У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського
міського суду від 27 березня 2014 року та
ухвалу Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 21
травня 2014 року у справі за позовом
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради до
ОСОБА_2 про виселення без надання
житлового приміщення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області з позовом
до ОСОБА_2 про виселення без надання
житлового приміщення, посилаючись на
те, що відповідно до п. 5.1 рішення
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради від 31
серпня 2011 року № 502 багатодітній сім'ї
ОСОБА_3 надано кімнату з фонду для
тимчасового проживання АДРЕСА_1. Проте,
ОСОБА_3 із сім'єю не вселилася до
зазначеної кімнати, оскільки вона
зайнята відповідачем, який проживає у
спірній кімнаті без законних підстав.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 27 березня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 21
травня 2014 року, позов виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради задоволено. Вирішено виселити
ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1, без надання
йому іншого житлового приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування вищезазначених
судових рішень з передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що відповідачем не надано суду
жодного доказу про те, що виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської
ради приймалося рішення про надання
йому кімнати АДРЕСА_1 та видавався
ордер на його вселення в дане житлове
приміщення, як і не надано доказів про
те, що він займає спірне житло
правомірно, на законних підставах.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради до
ОСОБА_2 про виселення без надання
житлового приміщення.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова