Справа № 341/11/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1144/2014
Головуючий у 1 інстанції Мула О. Д.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Васильковського В.М., Фединяка В.Д.,

секретарів:
Мельник О.В., Яковин М.Я.,

з участю:
представника ОСОБА_2-ОСОБА_3,

відповідачки - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького
районного суду від 04 квітня 2014 року -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_4, який в подальшому
уточнив, про поділ спільно нажитого
майна подружжя. Позовні вимоги
мотивовано тим, що після розірвання
шлюбу з відповідачкою та поділу майна в
судовому порядку, до складу спільно
нажитого майна не було включено
транспортний засіб - екскаватор марки
«Борекс-2102», 2002 року випуску, придбаний
під час перебування у шлюбі та
зареєстрований на ім'я відповідачки.
Вважаючи, що він має право на
компенсацію половини вартості даного
транспортного засобу, просив визнати
екскаватор «Борекс-2102», реєстраційний
номер НОМЕР_1 спільною сумісною
власністю подружжя та стягнути з
ОСОБА_4 половину вартості екскаватора у
розмірі 48774,50 грн.

Рішенням Галицького районного суду від
04 квітня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а також на невідповідність висновків
суду обставинам справи. Судом не було
враховано того, що ним подано
документальні докази користування
відповідачкою спірним екскаватором по
сьогоднішній день. Апелянт не
погоджується з висновком суду про
належність екскаватора тільки ОСОБА_4,
зазначаючи, що даний екскаватор, який
придбаний за спільні кошти, для його
приховання від поділу відповідачкою
був знятий з обліку 22.11.2011 року, тобто
під час перебування у шлюбі. Вказує, що
під час розгляду судами справи за
позовом ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя не мав можливості отримати
відомості про наявність у бувшої
дружини спірної техніки. Посилаючись
на вищенаведене, просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримав з мотивів, наведених у ній,
зазначивши, що зазначений екскаватор
був придбаний сторонами під час
перебування в шлюбі за спільні кошти, а
тому є їх спільним майном, яке
відповідачкою було скрито від поділу
судом. Вказав, що і на даний час ОСОБА_4
повторно зняла спірний екскаватор з
реєстраційного обліку, і не повідомляє
про його місце знаходження. У зв'язку із
цим експертна оцінка екскаватора
виконана без його огляду. Вважаючи
оскаржене рішення незаконним, просить
його скасувати, ухвалити нове рішення
про задоволення позову ОСОБА_2

ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги
заперечила, пояснивши, що спірний
екскаватор вона придбала у 2011 році за
кошти, отриманні нею від
підприємницької діяльності. Зазначила,
що тоді нею було сплачено за
екскаватор, який був непридатний для
використання, 1500 грн. Погоджується
сплатити відповідачу в якості
компенсації половини вартості
екскаватора тільки 750 грн. Неодноразове
зняття спірного екскаватора з
реєстраційного обліку пояснила його
тимчасовою непридатністю для
використання. Місце знаходження
екскаватора на даний час відповідачка
суду не назвала. Визначену експертом
вартість екскаватора ОСОБА_4
заперечила, зазначивши крім того, що
нею були витрачені особисті кошти на
ремонт техніки. Рішення суду першої
інстанції в даній справі вважає
законним, просить залишити його без
змін.

Вислухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача та
відповідачки, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що екскаватор марки
«Борекс-2102», 2002 року випуску, був знятий
з реєстраційного обліку до розірвання
шлюбу і сторони спільно використали
кошти від його відчуження. Факт
реєстрації спірного екскаватора
відповідачкою після розірвання шлюбу,
на думку суду, свідчить про належність
цього технічного засобу тільки ОСОБА_4
Крім того, суд вважав, що спір про
екскаватор раніше вже був розглянутий.
Однак, з такими висновками суду
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно із ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1)чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, 3) які правовідносини
випливають із встановлених обставин, 4)
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення в
даній справі не відповідає.

При встановленні, що аналогічний спір
між сторонами раніше був у судовому
порядку розглянутий, суд повинен би
закрити провадження в даній справі за
п.2 частини 1 ст.205 ЦПК України. Однак,
колегія суддів з цього приводу
зауважує, що ОСОБА_2 при розгляді справи
про поділ майна подружжя за позовом
ОСОБА_4 зустрічного позову у письмовій
формі та у встановленому ст.118, 119, 123
ЦПК України порядку не заявляв. Його
прохання про включення екскаватора
«Борекс-2102» в перелік майна, яке
підлягало поділу, судом тоді було
залишено без задоволення у зв'язку із
відсутністю на той час відомостей про
наявність у власності сторін цього
технічного засобу.

Із змісту рішення Галицького районного
суду від 19 квітня 2013 року вбачається, що
суд тоді не вирішував питання щодо
поділу екскаватора «Борекс-2102»,
зазначивши тільки у мотивувальній
частині, що цей екскаватор відчужено ще
до розірвання шлюбу між сторонами, а
виручені від продажу кошти використані
в інтересах сім'ї (копія рішення
-а.с.48-50).

Однак, після ухвалення цього рішення
ОСОБА_2 в липні 2013 року було з'ясовано,
що бувша дружина в травні 2013 року
відновила реєстрацію згаданого
екскаватора і продовжує його
використання. Тоді ним і було
пред'явлено даний позов. За наведених
вище обставин немає ніяких правових
підстав вважати, що спір щодо
зазначеного технічного засобу вже був
предметом судового розгляду.

Апеляційним судом встановлено, що
спірний екскаватор «Борекс-2102» ОСОБА_4
було придбано 15 березня 2011 року, тобто
під час її перебування в шлюбі з ОСОБА_2
(копія довідки-рахунку - а.с.109). З
названої довідки-рахунку та довідки
Державної Інспекції сільського
господарства в Івано-Франківській
області від 18.03.2014 року (а.с.65)
вбачається, що спірний екскаватор було
придбано і зареєстровано на фізичну
особу ОСОБА_4, а не на неї, як
підприємця.

Посилання відповідачки на те, що
названий екскаватор нею було придбано
та відремонтовано не за спільні
сімейні кошти, а за особисті кошти,
ніякими об'єктивними, належними
доказами не підтверджені, а тому не
можуть бути прийняті до уваги при
вирішенні даного спору. У зв'язку із цим
безпідставними є також твердження
ОСОБА_4 про те, що спірний екскаватор не
являється спільним майном подружжя,
оскільки використовується нею у
підприємницькій діяльності.

Роз'яснення з цього приводу містяться в
рішенні Конституційного Суду України
від 19 вересня 2012 року у справі за
конституційним зверненням приватного
підприємства «ІКІО» щодо офіційного
тлумачення положення частини першої
статті 61 Сімейного Кодексу України. У
цьому рішенні, зокрема, вказано, що
використання свого майна для
здійснення підприємницької діяльності
є одним із видів розпорядження
власністю. Однак, у названому рішенні
наголошується, що питання про правовий
режим майна, яке використовується
одним із подружжя у підприємницькій
діяльності, залежить від того, за які
кошти його було придбано: за спільні
кошти подружжя чи за особисті кошти.

Оскільки екскаватор «Борекс - 2102» було
придбано сторонами під час шлюбу за
спільні кошти, то ця річ, яка раніше
відповідачкою була прихована від суду,
підлягає поділу. Право подружжя на
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
закріплено у статті 69 СК України. Поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя,
здійснюється шляхом виділення його в
натурі, а у разі неподільності
присуджується одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними, або реалізується через виплату
грошової чи матеріальної компенсації
вартості його частки (ч.2 статті 364 ЦК
України). ОСОБА_2 і ОСОБА_4 займаються
підприємницькою діяльністю, в процесі
якої використовують екскаватор, і тому
кожен із них вправі претендувати на
присудження спірного екскаватора.

Так як екскаватор є майном неподільним,
то його за згодою ОСОБА_2 слід залишити
у власності ОСОБА_4, з якої стягненню в
користь позивача підлягає половина
вартості спірного майна, яка визначена
експертом станом на час вирішення
спору. Це відповідає роз'ясненню,
викладеному в п.22 постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя». В названому
пункті постанови Пленуму ВСУ вказано,
що вартість майна, яке підлягає поділу
між подружжям за правилами,
встановленими ст.ст.69-72 СК та ст. 372 ЦК,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості на час
розгляду справи.

Приймаючи до уваги вище наведене,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції в даній справі
ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Тому воно не може бути залишено в
законній силі. По даній справі є
правові підстави для ухвалення нового
рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 218; 307; 309; 313; 314; 319; 324; 325 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково. Рішення Галицького районного
суду від 04 квітня 2014 року в даній справі
скасувати.

Ухвалити нове рішення. Позов ОСОБА_2
задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 41925 (сорок одну
тисячу дев'ятсот двадцять п'ять) грн, що
становить половину вартості
придбаного в шлюбі екскаватора
"Борекс-2102", 2002 року випуску,
реєстраційний номер якого НОМЕР_1,
заводський номер - НОМЕР_2, номер шасі -
НОМЕР_3.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 1047
(одну тисячу сорок сім) грн сплаченого
позивачем судового збору за розгляд
судами даної справи.

Рішення набирає законної сили після
його проголошення, однак може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів після
набрання ним законної сили.

Головуючий
В.А. Девляшевський

Судді:
В.М. Васильковський

В.Д. Фединяк