Справа № 346/2035/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1408/2014
Головуючий у 1 інстанції Потятинник
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 09
квітня 2013 року по справі за поданням
Відділу державної виконавчої служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2013 року державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції звернувся до суду з
Поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.
Вимоги обґрунтував тим, що на виконанні
у відділі ДВС перебуває виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в
сумі 345300 грн 86 коп. Добровільно рішення
суду боржник не виконував. Відтак, на
думку позивача, наявність в особи
невиконаних зобов'язань, покладених на
неї судовим рішенням, є підставою для
обмеження її в праві виїзду за кордон.

Ухвалою Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 09
квітня 2013 року задоволено подання
Відділу державної виконавчої служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції: тимчасово обмежено
боржника - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним зобов'язань по
сплаті боргу в сумі 345300 грн 86 коп. на
користь ПАТ КБ «Приватбанк», згідно
виконавчого листа Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
28.03.2011 (а.с. 7).

В травні 2014 року ОСОБА_2 оскаржив
указану ухвалу в апеляційному порядку
як незаконну та таку, що підлягає
скасуванню з підстав неповного
з'ясування обставин справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, неправильного
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права. Апелянт вважає, що наявність
самих невиконаних зобов'язань не є
підставою для прийняття рішення про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон, оскільки обов'язковим є саме
ухилення від виконання зобов'язань.
Зазначає, що суд не мав права приймати
рішення про обмеження його у праві
виїзду за кордон, оскільки в поданні
державного виконавця даних щодо
ухилення ОСОБА_2 від сплати боргу не
має, не обґрунтовано необхідність
застосування додаткового заходу
впливу з метою забезпечення належного
виконання боржником рішення суду у
вигляді тимчасового обмеження виїзду
за межі України, а крім того, наголошує,
що матеріали виконавчого провадження
судом першої інстанції не було
витребувано. На думку апелянта,
оскаржувана ухвала обмежує його
конституційні права щодо свободи
пересування, вільного вибору місця
проживання та права вільно залишити
територію України. Стверджує, що
встановлене обмеження позбавляє його
можливості виїхати в іншу країну на
заробітки з метою подальшого виконання
своїх боргових зобов'язань.

Просить скасувати ухвалу
Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 09
квітня 2013 року та відмовити у
задоволенні подання про тимчасове
обмеження його у праві виїзду за межі
України.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник апелянта вимоги
апеляційної скарги підтримав, просив
її задовольнити з указаних у ній
мотивів.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Коломийського
міськрайонного управління юстиції в
судове засідання не з'явився.

Заслухавши представника апелянта,
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
задовольнити з наступних мотивів.

Згідно з положеннями ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Цим вимогам ухвала суду
не відповідає.

Згідно матеріалів справи, 16.11.2010
набрало законної сили заочне Рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04.11.2010 по справі
за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ
«Українське фінансове агентство
«ВЕРУС», ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості (а.с. 4-5 - копія
Рішення).

Вказаним рішенням стягнуто солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 345300 грн 86 коп.
заборгованості за кредитним договором
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Постановою ВП №36583689 від 14.02.2013 відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2-10232 від 28.03.2011,
виданого Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_2 345300 грн 86 коп. на користь ПАТ
«Приватбанк» (а.с. 3 - копія Постанови).
Зазначеною Постановою боржника
зобов'язано добровільно виконати
боргове зобов'язання до 21.02.2013.

Задовольняючи подання Відділу
державної виконавчої служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції та тимчасово
обмежуючи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України суд першої інстанції виходив
із того, що боржник, незважаючи на вжиті
державним виконавцем заходи по
примусовому виконанню, ухилявся від
сплати боргу.

Такий висновок суду не відповідає
матеріалам справи.

Приписами ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантовано свободу пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Норми ЗУ "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України" від 21
січня 1994 року регулюють порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначають випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлюють
порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону
однією з підстав для тимчасового
обмеження у праві виїзду громадянина
України за кордон є ухилення ним від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів подання, на
підтвердження доводів державним
виконавцем не надано жодних доказів.
Наявні в матеріалах справи копія
Постанови ВП №36583689 від 14.02.2013 про
відкриття виконавчого провадження (а.с.
3) та копія Рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
04.11.2010 (а.с. 4-5) не свідчать ані про
наявність (відсутність) боргового
зобов'язання відповідача перед Банком,
ані про ухилення боржником від
виконання судового рішення. Окрім того,
в матеріалах справи відсутня
інформація з приводу того, що
державними виконавцями вжито всіх дій,
передбачених ЗУ «Про виконавче
провадження», спрямованих на погашення
боргу.

Враховуючи наведене, тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
ОСОБА_2 було застосовано судом
передчасно - без належного з'ясування
фактичних обставин справи, що
підлягають перевірці, та за
відсутності їх належного
документального підтвердження.

За таких обставин, враховуючи приписи
ст. ст. 60, 303 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що оскаржувану ухвалу слід
скасувати та постановити нову, якою
відмовити в задоволенні подання
Відділу державної виконавчої служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції щодо тимчасового
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 09
квітня 2013 року скасувати та
постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання Відділу
державної виконавчої служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
А.Ю. Малєєв

Судді:
В.А.
Девляшевський

В.Д. Фединяк