Справа № 242/1427/14-ц
Провадження 2/242/553/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 р. Селидівський міський суд
Донецької області у складі:
головуючого - судді Ясинського О.В., при
секретарі Дуровій Н.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Селидове цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до виконкому
Селидівської міської ради про визнання
права власності на спадкове майно,-

Встановив:

Позивачка звернувся до суду з
позовною заявою до виконкому
Селидівської міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її чоловік - ОСОБА_2. Після його
смерті відкрилася спадщина, що
складається з квартири АДРЕСА_1.
Спадкова квартира належала її чоловіку
на підставі договору дарування від
22.02.2010 року складеного його матір'ю
ОСОБА_3,яка також померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
При житті чоловік дарунок прийняв від
матері, але не оформив його відповідно
до законодавства та не отримав на
квартиру правовстановлюючі документи.
Вона як єдиний спадкоємець звернулась
до Борівської державної нотаріальної
контори Харківської області із заявою
про прийняття спадщини, але їй було
відмовлено, оскільки не було надано
відповідних правовстановлюючих
документів. Просила визнати за нею
право власності на спадкове майно, що
складається з квартир АДРЕСА_1 та
складається з однієї кімнати
загальною площею 35,05 кв.м., житловою
площею 19,9 кв.м.

В судове зсідання позивачка не
з'явилася, про день слухання справи
повідомлялася належним чином. Надала
заяву, в якій позовні вимоги підтримує
та просить розглянути справу в її
відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про день слухання справи
повідомлялася належним чином. Надав
заяву, в якій просив розглянути справу
без їх участі.

Зібраними по справі доказами судом
встановлено, що згідно свідоцтва про
укладення шлюбу НОМЕР_3, виданого
відділом ЗАГС м. Селидове Донецької
області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстровано шлюб, про що в книзі
реєстрації актів проведено запис №71
06.05.1978 року, Після реєстрації шлюбу
дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1..

Згідно договору дарування, складеного
22 лютого 2010 року, ОСОБА_3 подарувала, а
обдаровуваний ОСОБА_2 прийняв в дар
квартиру АДРЕСА_1 та складається з
однієї кімнати загальною площею 35,05
кв.м., житловою площею 19,9 кв.м. Даний
договір дарування був посвідчений
приватним нотаріусом Селидівського
нотаріального округу Донецької
області.

Дарунок у вигляді квартири АДРЕСА_1 та
складається з однієї кімнати
загальною площею 35,05 кв.м., житловою
площею 19,9 кв.м. належав ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 23.11.1993 року, виданого
Службою приватизації державного
житлового фонду в/о "Селидіввугілля" за
№2310 та зареєстрованого Селидівським
БТІ 14.12.1993 року за №3163.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
відділом реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Борівського районного управління
юстиції у Харківській області видано
свідоцтва про смерть НОМЕР_1.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що
відділом реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Селидівського міського управління
юстиції у Донецькій області видано
свідоцтво про смерть НОМЕР_2.

Той факт, що квартира АДРЕСА_1 та
складається з однієї кімнати
загальною площею 35,05 кв.м., житловою
площею 19,9 кв.м. належить ОСОБА_3 також
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, а саме свідоцтвом про
право власності на житло №2310, виданого
Службою приватизації державного
житлового фонду в/о "Селидіввугілля" за
№2310 та зареєстрованого Селидівським
БТІ 14.12.1993 року за №3163, витягом з
реєстру прав власності на нерухоме
майно, виданого Селидівським бюро
технічної інвентаризації, технічним
паспортом на квартиру та довідкою №109
від 27.02.2014 року, виданою КП "Селидівське
БТІ".

Також судом встановлено, що позивачу
постановою Борівської державної
нотаріальної контори Харківської
області від 19.03.2014 року було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на квартиру
АДРЕСА_1 та складається з однієї
кімнати загальною площею 35,05 кв.м.,
житловою площею 19,9 кв.м. після смерті
ОСОБА_2 без надання
правовстановлюючого документу на неї з
відповідною державною реєстрацією
права власності за померлим.

Першою Селидівською державною
нотаріальною конторою повідомлено за
№ 364/01-09 від 22.05.2014 р., що згідно даних
Спадкового реєстру після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
Борівською держнотконторою
Харківської області було заведено
17.02.2014 року спадкову справу №24/2014 року.
Свідоцтв про право на спадщину не
видавалось. Заповітів Першою
Селидівською держнотконторою
Донецької області від імені померлого
не посвідчувалось.

Доказів, які б свідчили про розірвання
шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 судом не
встановлено, тому суд вважає, що
позивач є єдиним спадкоємцем
спадкового майна після смерті свого
чоловіка, інших спадкоємців після
смерті ОСОБА_2 судом не встановлено.

Суд, вивчивши матеріали справи,
законодавство, яке регулює дані
правовідносини, дійшов до висновку, що
позов обґрунтований і підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 722 ЦК України право
власності на дарунок виникає з моменту
його прийняття. Прийняття
обдаровуваним документів, які
посвідчують право власності на річ,
інших документів, які посвідчують
належність дарувальникові предмета
договору, або символів речі (ключів,
макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Як вже зазначалось договір дарування
від 22.02.2010 року квартири АДРЕСА_1 та
складається з однієї кімнати
загальною площею 35,05 кв.м., житловою
площею 19,9 кв.м складений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 719 ЦК
України складений у письмовій формі та
нотаріально посвідчений.

В судовому засіданні факту відмови від
прийняття дарунку, або оспорювання
договору дарування не встановлено.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняв
дарунок, але не звернувся до
відповідного державного органу з метою
проведення державної реєстрації
майна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав і
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця, до
інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК
України передбачено, що право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті, у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 ЦК України.

З урахуванням вищезазначеного, суд
вважає, що позивач є спадкоємцем першої
черги після смерті ОСОБА_2, тому за нею
необхідно визнати право на спадщину,
яка складається з квартири АДРЕСА_1 та
складається з однієї кімнати
загальною площею 35,05 кв.м., житловою
площею 19,9 кв.м.

Керуючись ст.ст.328, 1216,1223, 1225, 1261-1265 ЦК
України, ст.ст. 213-214 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконкому Селидівської
міської ради про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадок, що
залишився після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та складається
з квартири АДРЕСА_1 та складається з
однієї кімнати загальною площею 35,05
кв.м., житловою площею 19,9 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через Селидівський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя