У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Бондаренко Н.В.,Василевича В.С.,
Гордійчук С.В., секретар судового
засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 5 травня
2014 року у справі за позовом Дубенської
районної державної адміністрації в
інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
позбавлення батьківських прав,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 5 травня
2014 року позов Дубенської районної
державної адміністрації в інтересах
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
позбавлення батьківських прав
задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав
відносно малолітніх дітей ОСОБА_2,
ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь установи
або особи, на утриманні якої будуть
перебувати малолітні діти аліменти в
розмірі 300 грн. на утримання ОСОБА_3 та 385
грн. на утримання ОСОБА_2, починаючи з
31.03.2014 року та до досягнення дітьми
повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 в прибуток держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1
покликається на незаконність
вказаного рішення в зв'язку з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Вказує, що він не є батьком ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, що підтверджується заявою
їхньої матері ОСОБА_4, поданою нею до
суду у справі за її позовною заявою про
стягнення аліментів, яку було залишено
судом без розгляду.

Також, зазначає, що на даний час ним
оспорюється батьківство в судовому
порядку.

Вказані обставини суд не взяв до уваги,
не викликав та не допитав в судовому
засіданні ОСОБА_4, не заслухав її думки
щодо позбавлення його батьківських
прав та стягнення з нього аліментів на
утримання її дітей, хоча вона є
зацікавленою особою по даній справі і
повинна була бути залучена судом як
третя особа на стороні позивача.

Крім того, при визначенні розміру
аліментів, судом не було враховано його
матеріальне становище.

Просить скасувати рішення суду першої
інстанції та закрити провадження у
справі.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_1 є особою, яка своєю поведінкою
негативно впливає на малолітніх дітей,
має реальну можливість виконувати
батьківські обов'язки відносно своїх
дітей, але не вчиняв і не вчиняє жодних
дій спрямованих на це, не спілкується з
дітьми, не проявляє щонайменшої
батьківської турботи, що свідчить про
його ухиляння від виховання своїх
дітей.

Такий висновок суду ґрунтується на
досліджених судом доказах та
відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 є батьком малолітніх ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
від 14.05.2010 р., виданим відділом РАЦС
Дубенського міськрайонного управління
юстиції в Рівненській області та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 14.05.2010 р.,
виданим відділом РАЦС Дубенського
міськрайонного управління юстиції в
Рівненській області.

Відповідно до письмового висновку №103
від 13.03.2014 року виконком Княгининської
сільської ради Дубенського району
вважає за доцільне позбавити
батьківських прав ОСОБА_1 відносно його
малолітніх дітей, оскільки за час
проживання на території сільської ради
відповідач зарекомендував себе з
негативної сторони, не працює,
зловживає спиртними напоями, не
виконує належним чином батьківські
обов'язки.

Стан виконання батьківських обов'язків
гр. ОСОБА_1 розглядався на засіданнях
виконкому сільської ради, комісії з
питань захисту прав дітей. Однак
проведені заходи виховного впливу
результатів не дали.

Згідно довідки Листвинської
загальноосвітньої школі І-II ступенів
від 18.03.2014 р. № 29, ОСОБА_2 навчається у 1
класі, її батько, ОСОБА_1 у школі не
з'являвся жодного разу. Ніякої участі у
вихованні чи забезпеченні своєї дитини
він не бере .

Відповідно до характеристики
Княгининської сільської ради
Дубенського району Рівненської
області від 20.03.2014 р. № 129 ОСОБА_1
характеризується з негативної сторони,
зловживає спиртними напоями, був
умовно засуджений, ніде не працює, не
виконує свої батьківські обов'язки
відносно малолітніх дітей. Протягом
п'яти років не надає матеріальної та
фінансової допомоги дітям, аліментів
не сплачує, взагалі не займається
вихованням та навчанням дітей, не
піклується про них, не турбується про
стан здоров'я дітей. На зауваження
членів виконкому, фахівців із
соціальної роботи Дубенського
районного центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді, сільського
голови не реагує.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу
України, батьки можуть бути судом
позбавлені батьківських прав, якщо
вони ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленум
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
№ 3 "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують, та інше) що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст.164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкується з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

За таких обставин, враховуючи те, що
ОСОБА_1 тривалий час ухилявся від
виконання своїх батьківських
обов'язків, не цікавився фізичним та
духовним розвитком своїх дітей, не
надавав їм ніякої матеріальної
допомоги, хоча зобов'язаний був її
надавати, колегія суддів вважає, що є
достатні підстави для позбавлення
відповідача батьківських прав та
стягнення з нього аліментів на
утримання дітей.

Доводи відповідача про те, що він не є
батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
заслуговують на увагу, оскільки він
записаний батьком у свідоцтвах про
народження вказаних дітей і відомості
про нього як батька з актових записів
про їх народження не виключено.

Безпідставними є доводи ОСОБА_1 про те,
що суд не залучив до участі в справі в
якості третьої особи, не викликав та не
допитав в судовому засіданні ОСОБА_4,
яка є матір'ю дітей, оскільки клопотань
про залучення вказаної особи до участі
в справі та допит її в судовому
засіданні відповідачем не заявлялось.

Також, не можуть бути прийняті судом
доводи апелянта про неврахування судом
при визначенні розміру аліментів його
матеріального становища, так як судом
стягнуто з відповідача аліменти у
розмірі, який відповідає вимогам
ст.180-182,184 СК України та є необхідним для
забезпечення нормального розвитку
дітей, яких відповідач зобов'язаний
утримувати, а ОСОБА_1 в свою чергу не
надано суду жодних доказів не
можливості з об'єктивних причин
сплачувати аліменти у визначеному
судом розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено
без порушень норм матеріального і
процесуального права, судом в повній
мірі з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, доводи
апеляційної скарги правильності
висновків суду не спростовують, а тому
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313 314 317 325 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 5 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Василевич В.С.

Гордійчук С.О.