РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2014 року. Франківський районний
суд м.Львова

в складі: головуючого-судді
Мартинишини М.О.

при секретарі
Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

з участю третіх осіб: державного
нотаріуса П'ятої Львівської державної
нотаріальної контори ОСОБА_5,
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
Франківського відділу ДВС Львівського
МУЮ, ПАТ «ВТБ Банк»

про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу квартири від 19.08.2010
року та від 03.11.2011 року.,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з
позовом в якому просить визнати
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 укладений 19 серпня 2010
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстровим №2611, зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно Обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки" 20 серпня 2010року та
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 03.11.2011 року укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений
Державним нотаріусом П'ятої Львівської
державної нотаріальної контори за
реєстровим №3-3812, зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 04.11.2011 року

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 05 серпня 2010 року
ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова заяву позивача ОСОБА_1 було
задоволено частково та вжито заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру, яка знаходиться в
АДРЕСА_1. Копію ухвали суду було
направлено для примусового виконання у
Франківський відділ ДВС Львівського
міського управління юстиції.

16 серпня 2010 року державним
виконавцем Франківського відділу ДВС
Львівського МУЮ винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
накладенням арешту на квартиру
АДРЕСА_1.

29 жовтня 2010 року державним
виконавцем Франківського відділу ДВС
Львівського МУЮ винесена постанова
про закінчення виконавчого
провадження в зв'язку з виконанням
ухвали суду від 05.08.2010 року про
накладення арешту на квартиру.

20 грудня 2010 року Залізничним
районним судом м.Львова винесено
рішення, яким позов задововлено
частково, стягнуто з відповідача
ОСОБА_2 в його користь боргу в сумі 474642
грн. та 3% річних в сумі 61020,82 грн.

27.10.2011 року апеляційним судом
Львівської області винесено ухвалу,
якою рішення Залізничного районного
суду м.Львова залишено без змін.

Після вступу вказаного рішення в
законну силу, ним 09.12.2011 року було
пред'явлено до Залізничного відділу
ДВС Львівського МУЮ, а згодом і до
Франківського відділу ДВС Львівського
МУЮ. Однак при ознайомленні з
матеріалами виконавчого провадження
йому стало відомо, що порушено його
права та інтереси, оскільки його
позбавлено можливості у виконанні
рішення суду.

Вважає, що продаж квартири ОСОБА_2
на підставі Договору купівлі-продажу
квартири від 19.08.2010 року, посвідчений
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстровим №2611, зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно Обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
"Б"юро технічної інвентаризації та
експертної оцінки" 20 серпня 2010 року
вчинений обманним шляхом.

Договір купівлі-продажу квартири
від 03.11.2011 року посвідчений державним
нотаріусом п'ятої Львівської державної
нотаріальної контори зареєстрованого
в електронному Реєстрі прав власності
на нерухоме майно 04.11.2011 року також
вважає вчиненим шляхом обману,
оскільки ОСОБА_3 на момент його
укладення не будучи власником
квартири, не мала права відчужувати її.
А тому звернувся в суд за захистом
свого права та інтересу. Просить позов
задоволити.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав, дав
аналогічні викладеним в позовній
заяві. Додатково при з'ясуванні
обставин справи наголосив, що
підставою заявленого позову є лише
вчинення правочину під впливом обману.
Просив позов задвоовлити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, вважає такими, що не
підлягають задоволенню та пояснила, що
01 лютого 2010 року довірителька
звернулась в агенцію нерухомості "Тіки
так" з проханням зайнятись питанням
продажу її квартири за адресою:
АДРЕСА_1. В цей же день було укладено
Угоду між нею і агентством "Тіки гак"
про надання послуг з відчуження
нерухомого майна. Через два місяці
представник агенції нерухомості
знайшла клієнта на квартиру - а саме
ОСОБА_3 і 06.04.2010 року вони уклали з нею
попередній договір, відповідно до умов
якого підтвердили свій намір укласти
договір купівлі-продажу квартири до 01
вересня 2010 року. За цей час їй потрібно
було зібрати всі документи, необхідні
для укладення договору. Відповідно до
умов п. 2.1 попереднього договору 19
серпня 2010 року вона з ОСОБА_3 уклали
Договір купівлі-продажу продажу
квартири, який посвідчений приватним
нотаріусом ЛМНО ОСОБА_6 за реєстровим №
2611. Відповідно до п.8 зазначеного
договору, будь-яких арештів чи заборон
відчуження на її квартиру не існувало.
Відсутність таких заборон продажу
нерухомого майна чи арештів щодо
квартири підтверджено витягами з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об"єкгів нерухомого майна та витягом з
Державного реєстру обтяжень
нерухомого майна про податкові
застави, виданих приватним нотаріусом
ЛМНО ОСОБА_6

Про існування арешту на квартиру
вона дізналась з позову ОСОБА_3 до себе
та до Франківського відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
виключення майна з опису й арешту у
вересні 2010 року. 29.10.2010 року
Франківським районним судом м.Львова
ухвалено рішення, яким задоволено
позовні вимоги ОСОБА_3 та саме
виключено з опису та звільнено з
під-арешту квартиру АДРЕСА_1. Рішення
суду набрало законної сили та не
оскаржувалось. Просить в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлявся. У письмових заперечення
представник ОСОБА_4 позовні вимоги
заперечив, вважає безпідставними,
необґрунтованими та такими що не
ґрунтуються на нормах матеріального
права. Вважає, що на підтвердження
своїх вимог про визнання правочину
недійсним сторона повинна довести, що
обман насправді мав місце, тобто
надати докази, які б свідчили про обман
щодо істотних обставин правочину,
оскільки в п. 20 Постанові №9 Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними вказано, що
правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину, ознакою обману є умисел у
діях однієї зі сторін правочину.
Наявність умислу в діях відповідача,
істотність значення обставин, щодо
яких особу введено в обману, і сам факт
обману повинна довести особа, яка діяла
під впливом обману. Обман щодо мотивів
правочину не має істотного значення.
Матеріали справи не містять доказів
про обізнаність продавця про наявність
перешкод для укладення договору
купівлі продажу. Якщо судом буде
встановлено, що набувач знав чи міг
знати про наявність перешкод до
вчинення правочину, в тому числі й те,
що продавець не мав права відчужувати
майно, це може свідчити про
недобросовісність набувача і є
підставою для задоволення позову про
витребування у нього майна. Просила в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3, третьа особа
державний нотаріус П'ятої Львівської
державної нотаріальної контори
ОСОБА_5, та представник третьої особи
ПАТ "ВТБ Банк" у судове засідання не
з'явились, про причини своєї неявки суд
не повідомили, хоча належним чином були
повідомленні про день, час та місце
слухання справи, а тому суд вважає, що
справу слід слухати у їх відсутності,
на підставі наявних у справі доказів,
проти чого і не заперечили інші
учасники судового процесу.

Представник третьої особи
Франківського відділу ДВС Львівського
МУЮ у минулих судових засіданнях позов
підтримав, просив позов задоволити з
підстав викладених у позові. Вважає, що
вони виконали всі дії щодо виконання
ухвали Залізничного районного суду м.
Львова від 05.08.2010 року, та вчасно
наклали арешт на квартиру, яка
знаходиться в АДРЕСА_1.

14.05.14р в судове засідання
представник третьої особи
Франківського відділу ДВС Львівського
МУЮ не з'явився, а тому суд вважає, що
справу слід слухати у його відсутності,
на підставі наявних у справі доказів,
проти чого і не заперечили інші
учасники судового процесу.

Третя особа приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 у судове засідання не
з'явилась, про причини своєї неявки суд
не повідомила, хоча належним чином була
повідомлена про день, час та місце
слухання справи. В інформаційному
листі від 02.07.2012 ороку(а.с.39) повідомила,
що на момент укладення договору 19
серпня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, нею
було перевірено відсутність заборони
відчуження або арешту вищевказаної
квартири за даними Єдиного реєстру
заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна, в якому були відсутні
відомості щодо заборони та арештів,
накладених на майно
ОСОБА_2(ідентифікаційний номер НОМЕР_1).
При посвідченні вказаного договору
купівлі-продажу нею дотримано усі
принципи нотаріального процесу, що
передбачені законодавством України. А
тому суд вважає, що справу слід слухати
у її відсутності, на підставі наявних у
справі доказів, проти чого і не
заперечили інші учасники судового
процесу.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд вважає, що позов
слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України права і свободи людини
громадянина захищаються судом та
відповідно до вимог чинного цивільного
процесуального законодавства України
кожній особі гарантується право
звернення безпосередньо до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання і має право
звернутися до суду за захистом свого
права та інтересу.

Згідно статті 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю (стаття 216
ЦК України).

Відповідно до 230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в обману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього
Кодексу), такий правочин визнається
судом недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

З матеріалів справи вбачається,
що 05 серпня 2010 року ухвалою
Залізничного районного суду м. Львова
вжито заходів забезпечення позову
шляхом накладення арешту на квартиру,
яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.7).

16.08.2010 року державним виконавцем
Франківського ДВС ЛМУЮ Ружицькою О.В.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження на підставі
ухвали Залізничного районного суду м.
Львова від 05 серпня 2010 року про
накладення арешту на квартиру, яка
знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_2 і негайно постанову направила
до виконання в ОКП ЛОР «БТІ таЕО».

29.10.2010 року державним виконавцем
Франківського ДВС ЛМУЮ Ружицькою О.В.
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження в зв'язку із
виконанням ухвали Залізничного
районного суду м. Львова від 05 серпня 2010
року про накладення арешту на майно.

14.10.2010 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10
ознайомилась в Залізничному районному
суді м. Львова з матеріалами справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості( справа №2-3172/10) і
отримала копію ухвали про забезпечення
позову. Також представник ОСОБА_10 була
присутня в судовому засіданні 14.10.2010
року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_10 стверджує в судовому
засіданні, що про скасування арешту на
квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1,
дізналась із позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про виключення майна з опису й арешту у
вересні 2010 року(справа№2-5007/10)

Як відомо із рішення Франківського
районного суду м.Львова від 29.10.2010 року
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10 знала про
існування спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і
не повідомила суд, що є не вирішений
спір між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, а в судовому
засіданні позов ОСОБА_3 підтримала та
пояснила, що її ОСОБА_2 продала спірну
квартиру 19.08.2010 року покупцю ОСОБА_3, а
накладення арешту Залізничним
районним судом м.Львова позбавляє
позивача ОСОБА_3 як повноправного
власника права володіти, користуватись
та розпоряджатись належним її майном.

В справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості(справа
№2-3172/10), представник ОСОБА_10 була
присутня в судових засідання, а саме:
14.10.2010 року; 11.11.2010 року; 13.12.2010 року та
20.12.2010 року. В її присутності 20.12.2010 року
постановлено рішення, яким позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості задоволено
частково(справа №2-3172/10).

28.12.2010 року представник ОСОБА_10 подає
апеляційну скаргу на рішення
Залізничного районного суду м.Львова
від 20.12.2010 року(справа №2-3172/10).

27.10.2011 року ухвалою апеляційного суду
Львівської області відхилено
апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_10. Рішення Залізничного
районного суду м.Львова від 20 грудня 2010
року залишено без змін(а.с.13-14).

В період слухання Залізничним районним
судом м.Львова справи №2-3172/10,
представнику ОСОБА_10, в тому чилі і
ОСОБА_2 було відомо про винеснння
ухвали Залізничним районним судом м.
Львова від 05 серпня 2010 року про
накладенян арешту на спірну квартиру, з
приводу чого представник
відповідачаяк, яка діяла в інтересах
ОСОБА_2 подавала апедяційну скаргу на
вказану ухвалу. При цьому і було їм
відомо про постанову про закінчення
виконавчого провадження від 29.10.2010
року.

25.11.2010 року ухвалою апеляційного
суду Львівської області апеляційну
скаргу представника ОСОБА_10, які діє в
інтересах ОСОБА_2 на ухвалу
Залізничного районного суду м. Львова
від 05 серпня 2010 року залишено без руху
та надано строк для сплати мита в сумі
120 гривень.

16.12.2010 року апеляційну скаргу
ОСОБА_10, що діє в інтересах ОСОБА_2 на
ухвалу Залізничного районного суду м.
Львова від 05 серпня 2010 року ухвалою
судді апеляційного суду Львівської
області вважати неподаною в зв'язку із
невиконанням ухвали від 25.11.2010 року про
сплату мита в сумі 120 гривень та
повернуто апелянтові.

Згідно ст.61 ч.3 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській,
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 укладений 19 серпня 2010 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстровим №2611, зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно Обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки" 20 серпня 2010 року
(а.с.43).

Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 03.11.2011 року укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений
Державним нотаріусом П'ятої Львівської
державної нотаріальної контори ОСОБА_5
за реєстровим №3-3812, зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 04.11.2011 року (а.с.16).

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Оцінюючи письмові докази та беручи
до уваги межі заявлених позовних вимог
суд приходить до висновку, що спірні
договори були укладені під впливом
обману, оскільки відповідачка ОСОБА_2
на момент відчуження квартири не
повідомила шляхом замовчування
покупця та приватного нотаріуса про
накладений ухвалою Залізничного
районного суду м. Львова від 05.08.2010 року
арешту, при цьому апеляційну скаргу
ОСОБА_10, що діє в інтересах ОСОБА_2 на
ухвалу Залізничного районного суду
м.Львова від 05 серпня 2010 року
вважається неподаною та повернута
апелянту, що підтверджує її
обізнаність про такий арешт на спірну
квартиру. Виходячи з цього суд не бере
до уваги той факт, що перед наступним
відчуженням квартири рішенням
Франківського районного суду м.Львова
від 29.10.2010 року було задоволено позовні
вимоги ОСОБА_3 та виключено з опису і
звільнено з під-арешту квартиру
АДРЕСА_1 враховуючи укладення
попереднього договору купівлі-продажу
від 19 серпня 2010 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 під впливом обману. Про обман
відповідачки ОСОБА_2 при укладенні
договору 19.08.2010 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, наступного договору між ОСОБА_3
і ОСОБА_4 свідчить те, що у ОСОБА_2 з
власності квартира, яка знаходиться в
АДРЕСА_1 не вибувала так як всі договори
вчиненні між нею і членами її родини,
про що засвідчили в судовому засіданні
сторони і не спростувала представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_10.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача у
рівних розмірах слід стягнути понесені
витрати на оплату судового збору у
розмірі 107,30 грн., а саме по 35,76 грн..

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 31, 60, 61, 88, 169,
209, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 14, 16, 203, 215, 216,
230, 231 ЦК України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
укладений 19 серпня 2010 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим №2611, зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно Обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» 20 серпня 2010 року.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
03.11.2011 року укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, посвідчений Державним
нотаріусом П'ятої Львівської державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 за
реєстровим №3-3812, зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 04.11.2011 року.

Стягнути ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 по 35,76 грн. судових
витрат на оплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Мартинишин
М.О.