСОБА_3,
на рішення Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 10 квітня
2014 року та рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 21
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину та визнання права
на спадщину за заповітом,

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року позивачі звернулися
до суду з зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати - ОСОБА_7,
після смерті якої відкрилася спадщина
на частку в будинку з господарськими
будівлями і спорудами, що розташований
по АДРЕСА_1. Перед
смертю їхня мати дізналася, що
відповідач без її відома оформив
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті її чоловіка
ОСОБА_8 на весь будинок. Оскільки
батьки, перебуваючи в зареєстрованому
шлюбі, побудували житловий будинок з
належними до нього господарськими
будівлями, тому дане майно є спільною
сумісною власністю подружжя.
Відповідач не мав права на отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_8 на все
спадкове майно, оскільки не являється
єдиним спадкоємцем, який прийняв
спадщину. Спадщину після смерті ОСОБА_8
також прийняла і їхня мати, якій на день
її смерті належало Ѕ частини указаного
будинку з господарськими будівлями і
спорудами. Враховуючи те, що позивачі є
спадкоємцями за заповітом після смерті
матері, тому просили визнати за
померлою ОСОБА_7 право на Ѕ
частку указаного будинку як на частку у
спільному сумісному майні подружжя; на
ј частку, яку вона успадкувала як
спадкоємець першої черги за законом
після смерті свого чоловіка ОСОБА_8;
визнати за позивачами право на
спадщину за заповітом по ј частки за
кожним житлового будинку з належними
до нього господарськими побутовими
будівлями та спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане 22 грудня 2004 року на ім'я
ОСОБА_2, згідно з яким він успадкував
після смерті батька ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначений житловий
будинок з належними до нього
господарськими спорудами, у частині
права власності на ѕ частки цього
майна.

Рішенням Новоселицького районного
суду Чернівецької області від
10 квітня 2014 року позов задоволено в
повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 21 травня 2014
року скасовано рішення суду першої
інстанції у частині визнання за ОСОБА_7
права на: Ѕ частки указаного будинку як
на частку в спільному сумісному майні
подружжя; ј частки указаного будинку як
її частку, яку вона успадкувала як
спадкоємець першої черги за законом
після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 У
задоволенні указаних позовних вимог
відмовлено. У решті рішення залишено
без змін.

У касаційній скарзі відповідач в особі
представника не погоджується з
указаними рішеннями судів першої й
апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції у не скасованій частині,
оскаржуваного рішення апеляційного
суду вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених рішень.

Зокрема, визнаючи частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане 23 грудня 2004 року
державним нотаріусом Новоселицької
державної нотаріальної контори на ім'я
відповідача, у частині визнання за ним
права власності на ѕ частки указаного
житлового будинку з належними до нього
господарськими і побутовими будівлями
і спорудами, згідно з яким він
успадкував після смерті батька ОСОБА_8,
який помер у ІНФОРМАЦІЯ_2, а також,
визнаючи за позивачами право власності
на спадщину за заповітом по ј частки за
кожним на указаний будинок після
смерті ОСОБА_7, суд першої інстанції, з
яким у цій частині погодився й
апеляційний суд, обґрунтовано виходив
з доведеності зазначених позовних
вимог та наявності для цього правових
підстав.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив обставини справи та наявні у
справі докази, надав їм належну оцінку,
в результаті чого ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, від імені якого діє
представник ОСОБА_3, у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_2 про визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину та
визнання права на спадщину за
заповітом, за касаційною скаргою на
рішення Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 10 квітня 2014
року у не скасованій частині та рішення
апеляційного суду Чернівецької
області від 21 травня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак