Справа № 265/878/14-ц
Провадження № 2/265/905/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 червня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

при секретарі Бойко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що 01
жовтня 2013 року він надав відповідачу у
позику кошти в сумі 11800,00 гривень. На
підтвердження позики було укладено
розписку, згідно якої ОСОБА_2
зобов'язалась повернути частину коштів
в сумі 5000,00 гривень до 01 листопада 2013
року, а решту коштів в сумі 6800,00 гривень
до 29 грудня 2013 року. 08 жовтня 2013 року
ОСОБА_2 повернула йому 1000,00 гривень. 20
листопада 2013 року він знов надав ОСОБА_2
позику в сумі 1500 гривень зі строком
повернення 29 грудня 2013 року. Факт
надання цієї позики також
підтверджується розпискою від 20.11.2013
року. В обох розписках ОСОБА_2
зобов'язалась сплатити штраф у розмірі
0,3% за кожен день прострочення
повернення коштів. У визначений термін
ОСОБА_2 кошти не повернула. Оскільки у
визначений строк відповідач кошти не
повернула, то сума позики за розпискою
від 01.10.2013 року в сумі 10800 гривень, за
розпискою від 20.11.2013 року в сумі 1500
гривень а всього за обома розписками 12
300 гривень вважається боргом, а ОСОБА_2 -
боржником за грошовим зобов'язанням. З
урахуванням умов позики за розписками
в разі несвоєчасного повернення
коштів, позичальник повинен сплатити
штраф з розрахунку 0,3% за кожен день
прострочення. Станом на 10.02.2014 р. 20.12.2014
р. прострочення складає 43 та 23 дні, а
сума штрафу - 1586,7 гривень (12 300 гривень х
0,3 % : 100% х 43 дн.:365). Станом на 20 січня 2014
року індекс інфляції за січень 2013 року
ще невідомий. 3% річних від усієї суми
боргу складає 48,30 гривень (12 300,00 х 3%
річних : 100% х 23 дн :365). Позивач просить
стягнути з відповідача суми боргу в
розмірі 13 935,00 гривень, а також судові
витрати в розмірі 487,20 гривень.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи без
його участі, просив про задоволення
позовних вимог, проти ухвалення
заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилася за невідомих
суду причин, про день та час слухання
справи повідомлялася належним чином та
своєчасно, у зв'язку з чим суд розглянув
справу на підставі наявних письмових
матеріалів, та за відсутності
відповідача, постановляє заочне
рішення, що відповідає вимогам ст. 224
ЦПК України.

З урахуванням позиції позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

З розписки від 01 жовтня 2013 року
вбачається, що ОСОБА_2, яка мешкає за
адресою АДРЕСА_2 паспорт НОМЕР_1,
виданий Орджонікідзевським РВ ММУ
ГУМВС України в Донецькій області
04.08.2009 року, взяла в борг у ОСОБА_1 11 800
гривень до 29 грудня 2013 року, з яких 5000
гривень зобов'язалася погасити до 01
листопада 2013 року, а решту до 29 грудня
2013 року. У випадку неповернення в строк
до 29.12.2013 року зобов'язалась сплатити
штраф 0,3 % на день від суми боргу (а.с.8).

Відповідно до розписки від 20.11.2013 року
ОСОБА_2, яка мешкає за адресою АДРЕСА_2
паспорт НОМЕР_1, виданий
Орджонікідзевським РВ ММУ ГУМВС
України в Донецькій області 04.08.2009 року,
взяла в борг у ОСОБА_1 1500 гривень до 29
грудня 2013 року. У випадку неповернення
в строк до 29.12.2013 року зобов'язалась
сплатити штраф 0,3 % на день від суми
боргу (а.с. 9).

Таким чином, між сторонами був
укладений договір позики, на який
розповсюджуються вимоги Розділу ІІІ
(параграфу 1 Глави 71) ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що
договір позики укладається в письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Статтею 625 ч.2 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
ОСОБА_2 не виконала зобов'язання за
умовами договорів позики, оскільки не
повернула у встановлений строк
позивачу ОСОБА_1 суму боргу, тому
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає 12 300 гривень за
договорами позики від 01 жовтня 2013 р. та
20 листопада 2013 р., сума штрафних санкцій
1586,7 гривень, а також три проценти
річних від простроченої суми, що
дорівнює 48,30 гривень, внаслідок чого
задовольняє позовні вимоги у повному
обсязі.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем при зверненні до суду було
сплачено судові витрати в розмірі 487,20
гривень, які підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 88, 224-226 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики -
задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, суму
боргу за договорами позики від 01
жовтня 2013 року та 20 листопада 2013 року у
розмірі 12 300 (дванадцять тисяч триста)
гривень, штрафні санкції в сумі 1 586
(одну тисячу п'ятсот вісімдесят шість)
гривень 70 копійок, три проценти річних
в сумі 48,30 гривень та судовий збір у
розмірі 487,20 гривень, а всього - 14 422
(чотирнадцять тисяч чотириста двадцять
дві) гривні 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
Орджонікідзевським районним судом
міста Маріуполя Донецької області за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивачем рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Донецької області протягом двадцяти
днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка має бути подана до
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
О.О.Костромітіна