Справа №2/489/1606/2014р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року Ленінський районний
суд м. Миколаєва, у складі: головуючого -
судді Рум'янцевої Н.О., при секретарі -
Ляшик С.В., за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що 30.01.2014р. вона придбала у
відповідача смартфон Dex GS-454 White
вартістю 1679,00 грн., який вона отримала у
Миколаївському відділенні «Нова
пошта» № 15, за адресою: м. Миколаїв, вул.
Космонавтів, 53/1, заплативши за надані
послуги з відправки 35,00 грн.

Відразу після придбання смартфону були
виявленні несправності у роботі
останнього, після звернення до
сервісного центру «Аладдін» їй стало
відомо, що телефон визнаний не
ремонтопридатним і підлягає
поверненню.

07.03.20014р. смартфон був відправлений
через Миколаївське відділення «Нова
пошта» № 15 на адресу відповідача,
заплативши за надані послуги з
відправки 16,00 грн.

Відповідач повідомив позивача про те,
що товар не можливо відремонтувати та
запропонував для здійснення обміну на
аналогічний товар доплатити 371,00 грн.,
оскільки товар став коштувати дорожче,
а саме 2050,00 грн. В якості альтернативи
відповідач запропонував повернути
кошти за товар.

07.04.2014р. відповідач повернув кошти за
товар у розмірі 1679,00 грн., замість 2050,00
грн. Крім того, з цих коштів була
сплачена комісія банку в розмірі 8,32
грн.

Вказане є порушенням прав позивача,
гарантовані Законом України «Про
захист прав споживачів».

Крім цього, у разі затримки усунення
недоліків понад установлений строк
позивач як споживач має право на
стягнення з відповідача неустойки у
відповідності до вимог вказаного
Закону.

Оскільки відповідач навмисно в усіх
своїх документах не заповнювала
реквізити свого місця перебування. Для
з'ясування місця перебування
відповідача позивач була змушена
звернутися до Реєстраційної служби
ММУЮ Миколаївської області для
отримання Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців, за що сплатила 62,80
грн., з яких: 57,80 грн. кошти сплачені ДРС
України за Витяг, 5,00 грн. комісія банку.

Вказаними неправомірними діями
відповідача позивач вважає, що їй
нанесена моральна шкода, яку вона
оцінює в 500,00 грн.

На підставі вищезазначеного, позивач
просила суд стягнути з відповідача на
її користь 1143,02 грн., з яких: 371,00 грн. -
борг за смартфон у зв'язку з
підвищенням ціни на товар, 167,90 грн. -
пені за затримку усунення недоліків
понад установлений строк, 35,00 грн. -
послуги «Нова пошта» за доставку
товару при купівлі останнього; 8,32 грн. -
комісія банку; 62,80 грн. - витрати
пов'язані з отриманням Витягу з ЄДР, 500,00
грн. - моральна шкода.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити у повному
обсязі.

Від відповідача надійшло клопотання
про розгляд справи за її відсутністю, а
також про те, що заперечує проти
задоволення позову.

Вислухавши пояснення представника
позивача по справі, дослідивши
матеріали справи, суд переходить до
наступного.

30.01.2014р. ОСОБА_2 придбала в ФОП ОСОБА_3
смартфон Dex GS-454 White за ціною 1679,00 грн..

Підтвердженням вказаного є Товарний
чек № фРН-0130/0208 від 30.01.2014р.

Згідно з цим Товарним чеком, позивачем
було витрачено 35,00 грн. за послуги з
відправки смартфону «Нова пошта».

У судовому засіданні встановлено, що
відразу після придбання смартфону були
виявленні несправності у роботі
останнього, після звернення до
сервісного центру «Аладдін» позивачу
стало відомо, що телефон визнаний не
ремонтопридатним і підлягає
поверненню.

Свідченням вказаного є Акт обміну
товару № 1402020 від 27.02.2014р., яку позивач
отримав 06.03.2014р..

Згідно з Товарно-транспортної
накладної № 1109 від 07.03.20014р.,
смартфон був відправлений через
Миколаївське відділення «Нова пошта»
№ 15 на адресу відповідача, за надані
послуги з відправки позивач сплатила
16,00 грн..

07.04.2014р. відповідач повернув кошти за
товар у розмірі 1679,00 грн., з цих коштів
позивачем було сплачено комісію банку
в розмірі 8,32 грн., підтвердженням чого є
Витяг ПАТ КБ «Приватбанк» від 14.04.2014р. №
656219.

Позивач вважає, що відповідно до
приписів статті 8 п.7 ЗУ «Про захист прав
споживачів» відповідач повинна була
повернути кошти за телефон з
урахуванням збільшення ціни на нього.

Відповідно до приписів статті 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона спирається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

У якості доказу щодо збільшення ціни на
смартфон, позивачем надано копію
скріншоту веб сторінки магазину з
зазначенням моделі та ціни на
аналогічний телефон, при цьому станом
на який час встановлена ця ціна
визначити не можливо, оскільки
зазначений документ не містить дати.
Офіційної довідки з зазначенням ціни
на телефон на час повернення за нього
коштів, позивачем не надано.

Частиною 9 статті 8 Закону України «Про
захист прав споживачів» встановлено,
що при пред'явленні споживачем вимоги
про безоплатне усунення недоліків
товару вони повинні бути усунуті
протягом чотирнадцять днів з дати його
пред'явлення або за згодою сторін в
інший строк.

Судом встановлено, що позивач не
звертався до відповідача з вимогами
про безоплатне усунення недоліків
товару, натомість вона звернулася до
сервісного центру «Аладдін».

Вказане підтверджується як
поясненнями представника позивача, так
і Актом обміну товару №1402020.

Вказане виключає підстави для
застосування приписів ч. 9 ст. 8
вказаного Закону.

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача на її користь
боргу пов'язаному зі збільшенням ціни
на товар, пені за затримку усунення
недоліків, послуг «Нової пошти» та
комісії банку, є безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 22 вказаного
вище Закону, при задоволенні вимог
споживача суд одночасно вирішує
питання щодо відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Положеннями статті 23 ЦК України
передбачено право фізичної особи на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

На підставі частини 3 статті 23 ЦК
України, розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявністю її вини.

Згідно з п. п. 4, 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», у позовній заяві про
відшкодування моральної шкоди повинно
бути зазначено в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди та якими
доказами це підтверджується.
Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправними діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Аналізуючи роз'яснення п.9 Постанови
ПВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» та
приписи ст.1167 ЦПК України, моральна
шкода відшкодовується позивачу в разі
заподіяння шкоди, заподіяної
протиправними діями відповідача за
наявності його вини.

Судом встановлено, що в діях
відповідача не вбачається
протиправності.

Крім того, позивачем не надано до суду
доказів завдання їй моральної шкоди, не
вказано в чому полягає моральна шкода,
не обґрунтувала розмір шкоди та якими
доказами це підтверджується.

За такого, позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача моральної шкоди є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевказане, суд вважає,
що в задоволенні позову необхідно
відмовити у зв'язку з безпідставністю
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 14, 60, 62, 212-214 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_2
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з моменту його
оголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:
Рум'янцева Н.О.