Справа №259/289/14-ц
Номер провадження 2/259/624/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року
місто
Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька

у складі: головуючого судді:

Білецького М.В.,

за участю секретаря судового
засідання:
Литвиненко Ю.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Куйбишевського районного управління
юстиції у місті Донецьку, 3-ті особи:
ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство
«РОДОВІД БАНК» про звільнення майна
з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до Відділу державної виконавчої
служби Куйбишевського районного
управління юстиції у місті Донецьку
про звільнення майна з-під арешту в
якому зазначає, що 01.03. 2011 року між ним
та ОСОБА_2 у письмовій формі було
підписано та нотаріально посвідчено
договір позики, згідно з умовами якого
остання отримала грошову суму у
розмірі 250 000 грн.. З метою забезпечення
виконання зобов'язання за договором
позики, 01.03.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір іпотеки, який
посвідчено приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 Відповідно до умов якого
ОСОБА_2 передала в іпотеку двокімнатну
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 06.02.2013 року
звернуто стягнення на предмет іпотеки
на підставі іпотечного договору від
01.02.2011 року, який укладено між ОСОБА_1, та
ОСОБА_2, а саме на: двокімнатну квартиру,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
є власністю ОСОБА_2 та належить їй на
праві договору дарування в рахунок
погашення заборгованості за договором
позики від 01.03.2011 року у розмірі 500000
грн., встановлено початкову ціну
зазначеної квартири у розмірі 500000 грн.

У січні 2014 року ОСОБА_1 стало відомо, що
на квартиру АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_2 ВДВС Куйбишевського РУЮ м.
Донецька 23.07.2012 року було накладено
арешт.

Право іпотеки у ОСОБА_1 виникло, як
зазначено вище, 01.03.2011 року, а постанова
ВДВС Куйбишевського РУЮ м. Донецька про
накладення арешту на майно боржника та
оголошення заборони на його відчуження
винесено 23.07.2012 року, тобто пізніше ніж
було укладено іпотечний договір, а тому
найвищий пріоритет обтяження належить
ОСОБА_1.

У в'язку з тим, що на підставі рішення
суду у позивача виникло право на
звернення стягнення на предмет
іпотеки, квартиру, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашення
заборгованості за договором позики,
просить звільнити з-під арешту,
накладеного постановою ВДВС
Куйбишевського РУЮ м. Донецька від
23.07.2012 року, квартиру розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, надала заяву
про розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився про час, день та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином у встановленому законом
порядку, причини неявки суду не відомі.

Представник 3-ї особи, ПАТ «РОДОВІД
БАНК» в судове засідання не з'явився
про час, день та місце розгляду справи
повідомлений належним чином у
встановленому законом порядку, причини
неявки суду не відомі.

Третя особа, ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась про час, день та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином у встановленому законом порядку,
причини неявки суду не відомі.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, дослідивши надані докази у їх
сукупності, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 01 березня 2011 року укладено
договір позики, посвідчений приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
відповідно до якого ОСОБА_1 передав, а
ОСОБА_2 прийняла грошові кошти у сумі 250
000 грн., взявши на себе обов'язок
повернути грошові кошти в строк до
31.12.2011 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за договором позики від 01.03.2011 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено іпотечний
договір від 01.03.2011 року, посвідчений
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
відповідно до якого ОСОБА_2 передала
ОСОБА_1 в іпотеку квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 47,5 кв.м., житловою
площею 32,7 кв.м.

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 06 лютого 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я
особа: Відділ державної виконавчої
служби Куйбишевського районного
управління юстиції у м. Донецьку про
стягнення заборгованості за договором
позики, звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення позовні вимоги
задоволено частково, звернуто
стягнення на предмет іпотеки на
підставі іпотечного договору від 01
березня 2011 року, який укладено між мною,
ОСОБА_1, та ОСОБА_2 та посвідчено
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
а саме на: двокімнатну квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та має
такі характеристики: загальна площа -
47,5 кв.м., житлова площа - 32,7 кв.м. і яка є
власністю ОСОБА_2 та належить їй на
праві договору дарування квартири,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_4 Донецького міського
нотаріального округу 25.07.1997 року за
реєстровим номером № 10205. в рахунок
погашення заборгованості за договором
позики від 01 березня 2011 року у розмірі
500000,00 грн., встановивши початкову ціну
зазначеної квартири у розмірі 500000,00
грн.

Постановою державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Куйбишевського районного управління
юстиції у місті Донецьку про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження серії ВП № 32318794 від
23 липня 2012 року, винесеної на підставі
виконавчого документа № 2/531/153 від
27.03.2012 року, виданого Куйбишевським
районним судом м. Донецька про
стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» у розмірі
2830607,73 грн., накладено арешт на майно
ОСОБА_2, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

У відповідності ст. 1 Закону України
«Про іпотеку» - іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користування іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання
боржником-забезпеченого іпотекою
зобов'язання одержати задоволення
своїх вимог за рахунок предметі
іпотеки переважно перед іншими
кредиторами цього боржника у порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Закону
України «Про іпотеку» У разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет
окремого права чи вимоги на передане
в іпотеку нерухоме майно виникає
відповідно до закону, таке право чи
вимога має пріоритет над вимогою
іпотекодержателя лише у разі його/її
виникнення та реєстрації до моменту
державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав
чи вимог інших осіб на передане в
іпотеку нерухоме майно виникає з
моменту державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають
задоволенню згідно з їх пріоритетом
- у черговості їх державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» для
задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення
на заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», якщо інше не
встановлено цим Законом, зареєстроване
обтяження має вищий пріоритет над
незареєстрованими обтяженнями.
Пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом.
Обтяжувачі, які зареєстрували
обтяження одного і того ж рухомого
майна одночасно, мають рівні права на
задоволення своїх вимог. Обтяжувач з
вищим пріоритетом має переважне
право на звернення стягнення на
предмет обтяження.

Відповідно до ч. 4, ч. 7 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
заставодержатель має право на
звернення до суду із позовом про зняття
арешту із заставленого майна.

У відповідності до вимог ст.ст. 572, 589 ЦК
України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави і може одержати задоволення
за рахунок заставленого майна
переважно перед іншими кредиторами
цього боржника, якщо інше не
встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про виконавче
провадження» в разі накладення
державним виконавцем арешту на
заставлене майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, передбачено право
заставодержателя звернутися до суду із
позовом про звільнення заставленого
майна з-під арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про
виконавче провадження» у випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

Оскільки, ОСОБА_1 має право
задовольнити забезпечені іпотекою
вимоги за рахунок предмета іпотеки, а
саме квартири АДРЕСА_1 переважно перед
іншими особами, права чи вимоги яких
на передане в іпотеку нерухоме майно
зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки, суд вважає за
необхідне звільнити з-під арешту
предмет іпотеки.

Таким чином, вимоги позивача є
обґрунтованими, не суперечать закону
та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 572, 589 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 54, 60 Законом
України «Про виконавче провадження»,
ст. 14 Законом України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень», ст.ст. 1, 3 Законом України
«Про іпотеку», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 197, 209,
212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у
повному обсязі.

Звільнити з-під арешту, накладеного
постановою відділу державної
виконавчої служби Куйбишевського
районного управління юстиції у місті
Донецьку про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
серії ВП № 32318794 від 23 липня 2012 року
предмет іпотеки: квартира АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Куйбишевського

районного суду м. Донецька

М.В.Білецький