№2/255/524/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді - Цукурова В.П.,

при секретарі - Губаль В.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, Моторного (транспортного)
страхового бюро України, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Лафорт», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, ПрАТ «Страхова компанія
«Лафорт», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
посилаючись на наступне.

12 серпня 2013 року об 11 годині 30 хвилин
відповідач ОСОБА_1 в Ворошиловському
районі м. Донецька на перехресті
нерівнозначних доріг пр. Труда та вул.
Челюскінців керував автомобілем Kia Sephia,
д/н НОМЕР_1, та, порушивши вимоги п. 16.11.
ПДР України, на перехресті
нерівнозначних доріг, рухаючись по
другорядній дорозі не поступився
дорогою, внаслідок чого скоїв
зіткнення з автомобілем Hyundai, д/н
НОМЕР_2, який рухався по головній
дорозі, власником якого є позивач,
внаслідок чого сталася
дорожньо-транспортна пригода, через що
автомобіль позивача отримав механічні
пошкодження.

Вина відповідача ОСОБА_1
підтверджується матеріалами перевірки
ДАІ - протоколом про адміністративне
правопорушення відносно нього,
протоколом огляду місця ДТП, схемою
ДТП, письмовими поясненнями
відповідача, фотознімками з місця ДТП,
а також постановою Будьонівського
районного суду м. Донецька від 11.09.2013
року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП та накладено на нього штраф
у розмірі 340,00 гривень.

Внаслідок даної ДТП позивачу була
спричинена матеріальна шкода на
загальну суму 18 417,13 гривень, що
підтверджується висновком експерта
№158 від 13.11.2013 року. Вартість проведеної
експертизи складає 500,00 гривень.

Також позивачем понесено додаткові
витрати на оплату відправки телеграм
для відповідача ОСОБА_1 з метою його
явки на огляд пошкодженого автомобілю,
вартість відправки склала 63,12 гривень.
Вартість отримання довіреності для
представника позивача з метою ведення
ним справи у суді склала 210,00 гривень.

Таким чином, загальний розмір
матеріальної шкоди матеріальної шкоди,
спричиненої позивачу, складає 19 190,25
гривень.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 повідомив,
що він є страхувальником в ПрАТ «СК
«Лафорт» згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортів №АЕ 0691686, у зв'язку з чим
відповідне повідомлення про ДТП та
заява про отримання страхового
відшкодування були відправлені
поштовою кореспонденцією на юридичну
адресу страхової компанії. Однак, як
стало відомо позивачу, ПрАТ «СК
«Лафорт» припинило здійснювати
платежі за страховими випадками. З
14.03.2013 року розпорядженням
Нацкомфінпослуг було прийняте рішення
про тимчасове зупинення всіх ліцензій
даної страхової компанії. Також ПрАТ
«СК «Лафорт» з 04.06.2013 року позбавлено
членства в МТСБУ через заборгованість
перед фондами.

Також протиправними діями відповідача
ОСОБА_1 позивачу було завдано моральної
шкоди, що виразилося у перенесених ним
стражданнях у зв'язку з пошкодженням
його автомобілю. Відсутність справного
автомобілю спричинила додаткові
фізичні навантаження та здійснення
додаткових зусиль для організації
сімейного життя, оскільки він є
пенсіонером. Розмір моральної шкоди,
спричиненої йому відповідачем, позивач
оцінює в 4 000,00 гривень.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на його
користь матеріальну шкоду у розмірі 19
190,25 гривень, моральну шкоду у розмірі 4
000,00 гривень, витрати на правову
допомогу у розмірі 40% встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
представника-фахівця в області права.

В судове засідання позивач не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав у сумі 13 377,78
гривень, проти стягнення з нього даної
грошової суми на користь позивача не
заперечував. В іншій частині позовних
вимог просив відмовити.

Представник відповідача ПрАТ «СК
«Лафорт» в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи вважається
повідомленим належним чином на
підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Представник відповідача Моторного
(транспортного) страхового бюро
України в судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
був повідомленим належним чином. Надав
суду заяву, в якій повідомив, що ПрАТ
«СК «Лафорт» позбавлена членства в
МТСБУ через заборгованість до фондів
бюро, а також відкликана ліцензія на
здійснення страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Суд, вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши докази у справі в їх
сукупності, а також враховуючи
часткове визнання відповідачем позову,
прийшов до висновку про необхідність
частково задовольнити позовні вимоги з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Згідно постанови Будьонівського
районного суду м. Донецька від 11.09.2013
року, 12 серпня 2013 року об 11 годині 30
хвилин ОСОБА_1 в Ворошиловському районі
м. Донецька на перехресті
нерівнозначних доріг пр. Труда та вул.
Челюскінців керував автомобілем Kia Sephia,
д/н НОМЕР_1, та, порушивши вимоги п. 16.11.
ПДР України, на перехресті
нерівнозначних доріг, рухаючись по
другорядній дорозі не поступився
дорогою, внаслідок чого скоїв
зіткнення з автомобілем Hyundai, д/н
НОМЕР_2, який рухався по головній
дорозі, від чого автомобілі отримали
механічні пошкодження (а.с. 73-74).

Даною постановою відповідача ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді 340,00 гривень. Постанова не
оскаржувалась та набрала законної
сили.

ОСОБА_1 сплатив в дохід держави 340,00
гривень на виконання постанови
Будьонівського районного суду м.
Донецька від 11.09.2013 року, що
підтверджується квитанцією від 11.09.2013
року (а.с. 76), чим визнав свою вину у
скоєнні ДТП.

З матеріалів справи убачається, що
власником автомобілю Hyundai, д/н НОМЕР_2,
який отримав механічні пошкодження
внаслідок ДТП, що сталася 11.09.2013 року, є
позивач ОСОБА_2

З метою визначення спричиненої
власнику автомобіля Hyundai, д/н НОМЕР_2,
матеріальної шкоди, було проведено
автотоварознавче дослідження. Так,
згідно висновку експерта №158
автотоварознавчого дослідження,
складеного 13.11.2013 року, вартість
матеріальної шкоди складає 13 377,78
гривень (а.с. 7-11).

Також судом встановлено, що
цивільно-правову відповідальність
відповідача ОСОБА_1 було застраховано в
ПрАТ «СК «Лафорт» згідно полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних №АЕ
0691686 (а.с. 65). Позивачем направлялись
відповідні повідомлення про ДТП та
заява про отримання страхового
відшкодування до вказаної страхової
компанії з метою отримання страхового
відшкодування.

У той же час, як вбачається з відповіді
Моторного (транспортного) страхового
бюро України на запит суду щодо
інформації про видачу ПрАТ «СК
«Лафорт» полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів на ім'я ОСОБА_1 та
зупинення дії всіх ліцензій страхової
компанії на здійснення страхової
діяльності, ПрАТ «СК «Лафорт»
позбавлена членства в МТСБУ через
заборгованість до фондів бюро, а також
відкликана ліцензія на здійснення
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до
висновку про неможливість
відшкодування ПрАТ «СК «Лафорт»
матеріальної шкоди, спричиненої
позивачу внаслідок ДТП, вина у скоєнні
якої покладена на страхувальника
ОСОБА_1

Статтею 1187 ЦК України встановлено, що
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів є джерелом
підвищеної небезпеки. Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками,
які підлягають відшкодуванню у повному
обсязі, є втрати, які особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
діями майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі або відшкодувати завдані збитки
у повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначаються відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди та стягнути з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
матеріальну шкоду, завдану його
автомобілю та визначену на підставі
автотоварознавчого дослідження, у
розмірі 13 377,78 гривень.

Щодо позовних вимог про стягнення
витрат на оплату відправки телеграм та
отримання довіреності для
представника позивача, суд вважає такі
вимоги безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди, суд
зазначає наступне.

Згідно приписів ч.1 ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав, у відповідності до
приписів ч. 3 ст.23 ЦК України моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Згідно зі
ст.1167 ЦК України моральна шкода
відшкодовується особою, яка її нанесла,
у повному обсязі.

Так, судом встановлено, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди через
незаконні дії відповідача позивачу
було спричинено моральну шкоду.

Визначаючи розмір моральної шкоди,
слід врахувати п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», відповідно до якої, розмір
відшкодування моральної шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.

Враховуючи характер і тривалість
моральних страждань позивача, а також з
урахуванням принципу розумності та
справедливості, позовні вимоги щодо
стягнення відшкодування моральної
шкоди необхідно задовольнити частково
та стягнути з ОСОБА_1 на користь
позивача 500,00 гривень.

Щодо вимог про стягнення з відповідача
на користь позивача витрат на правову
допомогу, то судом встановлено, що
позивачем не надано суду ані
калькуляції, ані платіжного доручення
про фактичну оплату за правову
допомогу.

Таким чином, вимоги про відшкодування
витрат на правову допомогу є
безпідставними, необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_1 на користь позивача судовий
збір з вимог майнового характеру у
розмірі 229,40 гривень, з вимог
немайнового характеру у розмірі 114,70
гривень, а всього 344,10 гривень.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України,
ст.ст.. 11, 58-60,88 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Моторного (транспортного) страхового
бюро України, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду у розмірі 13 377,78
гривень, судовий збір у розмірі 344,10
гривень, а всього стягнути 13 721
(тринадцять тисяч сімсот двадцять одну)
гривню 88 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м.Донецька до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті
у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька

В.П. Цукуров