Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/797/12-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Галацевич О.М.

суддів
Борисюка Р.М., Матюшенка І.В.

з участю секретаря судового
засідання Ходаківської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення порядку користування
жилим приміщенням та за зустрічним
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 в своїх та в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5
до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та
піклування Житомирської міської ради,
про встановлення порядку користування
жилим приміщенням у квартирі та
зобов'язання усунути перешкоди у
користуванні жилим приміщенням,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,

на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 01 квітня 2014 року,-

встановила:

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернулась в суд
з позовом, у якому просила встановити
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1 в місті Житомирі, виділивши їй
кімнату №3, площею 12,3 кв.м., ОСОБА_3 -
кімнату № 6, пл.10,3 кв.м., ОСОБА_2 разом з
неповнолітнім сином ОСОБА_6 кімнату № 8,
площею 16,3 кв.м., залишивши у загальному
користуванні підсобні приміщення:
ванну, кухню, туалет, прихожу.

Посилалася на те, що вона разом з
відповідачами є співвласниками
зазначеної квартири, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності. Проте через неприязні
стосунки у них виникають непорозуміння
з приводу користування цією квартирою
і в добровільному порядку їх вирішити
неможливо.

У березні 2012 року та, з урахуванням
уточнень від 21.04.2014 року (а.с.8-11 т.2),
ОСОБА_3, ОСОБА_2 в своїх інтересах та
інтересах малолітніх ОСОБА_6, 2004 року
народження, та ОСОБА_5, 2012 року
народження, звернулись до суду із
зустрічним позовом, в якому просили:
виділити ОСОБА_2 та сину ОСОБА_5 кімнату
площею 16,3 кв.м. з балконом, позначену на
плані квартири цифрою "8"; ОСОБА_3 та його
онуку ОСОБА_6 - кімнату, площею 12,3 кв.м. з
лоджією, позначену на плані квартири
цифрою "6"; ОСОБА_1 - кімнату, площею 10,3
кв.м. з лоджією, позначену на плані
квартири цифрою "3", залишивши у
спільному користуванні співвласників
підсобні приміщення. Крім того, просили
суд зобов'язати ОСОБА_1 усунути
перешкоди іншим співвласникам
квартири у користуванні приміщеннями
відповідно до встановленого судом
порядку.

Посилалися на те, що такий порядок
максимально відповідає визначеним
часткам співвласників у праві
власності на квартиру та встановленій
мінімальній санітарній нормі
забезпечення громадян житловою площею.
Частки чотирьох співвласників у праві
власності є рівними, ідеальна частка
кожного становить 9,725 кв. м жилої площі.
Вказували, що ОСОБА_2 виховує двох
неповнолітніх дітей і сукупна частка
її та сина ОСОБА_6 жилої площі квартири
становить 19,45 кв. м.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 01 квітня 2014 року
первісний позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено між співвласниками
квартири АДРЕСА_1 наступний порядок
користування приміщеннями: ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, виділено кімнату,
площею 16,3 кв.м. з балконом, позначену на
плані квартири цифрою "8"; ОСОБА_3
виділено кімнату, площею 10,3 кв.м.,
позначену на плані квартири цифрою "3";
ОСОБА_1 виділено кімнату, площею 12,3
кв.м., позначену на плані квартири
цифрою "6"; підсобні приміщення залишено
у спільному користуванні
співвласників.

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, не повне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи, просять рішення суду
скасувати та постановити нове, яким
відмовити у задоволенні первісного
позову та задовольнити зустрічний
позов. Зазначили, що суд першої
інстанції зробив необґрунтований
висновок про неможливість поділу
спірної квартири в натурі шляхом
обладнання окремих ізольованих
квартир, без висновку спеціаліста,
оскільки вказане питання потребує
спеціальних знань. Вказують, що
встановлений судом порядок
користування не відповідає вимогам ст.
358 ЦК України та ідеальним часткам
кожного з співвласників, порушує їх
права. Також зазначили, що задоволені
позовні вимоги, зазначені в рішенні
суду першої інстанції, не відповідають
вимогам позивача за первісним позовом
(не вирішено питання щодо малолітнього
ОСОБА_6).

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
первісного позову ОСОБА_1, суд першої
інстанції, посилаючись на ст. 358 ЦК
України, виходив із того, що
встановлений судом порядок
користування буде максимально
відповідати визначеним часткам
співвласників у праві власності на
квартиру.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, враховуючи наступне.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1
знаходиться на 8-му поверсі
багатоквартирного будинку і
складається з трьох жилих кімнат
розміром: № 3 - 12,3 кв. м, № 6 - 10,3 кв. м, № 8 -
16,3 кв. м.

Співвласниками квартири є ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.7). Частка
кожного співвласника складає 1/4
частину (а.с.8).

Жила площа спірної квартири становить
38,9 кв. м, а відтак кожен із
співвласників має право користування
своєю часткою 9,725 кв.м (38,9 : 4).

Сторони не дійшли згоди щодо порядку
користування житлом. Крім сторін, у
квартирі проживають малолітній син
ОСОБА_2 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її
співмешканець. Порядок користування,
який склався між сторонами, як до
ремонту квартири (2008-2010 рік), так і після
цього, їх не влаштовує.

Згідно з ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Маючи однакову частку в спірній
квартирі, сторони заперечують порядок
користування останньою, зазначений як
у первісному так і зустрічному позові,
вважають що запропонований
протилежною стороною порядок буде
порушувати їх права.

Враховуючи ідеальну частку кожного
співвласника (9,725 кв.м.), розмір кімнат
(12,3 кв. м, 10,3 кв. м, та № 8 - 16,3 кв. м.) та
кількість осіб, які бажають
користуватися ними, неможливість
надання судом переваги одним
співвласникам перед іншими, так як
захист прав одних не може порушувати
права інших, а також враховуючи право
малолітнього ОСОБА_5 (який хоча і не є
співвласником), на проживання разом з
матір'ю, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового - про відмову у
задоволенні первісного та зустрічного
позовів за безпідставністю.

Доводи апелянта щодо необґрунтованого
висновку суду про неможливість поділу
спірної квартири в натурі шляхом
обладнання окремих ізольованих
квартир, без висновку спеціаліста, не
стосується предмету розгляду справи.
Крім того, від свого права заявити таке
клопотання апелянт в суді першої та
апеляційної інстанції відмовився.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 01 квітня 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування жилим приміщенням та у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3,
ОСОБА_2 в своїх та в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1,
третя особа - орган опіки та піклування
Житомирської міської ради, про
встановлення порядку користування
жилим приміщенням у квартирі та
зобов'язання усунути перешкоди у
користуванні жилим приміщенням за
безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді: