РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №643/3586/14-ц

Провадження № 2/643/2160/14

21.05.2014р. Московський районний суд м.
Харкова у складі головуючого судді -
Оксененко В.А., при секретарі -
Дмитрієвої Є.О. розглянувши у
відкритому судовому засідання
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 19 березня 2014 р. звернулась до
Московського райсуду м. Харкова з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу/

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що чоловік зрадив її та
порушив подружню вірність, тривалий
час проживав з іншою жінкою. Вона
намагалася пробачити його та для
збереження сім*ї деякий час поновила
проживання разом з ним, але, це
результату не дало: вона не може і не
бажає мати сімейні стосунки з ОСОБА_2,
оскільки, почуття любові та поваги до
нього втрачені. Сімейні стосунки між
ними припинені; подальше спільне життя
й збереження шлюбу неможливо. Дитина
проживає разом з нею і перешкод у її
вихованні чоловіку вона не чинить.

Відповідач не заперечував, що після
народження дитини пішов від дружини та
дійсно мав стосунки з іншою жінкою; але,
розривати шлюб не бажає; дитині
потрібна повна сім*я, тому, вважає, що
шлюб можна зберегти та проти позову
заперечує.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази, приходить до
наступного.

Сторони з 01.08.2008 р. знаходяться у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію шлюбу.

Від шлюбу сторони мають дитину- доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що впливає з копії
свідоцтва про народження дитини.

Як встановлено судом, подружжя ОСОБА_2
подружніх стосунків не підтримує,
проживає окремо один від одного.
Підставою для виникнення між подружжям
таких стосунків стала подружня зрада
чоловіка, внаслідок чого, позивачка
зазнала душевної травми та наполягає
на розірванні шлюбу.

Судом вивчались заперечення
відповідача, якій просив про
збереження шлюбу, але, підстав для
відмови у задоволені позову суд не
знаходить.

По перше. «Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Примушування
жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається (ст.24 СК України)

При цьому, принцип добровільності
шлюбу діє не тільки під час реєстрації
шлюбу а є його морально-правовою
основою.

По друге. Вжиття судом заходів по
примиренню подружжя має
обґрунтовуватися обставинами їхнього
життя, з урахуванням фактичних
взаємовідносин подружжя, мотивів та
причин розлучення.

Сторони в суді підтвердили, що
причини, по яким дружина просить
розірвати шлюб, існують в їх сі*ї з 2011 р.;
одночасно, відповідач не вказав, що має
намір змінити свою поведінку, та не
зазначив, яким чином він бажає зберегти
шлюб і доказів щодо цього суду в
порядку ст.60 ЦПК України не навів.

Наявність у подружжя малолітньої
дитини сама по собі не може слугувати
підставою для відмови у розірванні
шлюбу, оскільки, це суперечить нормам
чинного сімейного законодавства
України.

Приведене дає суду можливість зробити
висновок, що збереження шлюбу між
подружжям ОСОБА_2 суперечить інтересам
одного з подружжя, внаслідок чого, шлюб
належить розірванню.

Керуючись ст.212-215 ЦПК України, ст.24,110-112
СК України, суд,-

вирішив:

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
Дзержинським відділом реєстрації
актів цивільного стану Харківського
міського управління юстиції, 01.08.2008
року, актовий запис № 416 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1
залишити - „ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 судовій збір в сумі 243
гр. 60 коп. на користь позивачки ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд протягом 10 днів.

СУДДЯ-
В.А. ОКСЕНЕНКО.