АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5212/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Якименко Л. Г. Доповідач - Демченко
Е.Л. Категорія 34
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко
Е.Л.

суддів - Волошина М.П.,
Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.Дніпропетровська від 27 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої внаслідок скоєння
дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з уточненим позовом
до ОСОБА_3, приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» (далі -ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія») про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок скоєння
дорожньо-транспортної пригоди,
мотивуючи тим, що 19 квітня 2013 року в
м.Дніпропетровську на вул.Косіора в
районі будинку №72 з вини водія ОСОБА_3,
який керував автомобілем «Опель
Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1,
відбулася дорожньо-транспортна
пригода, в результаті якої належному
йому автомобілю «Хонда», реєстраційний
номер НОМЕР_2, заподіяні ушкодження.

Зазначав, що з метою визначення розміру
заподіяної шкоди проведено
автотоварознавче дослідження №1405/13/13
від 29 травня 2013 року, відповідно до
висновку якого його автомобілю
«Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_2,
завдана матеріальна шкода у розмірі
43.318 грн.77 коп. Також вказаним висновком
була встановлена втрата товарної
вартості автомобіля «Хонда» у розмірі
8.055 грн.51 коп.

Згідно з актом виконаних робіт №177 від
15 травня 2013 року, складаним на СТО
«Пегас», вартість виконаних робіт з
ремонту автомобіля складає 44.628 грн.,
які він сплатив на підставі квитанцій
до прибуткових касових ордерів.

Посилаючись на те, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 забезпечена
страховим полісом №АВ/3854538 від 26 липня
2012 року, а ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» сплатило
страхове відшкодування у сумі 37.657 грн.67
коп., просив стягнути солідарно з
ОСОБА_3, ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» суму
заподіяної матеріальної шкоди у
розмірі 6.470 грн.33 коп., витрати за
проведення експертизи у розмірі 800 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 шкоду, пов'язану із
втратою товарної вартості
транспортного засобу в розмірі 8.055
грн.51 коп., матеріальну шкоду в розмірі
500 грн., моральну шкоду в розмірі 10.000
грн.

Рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.Дніпропетровська від 27 березня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені частково. Стягнуто з
ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 8.055
грн.51 коп., франшизу в розмірі 500 грн.,
моральну шкоду в розмірі 1.000 грн., за
проведення експертизи 800 грн. З ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» стягнуто матеріальну шкоду в
розмірі 5.661 грн.10 коп. Вирішено питання
стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення, про відмову в
задоволені позовних вимог ОСОБА_2,
зазначаючи, що рішення постановлене з
порушенням норм матеріального й
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
находить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Судом встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_2 є
власником автомобіля «Хонда»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.5).

19 квітня 2013 року в м.Дніпропетровську
на вул.Косіора в районі будинку №72 з
вини водія ОСОБА_3, що керував
автомобілем «Опель Астра»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, відбулася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої належному позивачу
автомобілю «Хонда», реєстраційний
номер НОМЕР_2, були заподіяні
ушкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
22 травня 2013 року, яка набрала чинності,
ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП (а.с.7).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3, як власника автомобіля марки
«Опель Астра», реєстраційний номер
НОМЕР_1, застрахована у ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія», що
підтверджується полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (а.с.61).

Згідно з висновком експертного
дослідження щодо оцінки вартості
матеріальної шкоди №1405/13/13 від 29 травня
2013 року вартість майнових збитків (без
врахування втрати товарної вартості),
завданих позивачу, складає 43.318 грн.77
коп., а вартість майнових збитків (з
урахуванням втрати товарної вартості),
завданих позивачу, складає 51.374 грн.28
коп. Таким чином, втрата товарної
вартості автомобіля «Хонда» складає
8.055 грн. 51 коп. (а.с.9-14).

Згідно з актом виконаних робіт №177 від
15 травня 2013 року, складаним на СТО
«Пегас», вартість виконаних робіт з
ремонту автомобіля складає 44.628 грн.,
які позивач сплатив на підставі
квитанцій до прибуткових касових
ордерів (а.с.37,38).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України
"Про страхування", договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором. Страхова виплата за
договором майнового страхування і
страхування відповідальності
(страхове відшкодування) не може
перевищувати розміру реальних збитків.
Страхова виплата за договором
майнового страхування здійснюється
страховиком у межах страхової суми, яка
встановлюється у межах вартості майна
на момент укладення договору.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду
заподіяну майну потерпілих, становить
50.500 грн.

Згідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст.1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатньої
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

10 липня 2013 року ОСОБА_2 з заявою про
страхове відшкодування звернувся до
ПАТ «Українська пожежно-страхова
компанія» (а.с.8).

27 серпня 2013 року ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» сплатили
позивачу страхове відшкодування в
розмірі 37.657 грн.67 коп. (а.с.39)

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана майну одної особи з вини
іншої особи, відшкодовується винною
особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренда і т.п.) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використовування,
зберігання або зміст якого створює
підвищену небезпеку.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і у кримінальних
справ в п.4 постанови «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішення спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01 березня 2013 року №4,
суди, розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, повинні мати на
увазі, що відповідно до ст.ст.1166,1187 ЦК
шкода, завдана особі чи майну фізичної
або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. У зв'язку із
цим у разі прийняття судом постанови
про закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
наприклад, через закінчення строків
накладення адміністративного
стягнення (ст.38 КУпАП), суд повинен
звернути увагу на те, чи містить така
постанова суду відповіді на питання
про те, чи мала місце
дорожньо-транспортна пригода та чи
сталася вона з вини відповідача.
Відсутність складу злочину, наприклад,
у разі відмови у порушенні
кримінальної справи, закриття
кримінальної справи за правилами
Кримінально-процесуального кодексу
України 1960 року чи закриття
кримінального провадження за
правилами Кримінального
процесуального кодексу України 2012 року
не означає відсутність вини для
цивільно-правової відповідальності.
При цьому постанова (ухвала) слідчого,
прокурора, суду про відмову в порушенні
кримінальної справи або її закриття,
закриття кримінального провадження є
доказом, який повинен досліджуватися
та оцінюватися судом у цивільній
справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Відповідно до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз'яснень в п.9
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", з наступними
змінами, від 31 березня 1995 року №4,
відповідно до яких, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі,
характер моральних страждань і
наслідків, що наступили.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі,
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками районного суду,
яким у досить повному обсязі з'ясовані
права та обов'язки сторін, обставини
справи, доводи сторін перевірені і їм
дана належна оцінка, а відповідно до ст.
212 ЦПК України, виключне право оцінки
доказів належить суду, який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Порушень норм матеріального та
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
чи зміни рішення - не встановлено, тому
апеляційний суд приходить до висновку,
що рішення суду відповідає вимогам
ст.ст.213,214 ЦПК України і його в слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
27 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: