Справа № 372/1509/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 року
Обухівський районний суд
Київської області в складі:

головуючого судді Кравченко М.В.

при секретарі Радченко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Обухівського
районного суду цивільну справу за
позовом кредитної спілки «Українська
кредитно-фінансова група» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення коштів та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до кредитної
спілки «Українська кредитно-фінансова
група», третя особа - ОСОБА_1, про
припинення договору поруки,

В С Т А Н О В И В:

Кредитна спілка «Українська
кредитно-фінансова група» звернулась
до суду з позовною заявою до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись не
неналежне виконання відповідачами
зобов'язань за укладеним сторонами
договорами кредиту і поруки та
наявність заборгованості, яку позивач
просив стягнути разом з іншими
передбаченими договором та законом
платежами, а саме просив стягнути
заборгованість за кредитним договором
№ КВ-00803/0412 від 31.07.2007 року в розмірі 99 289
грн. 12 коп., яка станом на 03.02.2014 року
складається із основної суми кредиту в
розмірі 12 187 грн. 70 коп., процентів в
розмірі 87 101 грн. 49 коп.

Під час розгляду справи ОСОБА_2
звернувся до суду із зустрічним
позовом, в якому просив припинити дію
договору поруки № КВ-00803/0412, укладеного
31 липня 2007 року між ОСОБА_2 та кредитною
спілкою «Українська
кредитно-фінансова група» і ОСОБА_1
щодо поручительства за кредитним
договором № КВ-00803/0412 від 31 липня 2007
року, посилаючись на пропуск строків
пред'явлення вимоги та
необґрунтованість вимог кредитора.

Ухвалою від 16.06.2014 року за заявою
позивача позовні вимоги кредитної
спілки «Українська кредитно-фінансова
група» до ОСОБА_2 про стягнення коштів
було залишено без розгляду.

Представник первісного позивача Бойко
Г.О. в судовому засіданні первісний
позов з врахуванням змін підтримала
повністю, зустрічний позов визнала
повністю, посилаючись на невиконання
відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного
договору, одностороннє підвищення
кредитором вдвічі штрафних санкцій в
зв'язку із несвоєчасною оплатою
чергового платежу, тривалий час
зупинки діяльності кредитної спілки.

Представник первісного відповідача
ОСОБА_1 ОСОБА_4 проти первісного позову
заперечив повністю, зустрічний позов
підтримав, посилаючись на те, що
договір був не підписаний боржником,
строки давності пропущені, про зміну
процентної ставки боржника не
повідомлялось, просив застосувати
наслідки спливу позовної давності.

Представник позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_2 ОСОБА_5 зустрічний позов
підтримав повністю, проти первісного
позову заперечив, посилаючись на
пропуск строків позовної давності,
неповідомлення про зміну кредитної
ставки, тривалу відсутність кредитної
спілки у місці укладання договору,
необґрунтоване завищення розміру
грошових вимог кредитної спілки.

Вислухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що первісні позовні вимоги не
підлягають задоволенню, а зустрічні
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

31 липня 2007 року позивачем за первісним
позовом КС «УКФГ» було підписано
кредитний договір № КВ-00803/0412, за
умовами якого кредитодавець
зобов'язується надати позичальнику
ОСОБА_1 кредит в сумі 50 441 грн. строком на
3 місяці.

Вказаний кредитний договір має
письмову форму, що відповідає вимогам
ч.1 ст.1055 ЦК України.

Видатковим касовим ордером
підтверджується факт одержання ОСОБА_1
31.07.2007 року коштів в розмірі 50 441 грн.

Розмір заборгованості за підрахунками
позивача становить 99 289 грн. 12 коп. і
станом на 03.02.2014 року складається із
основної суми кредиту в розмірі 12 187
грн. 70 коп., процентів в розмірі 87 101 грн.
49 коп.

КС «УКФГ» 12.02.2014 року направлялись
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлення про
наявність заборгованості за кредитним
договором, що підтверджується
повідомленнями, розписками пошті.

Згідно ч.4 ст.203 ЦК України правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Кредитний договір у відповідній графі
в розділі 11 позичальником ОСОБА_1 не
підписаний, про що свідчить
відсутність будь-якого підпису у
спеціально відведеному формою
договору місці. Доводи позивача про
наявність підписів ОСОБА_1 на інших
аркушах договору, у графі про отримання
договору не вказують на виявлення
згоди позичальника по всім суттєвим
умовам договору та посвідчення своїм
власноручним підписом факту укладення
договору. Враховуючи викладене, доводи
позивача за первісним позовом про
укладення кредитного договору та
виникнення у ОСОБА_1 зобов'язань за цим
договором суд вважає недоведеними.

Статтею 11 ЦК України передбачені
підстави виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа
здійснює свої цивільні права вільно, на
власний

розсуд.

Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може
бути примушена до дій, вчинення яких не
є обов'язковим для неї.

Сторонами визнається, що ОСОБА_1
добровільне було сплачено КС «УКФГ»
більше 62 тис. грн., що вказує на повне
повернення отриманих нею від позивача
коштів, а договір нею не підписаний,
тому достатніх правових підстав для
виконання нею умов договору не
встановлено.

Статтею 525 ЦК України встановлює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Судом встановлено, що позивач за
первісним позовом в односторонньому
порядку суттєво змінив умови
договірних зобов'язань, а саме
починаючи з 23.08.2007 року вдвічі підвищив
проценти за користування кредитом, про
що не поставив до відома позичальника.
Доводи позивача про відповідність
таких дій умовам договору суд вважає
необгрунтованими, оскільки будь-яких
доказів інсування передбаченого п.3.7
договору рішення Кредитного комітету
цього кредиту кредитом з підвищеним
ризиком суду не подано, крім того, про
такі суттєві зміни умов повернення
кредиту не було проінформовано
позичальника.

Вирішуючи питання про позовну давність
суд враховує наступне.

Згідно ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення свого права
або про особу, яка його порушила, а
згідно із ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до п.2.1 договору строк
повного погашення кредиту - 31.10.2007 року.

Пунктом 10.5 кредитного договору,
передбачено, що до правовідносин,
пов'язаних із укладанням та виконанням
цього Договору застосовується строк
позовної давності тривалістю 5 років.

Таким чином, передбачений договором
строк позовної давності сплинув 31.10.2012
року.

Доводи позивача про переривання
строків позовної давності частковим
виконанням зобов'язання жодним доказом
не доведені, тому суд не приймає їх до
уваги.

Позов поданий до суду 19.03.2014 року, тобто
із значним пропуском строку позовної
давності, причини пропуску строку
позовної давності суду не повідомлені,
заяви про поновлення відповідних
строків не подавалось, тому вбачаються
підстави для застосування наслідків
спливу позовної давності.

Відповідно до положень чч. 3, 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Сплив позовної давності є самостійною
правовою підставою для відмови у
позові, тому суд вважає необхідним
відмовити у задоволенні первісних
позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом не встановлено достатніх
правових і фактичних підстав для
покладення на ОСОБА_1 в судовому
порядку обов'язку сплати передбачених
первісним позовом коштів, позовні
вимоги не доведені належними і
допустимими доказами, тому первісний
позов не підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Вирішуючи вимоги зустрічного позову
суд враховує наступне.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того закон них підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідач за зустрічним позовом позов
визнав.

31 липня 2007 року було укладено договір
поруки № КВ-00803/0412 між ОСОБА_2 та
кредитною спілкою «Українська
кредитно-фінансова група» і ОСОБА_1
щодо поручительства за кредитним
договором № КВ-00803/0412 від 31 липня 2007
року, що підтверджується договором та
визнається сторонами.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.

Статтею 525 ЦК України встановлює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зміна умов кредитування, зокрема
збільшення вдвічі процентної ставки, а
відтак і збільшення обсягу майнової
відповідальності поручителя,
здійснювалась без погодження із
поручителем, про такі зміни він у
встановленому порядку не повідомлявся,
що визнається сторонами та
підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Судом встановлено, що передбачений п.2.1
кредитного договору строк повного
погашення кредиту - 31.10.2007 року, а вимоги
про погашення заборгованості за
кредитом КС «УКФГ» були направлені
боржнику і поручителю лише 12.02.2014 року,
тобто із значним пропуском
встановленого законом шестимісячного
строку.

Таким чином, під час розгляду справи
доводи зустрічного позову знайшли
підтвердження, вимоги ОСОБА_2 як
поручителя грунтуються на матеріалах
справи та нормах чинного
законодавства, тому підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, визнання позову
відповідачем не суперечить закону і не
порушує права чи законні інтереси
інших осіб, тому зустрічні позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові
витрати слід стягнути з відповідача за
зустрічним позовом в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 174, 212-214 ЦПК
України, ст.ст. 16, 228, 258, 259, 261, 267, 525, 526, 543,
549, 553-559, 598, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні первісного позову
кредитної спілки «Українська
кредитно-фінансова група» до ОСОБА_1
про стягнення коштів відмовити
повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до кредитної
спілки «Українська кредитно-фінансова
група», третя особа - ОСОБА_1, про
припинення договору поруки
задовольнити повністю.

Припинити дію договору поруки №
КВ-00803/0412, укладеного 31 липня 2007 року між
ОСОБА_2 та кредитною спілкою
«Українська кредитно-фінансова група»
і ОСОБА_1 щодо поручительства за
кредитним договором № КВ-00803/0412 від 31
липня 2007 року.

Стягнути з кредитної спілки
«Українська кредитно-фінансова група»
на користь держави судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Обухівський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
М.В.Кравченко