Справа № 371/2307/14 Головуючий у І
інстанції Капшук Л.О.Провадження №
22-ц/780/3118/14 Доповідач у 2 інстанції
Таргоній Д.О.Категорія 26
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг» на рішення Миронівського
районного суду Київської області від 17
березня 2014 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи учасників
судового процесу, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг»
звернулось з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором
укладеним з ОСОБА_2 у розмірі основної
заборгованість по кредиту в сумі 36
774,790 доларів США, що еквівалентно 293
940,18 гривень, пені в сумі 1 072 881, 65 грн.,
та судових витрат.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 12 червня 2007 року між закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг», та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № СL-005/057/2007, який
складається з двох частин, що
нероздільно пов'язані між собою, згідно
п. 1 частини № 1 Договору.

За умовами даного договору відповідачу
було надано кредит в сумі 49 900
доларів США зі сплатою 11,99 % річних, з
кінцевим терміном повернення 12 червня
2013 року. За порушення строків
повернення кредиту, відсотків за
користування кредитом відповідно до п.
3.1.1. частини № 2 Кредитного договору
відповідач зобов'язаний сплатити банку
пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно
виконаних боргових зобов'язань, за
кожен день прострочення.

Проте, взятих на себе зобов'язань
відповідач не виконав, внаслідок чого
станом на 04 червня 2013 року виникла
заборгованість в розмірі 36 774,70 доларів
США, що еквівалентно 293 940,18 гривень. За
неналежне виконання зобов'язань ОСОБА_2
нарахована пеня в розмірі 1 072 881,65 грн.

Рішенням Миронівського районного суду
Київської області від 17 березня 2014 року
позов було задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг»
заборгованість в розмірі 36 774,790 доларів
США, що еквівалентно до національної
валюти України за офіційним курсом НБУ
на дату проведення розрахунку 04 червня
2013 року становить 293 940,18 гривень, та 2939
гривень 40 копійок сплаченого судового
збору, а всього 296 879 гривень 58 копійок.

Не погоджуючись з даним рішенням,
представником товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг»
подано апеляційну скаргу, в якій
останній просить скасувати рішення
Миронівського районного суду
Київської області від 17 березня 2014 року
в частині відмови у стягненні суми пені
та ухвалити нове рішення, яким позивні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг»
задовольнити в повному обсязі,
стягнути з відповідача також судові
витрати в розмірі 1827 гривень. В
обгрунтування апеляційної скарги
зазначив, що судом першої інстанції, в
порушення вимог ст. 526, 550, 551 ЦК України,
безпідставно відмовлено в задоволенні
вимог про стягнення з відповідача пені,
яка нарахована відповідно до умов
укладеного між сторонами Договору.

Розглянувши матеріали цивільної
справи, заслухавши пояснення осіб -
учасників судового розгляду,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в яком
одна сторона (боржник), зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 610 ЦК України порушення
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом першої інстанції встановлено, що
12 червня 2007 року між закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг», та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № СL-005/057/2007, який
складається з двох частин, що
нероздільно пов'язані між собою, згідно
п. 1 частини № 1 Договору.

За умовами даного договору відповідачу
було надано кредит в сумі 49 900
доларів США зі сплатою 11,99 % річних, з
кінцевим терміном повернення 12 червня
2013 року.

За порушення строків повернення
кредиту, відсотків за користування
кредитом відповідно до п. 3.1.1. частини №
2 Кредитного договору відповідач
зобов'язаний сплатити банку пеню в
розмірі 1% від суми несвоєчасно
виконаних боргових зобов'язань, за
кожен день прострочення.

Станом на 04 червня 2013 року відповідач
мав заборгованість за кредитом в сумі 36
774 долари США, що еквівалентно 293 970,18
гривень. Крім того, за період з 04 червня
2012 року по 04 червня 2013 року відповідачу
нарахована пеня в сумі 1 072 881,65 гривень.

Встановлено також, що 05 листопада 2010
року між ПАТ «ОТП Банк»,
правонаступником усього майна,
майнових прав та обов'язків ЗАТ «ОТП
Банк», та ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, згідно з яким ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» набув усі
права вимоги за кредитними
договорами, що є дійсними на дату
набрання чинності даним договором. За
положеннями пункту 4.3. договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
продавець зобов'язується повідомити
боржників про про укладення цього
договору.

Згідно витягу з додатку 1 до договору
купівлі-продажу кредитного портфелю,
до позивача перейшло право вимоги до
ОСОБА_2 щодо сплати основного боргу та
процентів на суму 45 777, 43 дол. США.

З матеріалів справи вбачається, що
листом № 42-2-1/163711 від 15.11.2010 року
відповідач був повідомлений ПАТ «ОТП
Банк» про відступлення права вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача суми заборгованості, судом
першої інстанції вірно встановлено
обставини справи та правильно
застосовано норми матеріального
закону.

В той же час, колегія не погоджується з
висновками суду в частині відмови у
стягнені суми пені.

Так, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
пені за кредитним договором, суд першої
інстанції виходив з того, що ТОВ «ОТП
Факторинг» не скористався можливістю
позасудового врегулювання питання про
стягнення пені за вказаний період.

Колегія суддів апеляційного суду з
такими висновками не погоджується,
оскільки вони необгрунтовані та
суперечать нормам чинного цивільного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України особа
здійснює свої цивільні права вільно, на
власний розсуд, а ст. 15 ЦК України
вказує, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання та інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, законом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, відмова від
права на звернення до суду за захистом
є недійсною.

Тобто позивач вільний та не може бути
обмежений у виборі способу захисту
своїх прав.

У відповідності до ст. 549, ч. 1 ст. 550, ст.
551, ст. 552 ЦК України неустойкою штрафом,
пенею є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання, плата
(передання) неустойки не звільняє
боржника від виконання свого обов'язку
в натурі. Сплата (передання) неустойки
не позбавляє кредитора права на
відшкодування збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Пунктом 3.1.1 частини № 2 Кредитного
договору № СL-005/057/2007 передбачено, що у
разі порушення взятих на себе
зобов'язань, а саме повернення
кредитних коштів, сплати процентів з
користування кредитними коштами у
визначений цим договором строк,
позичальник (відповідач), зобов'язаний
сплатити пеню в розмірі 1% від суми
несвоєчасно виконаного зобов'язання,
за кожен день прострочення, пеня
сплачується додатково до прострочених
сум.

Таким чином, встановивши, що
відповідачем були порушені умови
кредитного договору в частині
своєчасного повернення кредиту та
сплати за його користування, суд першої
інстанції безпідставно відмовив в
задоволенні вимоги про стягнення
неустойки, розмір якої узгоджено
сторонами в п. 3.1.1 частини 2 Кредитного
договору.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів апеляційного суду дійшла
висновків про обгрунтованість доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
рішення суду першої інстанції в чатині
відмови в задоволенні стягнення пені
підлягає скасуванню з ухвалення нового
рішення про задоволення даної вимоги.

Керуючись ст. 549, ч. 1 ст. 550, ст. 551, ст. 552, 611
ЦК України, ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія судів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг»
задовольнити.

Рішення Миронівського районного суду
Київської області від 17 березня 2014 року
в частині відмови в задоволенні вимог
про стягнення пені - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг» до ОСОБА_2 про стягнення»
пені за період з 04 червня 2012 року по
04 червня 2013 року - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг» пеню
за період з 04 червня 2012 року по 04 червня
2013 року в розмірі 1 072 881 (один мільйон
сімдесят дві тисячі вісімсот
вісімдесят одну) гривню 65 копійок, а
також судові витрати в розмірі 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
його проголошення.

Головуючий

Судді: