Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді:
Гансецької І.А.

суддів:
Товянської О.В.,

Григорусь Н.Й.

при секретарі:
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк» до ОСОБА_2,
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стиль-Пак», про
звернення стягнення на заставне майно

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
на ухвалу Богунського районного суду
м.Житомира від 03 березня 2014 року

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 03 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Омега Банк» звернулося
до суду з даним позовом, в якому
просило в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 6442825,95 грн. звернути стягнення
на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1,
що належить на праві власності ОСОБА_2
та на предмет застави - рухоме майно, що
на праві власності належить фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2

Ухвалою Богунського районного суду
м.Житомира від 03 березня 2014 року
провадження в частині вимог до ФОП
ОСОБА_2 закрито з тих підстав, що справа
не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Рішенням Богунського районного суду
м.Житомира від 03 березня 2014 року позов
ПАТ «Омега Банк» задоволено в частині
позовних вимог до ОСОБА_2 В рахунок
погашення заборгованості за договором
кредиту в розмірі 6442825,95 грн. звернуто
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки від 14.06.2007 року,
укладеним між АКБ „ТАС-Комерцбанк" та
ОСОБА_2- квартиру АДРЕСА_1 площею
85,11.кв.м.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ
«Омега Банк» в апеляційній скарзі
просить скасувати ухвалу Богунського
районного суду м.Житомира від 03 березня
2014 року про закриття провадження у
справі, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції. Посилається на порушенням
судом норм процесуального права.

ОСОБА_2, не погоджуючись з рішенням
суду, просить скасувати рішення
Богунського районного суду м.Житомира
від 03 березня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ПАТ «Омега
Банк» в задоволенні позову.
Посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.
Зазначає, що зобов'язання відповідача
за кредитним договором припинилося
10.06.2012 року, тому припинено і іпотечний
договір.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали та рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11
червня 2007 року між Акціонерним
комерційним банком „ТАС-Комерцбанк",
правонаступником якого є ПАТ „Омега
Банк", та ТОВ „Стиль-Пак" укладено
договір кредиту, згідно якого АКБ
„ТАС-Комерцбанк" надає позичальнику
455000,00 євро на строк з 11.06.2007 року по
10.06.2012 року зі сплатою 12 % річних за
користування кредитними коштами.

Позичальник зобов'язався повернути
кошти, сплатити проценти, виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у строки,
встановлені договором.

В межах кредитної лінії позичальнику
надано кредитні кошти в сумі 322100,00 євро.

15.02.2008 року між сторонами укладено
договір про внесення змін до
кредитного договору, де учасниками
погоджено нову редакцію пункту 7.6
договору кредиту, що визначає порядок
сплати комісії за невибраний ліміт
кредитної лінії.

Додатковою угодою від 03.11.2008 року
сторони визначили розмір відсоткової
ставки за користування кредитними
коштами.

14.06.2007 року з метою забезпечення
зобов'язань за кредитним договором між
АКБ „ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_2
укладено договір іпотеки, предметом
якого є квартира АДРЕСА_1.

З ОСОБА_2, як фізичною
особою-підприємцем в цей же день в
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним кредитним договором укладено
договір застави обладнання, предметом
якого є рухоме майно на загальну суму
2229243,79 грн.

Свої зобов'язання за кредитним
договором АКБ „ТАС-Комерцбанк"
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредит в розмірі,
передбаченому умовами кредитного
договору, а ТОВ „Стиль-Пак"
зобов'язання за кредитним договором не
виконав у зв`язку з чим станом на 22.07.2013
року утворилась заборгованість, розмір
якої становить 6442825,95 грн., і
складається із заборгованості за
кредитом в сумі 322100,00 євро (еквівалент
3378575,83 грн.), заборгованості з комісії -
210954,31 євро (еквівалент 2212744,91 грн.),
комісії - 300,33 грн., пені за несвоєчасне
повернення кредиту та відсотків - 81146,03
євро (еквівалент 851158,07 грн.),
заборгованості по пені за несвоєчасне
повернення комісії - 46,81 грн.

З наведеного вбачається, що позовні
вимоги, пред'явлені до ОСОБА_2 та
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
виникли з одних і тих самих
правовідносин, тобто з отримання
ТОВ «Стиль-Пак» кредиту.

Як роз'яснено в п. 2 постанови №5
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
у спорах, що виникають із
кредитних правовідносин де сторонами є
як юридичні, так і фізичні особи та з
урахуванням вимог статей 15-16, частини
другої статті 118 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) при визначенні судової
юрисдикції суди мають виходити з того,
що такі справи підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства у разі,
якщо однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий.

У даному випадку відповідачами є
ОСОБА_2 як фізична особа та ОСОБА_2, як
фізична особа-підприємець. Позовні
вимоги взаємопов'язані між собою,
оскільки витікають з одного
договору кредиту, тому відповідно
до ч.1 ст.15 ЦПК України
обидві позовні вимоги підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відтак, ухвала про закриття
провадження у справі постановлена з
порушенням норм процесуального права,
що відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України
є підставою для її скасування.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором. У
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
(ч.1 ст.33, ст.39 Закону України "Про
іпотеку").

29.07.2013 року на адресу ОСОБА_2 та ФОП
ОСОБА_2 направлено вимогу про усунення
порушень виконання умов кредитного
договору, попереджено про можливий
початок процедури звернення стягнення
на предмет іпотеки та застави в разі
ухилення від виконання зобов'язань.

Як роз'яснено у п.37 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
навіть невиконання вимог частини
першої статті 35 Закону України "Про
іпотеку" про надіслання іпотекодавцю
та боржнику письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання також
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду (на відміну від
інших способів звернення стягнення
(частина третя статті 33 цього Закону),
оскільки іпотекодавець у судовому
засіданні має можливість заперечувати
проти вимог іпотекодержателя, що
відповідає положенням статті 124
Конституції України.

Доводи представника апелянта ОСОБА_2
відносно того, що на майно, яке є
предметом іпотеки, не може бути
звернуто стягнення в зв'язку з
набранням чинності Законом України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» є безпідставними, оскільки дія
зазначеного Закону не
розповсюджується на спірні
правовідносини.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

За таких обставин, позовні вимоги про
звернення стягнення на предмети
застави, належні на праві власності
іпотекодавцю ФОП ОСОБА_2 в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором є обгрунтованими і
підлягають до задоволення. Правильним
є також висновок суду першої інстанції
щодо звернення стягнення на предмет
іпотеки, що належить ОСОБА_2 на праві
власності.

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що
обидві позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
до ОСОБА_2 як фізичної особи та
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 є
взаємопов'язаними між собою і окремий
їх розгляд неможливий, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК, колегія
суддів стягує з відповідача на користь
позивача судовий збір в розмірі 3441,00
грн.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307,
319,313,314,316,317,319,324,325 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» та апеляційну скаргу
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 03 березня 2014 року та
ухвалу Богунського районного суду
м.Житомира від 03 березня 2014 року
скасувати. Ухвалити нове рішення. Позов
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості в
розмірі 6442825,95 грн., яка складається із
заборгованості за кредитом в сумі 322100,00
євро (еквівалент 3378575,83 грн.),
заборгованості з комісії - 210954,31 євро
(еквівалент 2212744,91 грн.), комісії - 300,33
грн., пені за несвоєчасне повернення
кредиту та відсотків - 81146,03 євро
(еквівалент 851158,07 грн.), заборгованості
по пені за несвоєчасне повернення
комісії - 46,81 грн. за кредитним
договором № 080607/ЖРД від 11.06.2007 року,
укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та
ТОВ «Стиль-Пак», звернути на користь
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» стягнення на:

предмет іпотеки, а саме, квартиру
АДРЕСА_1 площею 85,11.кв.м., що належить на
праві власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
інн НОМЕР_1), шляхом продажу на
публічних торгах у межах процедури
виконавчого провадження з початковою
ціною, встановленою у процесі
здійснення виконавчого провадження,

а також на предмет застави, а саме,
термопластавтомат (інжекційний для
виготовлення виробів з полімерів за
методом лиття під тиском), марки
(моделі) KRUPP SH 550,

-термопластавтомат (інжекційний для
виготовлення виробів з полімерів за
методом лиття під тиском), марки
(моделі) WINDSOR SP400A,

-термопластавтомат (інжекційний для
виготовлення виробів з полімерів за
методом лиття під тиском), марки
(моделі) BATTENFELD 800/220S,

-комплект прес-форм на 5 літрів марки
(моделі) Plastform,

-комплект прес-форм на 10 літрів марки
(моделі) Plastform,

-термопластавтомат (інжекційний для
виготовлення виробів з полімерів за
методом лиття під тиском), марки
(моделі) KRUPP KHS 160H,

-комплект прес-форм на 3 літри марки
(моделі) Plastform, що належить на праві
власності фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, інн НОМЕР_1) шляхом
продажу на публічних торгах у межах
процедури виконавчого провадження з
початковою ціною, встановленою у
процесі здійснення виконавчого
провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» 3441,00 грн. судового
збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: