РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області у складі судді Шатілової Л.Г.,
при секретарі Марчук К.І., за участю
представника позивача - адвоката
ОСОБА_1, представника відповідача
Затворницької О.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Маріупольської
міської ради, третя особа: Комунальне
комерційне підприємство «Керуюча
компанія «Західна», про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
визнання членом сім'ї наймача, зміну
договору найму житлового приміщення,та
за зустрічним позовом Виконавчого
комітету Маріупольської міської ради
до ОСОБА_3, третя особа:
Комунально-комерційне підприємство
«Керуюча компанія «Західна», про
виселення з житлового приміщення без
надання іншого жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду
з вищевказаним позовом. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що ОСОБА_4, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1, був
наймачем квартири АДРЕСА_1. Перебуваючи
у дружніх стосунках з ОСОБА_4, він , на
його запрошення, весною 2005 р. приїхав до
ОСОБА_4 на постійне місце проживання у
вищевказану квартиру. 23.06.2005 р., за
згодою ОСОБА_4, він був зареєстрований у
вищевказаній спірній квартирі, де
проживає по теперішній час. Так, з 2005 р.
він з ОСОБА_4 став проживати однією
сім'єю, в результаті чого вони вели
спільне господарство, мали спільний
бюджет, а саме: спільно сплачували
комунальні послуги, купували продукти
харчування, робили ремонт квартири, для
спільного користування купували
предмети побутової техніки (телевізор,
холодильник, пральну машину, тощо).
Після того, як ОСОБА_4 захворів, він на
спільні кошти купував йому ліки та
медикаменти, а після його смерті брав
участь в організації поховання та
поминок. Продовжуючи проживати у
спірній квартирі, він звернувся до
житлового органу з заявою про внесення
змін до договору найму житлового
приміщення та просив визнати його
наймачем за раніше укладеним договором
найму житлового приміщення, замість
вибулого, у зв'язку зі смертю,
попереднього наймача ОСОБА_4, однак
йому було відмовлено, тому він був
змушений звернутися до суду з даним
позовом.

13.01.2014 року представник
Виконавчого комітету Маріупольської
міської ради звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя
особа: ККП «КК «Західна», в якому
просила суд виселити ОСОБА_3 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення. В обґрунтування заявлених
вимог зазначено, що основним наймачем
вищевказаної квартири був ОСОБА_4,
померлий ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті
основного наймача спірною квартирою
користувався ОСОБА_3, однак, останній до
Виконавчого комітету Маріупольської
міської ради з заявою про надання йому
житлового приміщення не звертався,
рішення про виділення ОСОБА_3
вищевказаної квартири Виконавчий
комітет Маріупольської міської ради не
приймав, ордер на квартиру ОСОБА_3 не
видавався та договір найму житлового
приміщення з ним не укладався. ОСОБА_3
був вселений до спірної квартири та
зареєстрований у ній за згодою
основного наймача квартири ОСОБА_4, але
відповідний договір піднайму квартири
з ним не укладався. Таким чином, ОСОБА_3
була самовільно зайнята спірна
квартира, що порушує права Виконавчого
комітету Маріупольської міської ради,
як власника даної квартири.

Позивач ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги первісного
позову підтримав, з підстав, викладених
у позові, просив задовольнити їх у
повному обсязі, вимоги зустрічної
позовної заяви не визнав та просив
відмовити у їх задоволенні у повному
обсязі, з підстав, викладених у
письмових запереченнях.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 у
судовому засіданні позовні вимоги
первісного позову також підтримала у
повному обсязі з підстав, викладених у
позові, наполягала на їх задоволенні,
вимоги зустрічної позовної заяви не
визнала та просила відмовити у їх
задоволенні у повному обсязі з підстав,
викладених у письмових запереченнях.

У судовому засіданні представник
відповідача Затворницька О.М. позовні
вимоги первісного позову не визнала та
просила відмовити у їх задоволенні у
повному обсязі, про що надала письмові
заперечення, вимоги зустрічного позову
підтримала повністю та наполягала на
їх задоволенні з підстав, викладених у
зустрічному позові.

Представник третьої особи ККП «КК
«Західна»у судове засідання не
з'явився, до суду надав письмову заяву
про розгляд справи за його відсутністю,
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснили,
що з ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_4
перебували у дружніх стосунках, часто
бували у них в гостях, за адресою:
АДРЕСА_1. ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_4 з 2005
р. проживали разом, як друзі, вели
спільне господарство, мали спільний
сімейний бюджет, за спільні кошти
сплачували комунальні послуги,
купували продукти харчування, разом
робили ремонт у квартирі, клеїли
шпалери, клали плитку на кухні,
фарбували батареї, купували предмети
побутової техніки для спільного
використання (телевізор, холодильник
тощо). Коли ОСОБА_4 захворів, ОСОБА_3
навідував його у лікарні, купував ліки
та медикаменти, після смерті ОСОБА_4
займався організацією поховання.
ОСОБА_3 продовжує проживати у спірній
квартирі, іншого житла не має.

Суд, з'ясувавши думку сторін та їх
представників, допитавши свідків,
дослідивши представлені по справі
докази, вважає, що позов ОСОБА_3
підлягає частковому задоволенню, а
зустрічний позов Виконавчого комітету
Маріупольської міської ради
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживали однією сім'єю з 23.06.2005 р., вели
спільне господарство. Ці фактичні
обставини також підтверджуються
наданими у судовому засіданні
поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та матеріалами
справи (актом від 21.05.2012 р. /а.с. 11/,
особовим рахунком НОМЕР_1 від 21.05.2012 р.
/а.с. 10/.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК
України,сім'я створюється на підставі
шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.

Згідно ч. 5 ст. 7 СК України, учасник
сімейних відносин не може мати
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, статі, політичних,
релігійних та інших переконань,
етнічного та соціального походження,
матеріального стану, місця проживання,
за мовними та іншими ознаками.

Таким чином, враховуючи що факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 з 23.06.2005 р. був доведений у
судовому засіданні, позов у цій частині
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 64 ЖК України,
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з
наймачем майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору.До членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

З пояснень позивача, наданих у
судовому засіданні, вбачається що він
познайомився з ОСОБА_4 в м'ясцях
позбавлення волі, тривалий час вони
підтримували дружні стосунки, а з 25.06.2005
р. став проживати в його квартирі, при
цьому вони мали спільний бюджет, разом
сплачували комунальні послуги, вели
спільне господарство, а тому вважає
себе членом його сім'ї.

Однак, відповідно до положень
ст.ст. 10, 60 ЦПК України, належних і
допустимих доказів про те, що позивач
вселився і був зареєстрований у
спірній квартирі, як член сім'ї та набув
права користування житловим
приміщенням, останнім не надано, а тому
позовні вимоги в частині визнання
позивача членом сім'ї ОСОБА_4, наймача
житлового приміщення у квартирі
АДРЕСА_1, не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1,2 ст. 61 ЖК УРСР
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму житлового
приміщення. Договір найму укладається
в письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем, на ім'я якого
видано ордер.

Як вбачається з матеріалів
справи, основний наймач квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. З
23.06.2005 року в зазначеній квартирі був
зареєстрований позивач ОСОБА_3, що
підтверджується особовим рахунком
НОМЕР_1 від 21.05.2012 р. /а.с. 10/.

Згідно з положеннями ст. 65 ЖК
України наймач вправі в установленому
законом порядку за письмовою згодою
всіх членів сім'ї, які проживають разом
з ним, вселити в займане ним жиле
приміщення дружину, дітей батьків, а
також інших осіб. Особи, що вселилися в
жиле приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

Посилання позивача на те, що після
смерті ОСОБА_4 він залишився проживати
в спірній квартирі та сплачувати
комунальні послуги, як наймач квартири,
як і те, що був зареєстрований в
зазначеній квартирі, не свідчить про
набуття ним права користування жилою
площею.

За життя основного наймача
квартири ОСОБА_4 особистий рахунок на
квартиру не переоформлювався, договір
піднайму квартири не укладався, а тому
вважати позивача зареєстрованим у
спірній квартирі на праві наймача не
можна.

Так, договір найму житлового
приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1,
укладеного з ККП «УК «Західна», до
якого позивач просить внести зміни,
суду не було надано, у зв'язку з чим суд
позбавлений можливості оцінити
доцільність внесення до нього
будь-яких змін, а тому не вбачає підстав
для зміни вищевказаного договору.

Частиною 3 ст. 116 ЖК України
визначено, що осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення, виселяють без
надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 65 ЖК України,
наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Так, доказів того, що позивач
ОСОБА_3 самоправно вселився у спірну
квартиру суду не було надано, крім того,
у судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_3 у спірній квартирі проживав
та був зареєстрований зі згоди
основного наймача ОСОБА_4, а тому вимоги
зустрічного позову про виселення
позивача зі спірної квартири без
надання іншого жилого приміщення не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 131, 212, 215, 218
ЦПК України, ст. ст. 3, 7 СК України, ст.
ст. 61, 65, 64, 116 ЖК України, , суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до
Маріупольської міської ради, третя
особа: Комунально-комерційне
підприємство «Керуюча компанія
«Західна», про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
членом сім'ї наймача, зміну договору
найму житлового приміщення -
задовольнити частково.

Встановити факт спільного
постійного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1., з 23 червня 2005
року.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_3 -
відмовити.

У задоволені зустрічного позову
Виконавчого комітету Маріупольської
міської ради до ОСОБА_3, третя особа:
Комунально-комерційне підприємство
«Керуюча компанія «Західна», про
виселення з житлового приміщення без
надання іншого жилого приміщення -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.Г. Шатілова