Справа № 361/1670/14-ц
Провадження № 2/361/1056/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарі -
Якименко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності на
спадкове майно -

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому, з урахуванням
уточнення позовних вимог, просив
визнати за ним право власності на ?
частину житлового будинку «А-1»
загальною площею 118,1 кв.м., житловою
площею 72,6 кв.м. та господарських
будівель - сарай «Б», гараж «В», навіс
«Г», літня кухня «Д», погріб «Е»,
вбиральня «Є», колонка «К», огорожа «N»
за адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_5. Після смерті
відкрилася спадщина на ? частину
житлового будинку АДРЕСА_1 з
відповідними надвірними будівлями та
спорудами. За життя спадкодавець склав
заповіт, яким все своє майно заповів
сину - ОСОБА_1 Дотримуючись визначеного
законом строку, позивач як спадкоємець
за заповітом звернувся до приватного
нотаріуса Броварського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_7 із заявою про прийняття
спадщини. ОСОБА_2, дружина спадкодавця,
подала до приватного нотаріуса
Броварського районного нотаріального
округу Київської області ОСОБА_7 заяву
про відмову від прийняття спадщини на
користь сина - ОСОБА_1 Проте, у листопаді
2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Броварського міськрайонного суду
Київської області із позовом про
визнання відмови від прийняття
спадщини та видачі свідоцтв про право
власності на ? частину майна, набутого
під час шлюбу, недійсним, визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини. Рішенням суду від 14 січня

2014 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково, визнано недійсною відмову
ОСОБА_2 від видачі свідоцтв про право
власності на ? частину майна, набутого
під час шлюбу, в іншій частині позовних
вимог - відмовлено. ОСОБА_4, син
спадкодавця, також звернувся до
нотаріуса із заявою про відмову від
прийняття спадщини після смерті батька
на користь позивача. Інші спадкоємці
ОСОБА_5 з питань прийняття спадщини до
приватного нотаріуса ОСОБА_7 не
зверталися. Проте, листом від 31 травня
2013 року приватний нотаріус
Броварського районного нотаріального
округу Київської області ОСОБА_7
відмовив позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину на частину
спірного житлового будинку, у зв'язку з
відсутністю у спадкоємця
правовстановлюючого документа про
належність цього майна ОСОБА_5. З
підстав визнання права власності на
спадкове майно

ОСОБА_1 змушений звернутися до суду із
зазначеним позовом.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 -

ОСОБА_8 надав пояснення, аналогічні
фабулі уточненої позовної заяви,
просив позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 у
судовому засіданні проти позову не
заперечували, просили позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідачів, дослідивши
письмові матеріали справи, суд дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_5, про що свідчить копія
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
виданого 25 вересня 2012 року виконавчим
комітетом Красилівської сільської
ради Броварського району Київської
області, актовий запис № 42

(а.с. 6).

З копії свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого 18 лютого 1975 року
Красилівською сільською радою
Броварського району Київської області,
вбачається, що ОСОБА_5. є батьком ОСОБА_1
(а.с. 10).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За життя ОСОБА_5. склав заповіт,
посвідчений 13 лютого 2008 року приватним
нотаріусом Броварського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_9, зареєстрований у
реєстрі за № 309, яким усе належне
спадкодавцеві майно, де б воно не
знаходилось, і з чого не складалось, і
взагалі все те, що належало йому на день
смерті й на що він за законом мав право,
заповів сину - ОСОБА_1 (а.с. 7).

З матеріалів дослідженої судом копії
спадкової справи № 07/2013 щодо майна
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
вбачається, що

09 березня 2013 року до приватного
нотаріуса Броварського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_7, дотримуючись
шестимісячного терміну для прийняття
спадщини, звернувся ОСОБА_1 з заявою про
прийняття спадщини (а.с. 41).

09 березня 2013 року до приватного
нотаріуса Броварського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_7 звернулася ОСОБА_2 із
заявою про відмову від прийняття
спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5
на користь сина - ОСОБА_1 ОСОБА_4 також
звернувся до нотаріуса із заявою про
відмову від прийняття спадщини після
смерті батька на користь позивача (а.с.
42-43).

Проте, у листопаді 2013 року ОСОБА_2
звернулася до Броварського
міськрайонного суду Київської області
із позовом про визнання відмови від
прийняття спадщини та від видачі
свідоцтв про право власності на ?
частину майна, набутого під час шлюбу,
недійсним, визначення додаткового
строку для прийняття спадщини. З копії
рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 14 січня 2014
року вбачається, що позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено частково, визнано
недійсною її відмову від видачі
свідоцтв про право власності на ?
частину майна, набутого під час шлюбу, в
іншій частині позовних вимог -
відмовлено (а.с. 163-164).

З дослідженої у судовому засіданні
копії спадкової справи № 07/2013 щодо
майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
вбачається, що інші спадкоємці ОСОБА_5 з
питань прийняття спадщини до
приватного нотаріуса Броварського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_7 не
зверталися.

Листом за № 67/02-14 від 31 травня 2013 року
приватний нотаріус Броварського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_7 відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину на частину спірного
житлового будинку, у зв'язку з
відсутністю у спадкоємця
правовстановлюючого документа про
належність цього майна ОСОБА_5. (а.с. 8).

Судом також встановлено, що ОСОБА_5
належав житловий будинок АДРЕСА_1, що
збудований 1972 року, загальною площею
118,1 кв.м., житловою площею 72,6 кв.м. та
господарських будівель - сарай «Б»,
гараж «В», навіс «Г», літня кухня «Д»,
погріб «Е», вбиральня «Є», колонка «К»,
огорожа «N», що підтверджується копією
зведеного акту на зазначене нерухоме
майно, плану, схематичного плану
земельної ділянки, експлікації
приміщень до плану житлового будинку
садибного типу, характеристики
будинку, господарських будівель та
споруд (а.с. 16-20) та копіями довідок № 955
від 15 липня 2013 року та № 1047 від 30 липня
2013 року, виданих виконавчим комітетом
Красилівської сільської ради
Броварського району Київської області
(а.с. 11, 12).

Крім того, факт перебування спірного
житлового будинку у власності
спадкодавця підтверджується витягом з
погосподарської книги, номер об'єкта
погосподарського обліку - 4861, з якого
вбачається, що, крім ОСОБА_5, у
домоволодінні АДРЕСА_1 зареєстровані
та проживають ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1
(а.с. 13-15).

З п. 4, 20 чинної на момент будівництва
спірного житлового будинку
«Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української
РСР», затвердженої заступником
міністра комунального господарства
Української РСР від 31 січня 1966 року, яка
втратила чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56, вбачається, що
обов'язковій реєстрації
(інвентаризації) підлягали будинки та
домоволодіння у містах та селищах.
Зазначена Інструкція не передбачала
реєстрації будинків у селах, в тому
числі й на підставі записів у
погосподарських книгах, відповідно,
записи у погосподарських книгах
визнавалися в якості актів органів
влади, що підтверджували право
приватної власності на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. ст. 1218, 1223, 1268 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. Право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті.
Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом
(ст. 328 ЦК України).

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається.

Оцінивши досліджені докази в їх
сукупності, враховуючи, що позивач
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за
заповітом, який прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
якому належав житловий будинок із
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
доведеними і такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину житлового будинку «А-1»
загальною площею 118,1 кв.м., житловою
площею 72,6 кв.м. та господарських
будівель - сарай «Б», гараж «В», навіс
«Г», літня кухня «Д», погріб «Е»,
вбиральня «Є», колонка «К», огорожа «N»
за адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги через
Броварський міськрайонний суд
Київської області до Апеляційного суду
Київської області протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О. М. Пухна