САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.
Справа № 206/8930/13-ц
Провадження № 2/206/145/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2014 р.

Самарський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Мірошниченко Н.В.

при секретарі - Ременяк М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про розірвання шлюбу,-

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3
(далі-відповідач) про розірвання шлюбу.
У своїй позовній заяві та в судовому
засіданні позивач посилається на те, що
шлюб з відповідачем було зареєстровано
07 грудня 2007 року Виконавчим комітетом
Губининської селищної ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 30. Від шлюбу мають спільну
малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач посилається на те, що подальше
спільне життя з відповідачем і
збереження родини стали неможливими,
подружні відносини припинені. Таким
чином, позивач вважає, що родина
розпалася остаточно і не може бути
відновлена, просив шлюб розірвати
(а.с.2-3).

В судових засіданнях позивач наполягав
на розірванні шлюбу, оскільки вважає
збереження сім'ї неможливим та таким,
що суперечить його інтересам.

Ухвалою суду від 28.03.2014 року було надано
термін для примирення до 10 червня 2014
року. Станом на 10.06.2014 року примирення
між сторонами не досягнуто.

Відповідач в судовому засіданні 10.06.2014
позовні вимоги не визнала, просила
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у шлюбі з 07 грудня 2007 року,
який було зареєстровано Виконавчим
комітетом Губининської селищної ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 30 (а.с. 5) Від шлюбу мають
малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 6) яка проживає з відповідачем про
що сторони дійшли згоди. Сторони
тривалий час не ведуть сумісне
господарство, не підтримують шлюбні
відносини. Їх сім'я розпалася з причини
несумісності характерів, постійних
сварок та конфліктів, які виникали між
подружжям, що в результаті послужило
підставою до того, що між сторонами
були втрачені почуття любові та поваги
та призвело у підсумку до остаточного
розпаду сім'ї. Спір про розподіл майна
між сторонами відсутній.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями сторін у судовому
засіданні та у позовній заяві.

Статтями 21, 24 Сімейного кодексу України
встановлено, що шлюбом є сімейний союз
жінки та чоловіка, зареєстрований у
органі державної реєстрації актів
цивільного стану. Шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушувати жінку та чоловіка до шлюбу
не допускається.

Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним з
подружжя.

Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини й
інших обставин життя чоловіка і жінки.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

При постановлені рішення, суд враховує
те, що між сторонами втрачене
взаєморозуміння та почуття любові,
примирення та збереження
шлюбно-сімейних стосунків між
сторонами не можливе і суперечить
інтересам подружжя, враховуючи, що
шлюбні відносини припинено з червня 2013
року на не відновлювалися, та те що
позивач по справі наполягав на
розірванні шлюбу, суд дійшов висновку
про те, що сім'я сторін розпалася
остаточно, примирення бути не може і
шлюб підлягає розірванню.

Норма ст.113 СК України передбачає, що
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно із положеннями ст.235 ч.8 ЦПК
України, які на підставі ст.8 ч.8 ЦПК
України застосовуються і до позовного
цивільного судочинства, у рішенні суду
про розірвання шлюбу зазначається про
вибір прізвища тим з подружжя, який
змінив прізвище під час державної
реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що
відповідачем не заявлено суду про
намір зміни свого прізвище на
попереднє, яке вона змінила під час
укладення та реєстрації шлюбу з
позивачем, суд приходить до висновку
про необхідність залишення прізвища
відповідача без змін - «ОСОБА_2».

Судові витрати за клопотанням позивача
віднести за його рахунок.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 8,10, 11, 31, 57, 60, 88,
212-215 Цивільного процесуального кодексу
України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07 грудня 2007 року
Виконавчим комітетом Губининської
селищної ради Новомосковського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 30, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, від
шлюбу є малолітня донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
ОСОБА_3, яке було обрано нею у зв'язку із
реєстрацією шлюбу з ОСОБА_2, залишити
без змін - «ОСОБА_2».

Судовий збір віднести за рахунок
позивача.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
районний суд шляхом подання в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
Н.В.Мірошниченко