АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 193/345/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1281/К/14
суддя Шумська О.В.
Суддя-доповідач - Зубакова
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М.,
Соколан Н.О.

при секретарі - Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
рішення Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 25 квітня
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
Перша Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визначення
додаткового строку на прийняття
спадщини.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5,

позивач ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася із
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
Перша Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визначення
додаткового строку на прийняття
спадщини.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона проживала однією
сім'єю, як жінка і чоловік без укладення
шлюбу, з ОСОБА_7 За життя ОСОБА_7 залишив
заповіт, яким розпорядився залишити
ОСОБА_4 усе належне на день його смерті
майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Крім
позивача, спадкоємцями першої черги є
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 13 лютого 2014 року
ОСОБА_4 звернулася з заявою до Першої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину,
однак їй було відмовлено у зв'язку з
пропуском шестимісячного строку для
прийняття спадщини.

Посилаючись на поважність причин
пропуску пропущення строку на
звернення з заявою про прийняття
спадщини, а саме: в період з 09 червня 2013
року до 02 липня 2013 року її дочка ОСОБА_10
перебувала на стаціонарному лікуванні
в нейрохірургічному відділення
Олександрівської клінічної лікарні м.
Києва, після виписки з лікарні донька
потребувала постійного нагляду та
догляду, просила визначити їй
додатковий строк для прийняття
спадщини на майно померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11

Рішенням Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 25 квітня
2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа Перша Дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку на
прийняття спадщини - задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк - три
місяці, який достатній для подання нею
заяви про прийняття спадщини після
ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після
вступу рішення в законну силу.

В апеляційній скарзі відповідачі
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просять скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права. Суд не врахував,
що причини пропуску позивачем строку
для прийняття спадщини не пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій, як того вимагає п.24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
квітня 2008 року №7 «Про судову практику
у справах про спадкування». Доньку
ОСОБА_4 виписали з лікарні 01.07.2013 року, а
шестимісячний строк для прийняття
спадщини спливав 31.07.2013 року, тобто
позивач протягом місяця могла
реалізувати своє право. Відповідачі
неодноразово попереджали ОСОБА_4 про
необхідність звернутися до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, на лікарняному
протягом шести місяців після смерті
ОСОБА_11 позивач не перебувала, часто
бувала у справах у м. Дніпропетровську
і мала можливість прибути в
нотаріальну контору.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу позивач ОСОБА_4 зазначає, що
оскаржуване судове рішення є законним
та обґрунтованим, в процесі розгляду
справи суд не порушив норм ні
матеріального, ні процесуального
права, а тому рішення суду слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9, будучи
завчасно належним чином повідомленими
про час і місце розгляду справи за їх
апеляційною скаргою в судове
засідання не з'явилися, надавши 29.05.2014
року до канцелярії апеляційного суду
заяву про розгляд справи за їх
відсутності, не перешкоджає розглядові
справи. Крім того, у судовому засіданні
приймає участь представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_12

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_12, яка підтримала доводи
апеляційної скарги та просила її
задовольнити, позивача ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_6, які, кожен окремо,
заперечували проти доводів
апеляційної скарги, просили її
відхилити та залишити рішення суду
першої інстанції без змін, як законне
та обґрунтоване, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_7 (а.с. 9).

За життя ОСОБА_7 залишив заповіт
посвідчений 23.11.2012 року приватним
нотаріусом Софіївського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_13,
яким на випадок своєї смерті зробив
розпорядження: усе майно, що буде
належати йому на день його смерті, де б
воно не знаходилось і з чого б воно не
складалося, усі майнові права та
обов'язки, які належать йому на час
посвідчення заповіту, а також майнові
права і обов'язки, які належатимуть
йому на день смерті, заповів ОСОБА_4 (а.с.
8)

13 лютого 2014 року із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом позивач звернулася до Першої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори, однак їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом тому, що
позивач пропустила строк на прийняття
спадщини (а.с. 7).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив того, що позивачем надано суду
належні докази на підтвердження
поважності причини пропуску нею
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, у відповідності до вимог ч.3
ст. 1272 ЦК України та п.24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
квітня 2008 року №7 «Про судову практику
у справах про спадкування».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України
зазначено, що для прийняття спадщини
встановлено строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України
за позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Такий позов підлягає задоволенню,
якщо позивач надасть докази наявності
поважних причин пропуску строку для
прийняття спадщини. Законодавство при
цьому не встановлює перелік поважних
причин, тому вони визнаються поважними
на думку суду. Поважними слід
визнавати такі причини, які з огляду на
моральні норми суспільства
виправдовують поведінку спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини.

В пункті 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України за №7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» роз'яснено, що
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому,
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.
Спадкоємець після визначення йому
додаткового строку для прийняття
спадщини має право прийняти спадщину в
порядку, установленому ст. 1269 ЦК
України, звернувшись в нотаріальну
контору, після чого вважається таким,
що прийняв спадщину.

Позивач ОСОБА_4 у встановлений законом
шестимісячний строк до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини не звернулася, зазначаючи, що
наприкінці шестимісячного строку, її
дочка в період з 09.06.2013 року по 02.07.2013
року перебувала на лікуванні в
нейрохірургічному відділенні
Олександрівської клінічної лікарні м.
Києва з діагнозом: Церебро-васкулярна
хвороба, гостре порушення мозкового
кровообігу, що підтверджується
випискою з медичної картки
стаціонарного хворого (а.с. 13). Після
виписки з лікарні дочка потребувала
постійного нагляду та догляду тому, що
у неї паралізувало ліву руку. З 06.11.2013
року дочці позивача первинно
встановлено другу групу інвалідності
згідно довідки до акту огляду
медико-соціальною експертною комісією
(а.с. 14), що не дало ОСОБА_4 змоги
своєчасно звернутись до нотаріальної
контори.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, відповідно до вимог ч. 3 ст.1272
ЦК України, вірно прийняв до уваги
доводи позивача про поважність причин
пропуску нею строку для подання заяви
для прийняття спадщини та правомірно
визначив додатковий строк для подання
такої заяви.

Доводи апеляційної скарги про те,
що причини пропуску позивачем стоку
для прийняття спадщини не пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами не заслуговують на увагу і
спростовуються наданими позивачем
доказами та висновками суду першої
інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги,
зводяться до переоцінки доказів та
прийнятих на підставі них висновків
суду, яка не передбачена ст.212 ЦПК
України, оскільки суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на думку колегії суддів,
суд при ухваленні рішення правильно
прийняв до уваги обставини, на які
спирався позивач, та на підставі
зібраних в суді доказів вірно прийшов
до висновку про визначення ОСОБА_4
додаткового строку - тривалістю три
місяці, який достатній для подання нею
заяви про прийняття спадщини після
ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після
вступу рішення в законну силу.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене,
колегія суддів вважає, що ухвалюючи
рішення суд достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи
та дав їм правильну правову оцінку,
рішення відповідає нормам
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, воно повинне бути
залишене без змін, а апеляційна скарга -
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313-315
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 25 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: