Справа № 363/698/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді
Підкурганного В.В.

при секретарі Подшибякіній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Київської регіональної дирекції
«Райффайзен Банк Аваль» до Відділу ДВС
Вишгородського РУЮ Київської області,
треті особи - Публічне акціонерне
товариство «Банк Національний Кредит»,
ОСОБА_3 про зняття арешту з майна
боржника та заборони на його
відчуження,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом у якому просив
зобов'язати Відділ ДВС Вишгородського
РУЮ Київської області зняти арешт з
усього майна боржника та заборону
здійснювати відчуження будь-якого
майна, що належить боржнику ОСОБА_3,
який накладено державним виконавцем
Відділу ДВС Вишгородського РУЮ
Київської області Бондаренком О.С.
згідно постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 28 травня 2012 року по
виконавчому провадженню № 24552146, у
межах суми звернення стягнення: 1 733 865
грн. 82 коп. згідно вимог виконавчого
листа № 4/2-2390/2009 р., виданого 27 січня 2010
року Вишгородським районним судом
Київської області.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що 24 грудня 2007 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № 014/9408/85/66218, згідно
якого банк надавав останньому кредит в
сумі 200 000 доларів США терміном на 240
місяців. В іпотеку банку ОСОБА_3 надав 11
земельних ділянок площею кожна 0,12 га,
що знаходяться за адресою: Київська
область, Вишгородський район,
Димерська селищна рада, ГО СТ
«Черемшина».

Згідно рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 15
грудня 2009 року з ОСОБА_3 стягнуто суму
заборгованості за кредитним договором
та в рахунок погашення кредитної
заборгованості звернуто стягнення на
нерухоме майно, а саме: 11 земельних
ділянок, які перебувають в іпотеці ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

17 лютого 2011 року відкрито виконавче
провадження № 24552146 з примусового
виконання вимог виконавчого листа
виданого на підставі рішення суду від 15
грудня 2011 року.

28 травня 2012 року державним виконавцем
було винесено постанову про накладення
арешту на все майно боржника та
оголошено заборону на його відчуження,
у межах суми звернення стягнення: 1 733 865
грн. 82 коп. згідно виконавчого листа №
4/2-2390/2009 р., виданого 27 січня 2010 року
Вишгородським районним судом
Київської області.

29 квітня 2013 року ВДВС Вишгородського
РУЮ Київської області винесено
постанову про повернення виконавчого
документа Стягувачу та повернуто в
Банк виконавчий лист № 4/2- 2390/2009р. про
стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
№ 014/9408/85/66218 у сумі 1 733 865 грн. 82 коп. У
рахунок погашення заборгованості
звернути стягнення на нерухоме майно,
яке належить ОСОБА_3 та перебуває в
іпотеці АТ "Райффайзен Банк Аваль", а
саме - 11 вищевказаних земельних ділянок
площею кожна 0,12 га.

В зазначеній постанові про повернення
виконавчого документа Стягувану,
державним виконавцем зазначено, що ДВС
припинено чинність арешту майна
боржника ОСОБА_3 та скасовано інші
заходи примусового виконання рішення.
Однак, згідно даної постанови арешт з
майна так і не знято.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити з викладених у ньому
підстав.

Відповідач в судове засідання не
прибув, надав суду надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Третя особа в судове засідання також не
прибула, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові
матеріали справи, суд дійшов
наступного.

Так, судом встановлено, що 24 грудня 2007
року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№ 014/9408/85/66218 згідно якого банк надавав
ОСОБА_3 кредит в сумі 200 000 доларів США на
придбання земельних ділянок (11 шт.)
загальною площею по 0,1200 га, що
знаходяться за адресою: Київська
область, Вишгородський район,
Димерська селищна рада, ГО СТ
«Черемшина», строком на 240 місяців (а.с.
4-9).

Згідно договору іпотеки від 24 грудня 2007
року ОСОБА_3 передав в іпотеку банку
зазначені земельні ділянки (а.с. 10-13).

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 15 грудня 2009
року, яке набрало законної сили,
позовні вимоги задоволено частково,
розрівано кредитний договір від 24
грудня 2007 року № 014/9408/85/66218 укладений
між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_3, звернено стягнення на нерухоме
майно, яке перебуває в іпотеці ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», а саме:
земельні ділянки № НОМЕР_1, НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7,
НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10 та НОМЕР_11,
надані для ведення садівництва, що
знаходяться за адресою: Київська
область, Вишгородський район,
Димерська селищна рада, ГО СТ
«Черемшина» та за рахунок реалізації
предмета іпотеки задовольнити грошові
вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
сумі 1 733 865 грн. 82 коп. (а.с. 14-15).

27 січня 2010 року Вишгородським районним
судом Київської області видано
виконавчий лист № 4/2- 2390/2009 р. (а.с. 16-18).

17 лютого 2011 року заступником
начальника Відділу ДВС Вишгородського
РУЮ Київської області відкрито
виконавче провадження № 24552146 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2390, виданого 27 січня 2010 року та
надано боржнику час для добровільного
виконання рішення суду (а.с. 19-20).

25 травня 2012 року державним виконавцем
Відділу ДВС Вишгородського РУЮ
Київської області винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, згідно
якої накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_3 у межах суми звернення
стягнення 1 733 865 грн. 82 коп. та
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить боржнику
в межах суми боргу (а.с. 21).

Постановою державного виконавця
Відділу ДВС Вишгородського РУЮ
Київської області від 29 квітня 2013 року
виконавчий лист від 27 січня 2010 року №
2390 повернуто стягувачу та припинено
чинність арешту майна боржника та
скасовано інші заходи примусового
виконання рішення (а.с. 22-23).

Згідно ухвали Вишгородського
районного суду Київської області від 19
листопада 2013 року замінено сторону
виконавчого провадження ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Банк
національний кредит» (а.с. 27).

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Статтею 55 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом проведення опису майна боржника
і накладення на нього арешту.

Представник позивача просив суд
зобов'язати відповідача зняти арешт з
усього майна боржника та заборону
здійснювати відчуження будь-якого
майна, що належить боржнику ОСОБА_3,
який накладено державним виконавцем
Відділу ДВС Вишгородського РУЮ
Київської області Бондаренком О.С.
згідно постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 28 травня 2012 року по
виконавчому провадженню № 24552146.

Однак, як вбачається із постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 29 квітня 2013 року,
державним виконавцем, у тому числі
вирішено питання про припинення
чинності арешту майна боржника ОСОБА_3
та скасовано інші заходи примусового
виконання (а.с. 23).

За таких обставин, судом не вбачається
фактів порушення прав позивача, які б
потребували захисту з боку держави.

Судом зазначається, що відповідно до
статей 10 та 11 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд сприяв всебічному і повному
з'ясуванню обставин по справі шляхом
роз'яснення особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки.

Однак, належних доказів про наявність
спору між сторонами по справі після
винесення зазначеної постанови
органом ДВС, в супереч вимогам статті 60
ЦПК України, суду не надано, як і не
надано доказів про наявність чинного
арешту, накладеного відділом ДВС
Вишгородського РУЮ на майно ОСОБА_3 в
рамках виконавчого провадження № 24552146
з примусового виконання виконавчого
листа № 2390, виданого 27 січня 2010 року.

За таких обставин, судом не вбачається
законних підстав для задоволення
позову, так як матеріали справи містять
відомості про припинення чинності
арешту на майно ОСОБА_3 в рамках
виконавчого провадження № 24552146.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Київської
регіональної дирекції «Райффайзен
Банк Аваль» до Відділу ДВС
Вишгородського РУЮ Київської області,
треті особи - Публічне акціонерне
товариство «Банк Національний Кредит»,
ОСОБА_3 про зняття арешту з майна
боржника та заборони на його
відчуження - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя