АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/1086/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1232/К/14
Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Бевзі М.О.,

за участі - позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 04 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - виконавчий комітет
Тернівської районної в місті ради, як
орган опіки та піклування, про усунення
перешкод щодо участі у вихованні
дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкоди у спілкуванні з дитиною та у
її вихованні, в якому позивач просив
зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у спілкуванні з дочкою
ОСОБА_2, визначити спосіб його участі у
вихованні дитини: систематичні
побачення щотижня в п'ятницю, суботу та
неділю без присутності матері дитини, а
також стягнути з відповідача на його
користь судові витрати. В
обґрунтування позовної заяви позивач
зазначив, що в період з 19.08.1995 року по
26.12.2011 року він перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.
Від даного шлюбу сторони мають двох
дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу за
спільною домовленістю сторін їх
малолітня донька впродовж року
проводила вихідні дні з батьком. Проте
з початку 2012 року відповідачка почала
чинити відповідачеві перешкоди у
спілкуванні з дитиною, у зв'язку з чим
позивач звертався до органу опіки та
піклування виконкому Тернівської
районної в місті ради, рішенням якого
було встановлено графік побачень
позивача з дитиною. Однак відповідачка
не виконує вимоги вказаного рішення.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 04 квітня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

Усунуто для ОСОБА_2 перешкоди у
спілкуванні та вихованні дитини,
визначено способи участі у вихованні
дитини - порядок зустрічей батька
ОСОБА_2 за місцем його проживання:
АДРЕСА_1 , без обмеження дозвілля з
донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
проживає окремо від нього, з матір'ю
ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_2 з 10.00 год. до
17.00 год. кожної суботи місяця.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 121,80
в рахунок відшкодування судового
збору.

Ухвалою Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 24 квітня 2014 року у
вказаному рішенні суду виправлено
описку, де вірно зазначено дату
ухвалення повного тексу рішення, як 04
квітня 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
поставила питання про скасування
вказаного рішення суду та ухвалення
нового рішення. В обґрунтування
апеляційної скарги відповідач
зазначила, що судом неповно досліджено
фактичні обставини справи. Вважає, що
суд не надав належної уваги поясненням
свідків з боку відповідача, натомість
прийняв до уваги пояснення свідків з
боку позивача, при цьому ОСОБА_3 вказує
на неправдивість пояснень свідка
ОСОБА_6 Також зазначила, що судом не
було задоволено її клопотання про
призначення
психологічно-психіатрічної експертизи
дитини, а також не прийняв до уваги
пояснення щодо участі позивача у
вихованні їхньої старшої дитини.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції керувався висновком
органу опіки та піклування та виходив з
того, що дитині більше п'яти років,
участь батька у вихованні дитини буде
відповідати інтересам дитини,
відповідатиме правам та обов'язкам
позивача, як батька дитини та не
обмежуватиме матір дитини у вихованні
останньої.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи 19 серпня 1995 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано
шлюб, який розірвано рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 26 грудня 2011 року.

Від даного шлюбу сторони мають двох
дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу за
спільною домовленістю сторін їх
малолітня донька ОСОБА_7 впродовж року
проводила вихідні дні з батьком, при
цьому проживає дитина з матір'ю, окремо
від батька, за адресою: АДРЕСА_2. Проте з
початку 2012 року відповідачка почала
чинити відповідачеві перешкоди у
спілкуванні з дитиною.

З цього приводу позивач звертався до
органу опіки та піклування виконкому
Тернівської районної в місті ради,
рішенням якого від 17 жовтня 2012 року
(а.с.5) було встановлено графік побачень
позивача з дитиною щосуботи з 10.00 до 17.00
год. Однак, ОСОБА_3 ухиляється від
виконання рішення органу опіки, у
зв'язку з чим між сторонами склалися
неприязні стосунки, про що крім їх
пояснень, свідчать численні звернення
до органів внутрішніх справ, рішення
судів про розподіл майна в тому числі і
квартири де проживає позивач, рішення
про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам
(а.с.67-68,73-75,77-80,100).

У відповідності до ст. 141 СК України
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до ч.2,3 ст. 157 СК України
той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до ч.1,2 ст. 159 СК України
якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування

Згідно паспорту позивача (а.с.8) та акту
обстеження умов проживання від 04.10.2013 р.
(а.с.87) встановлено, що позивач ОСОБА_2
проживає за адресою: АДРЕСА_1, де родина
має належні умови для спілкування та
виховання дитини.

Колегія суддів вважає, що суд виходячи
з віку дитини /більш ніж 5 років/,
висновку органу опіки, дійшов вірного
висновку про те, що спілкування
позивача з дитиною з 10.00 год. до 17.00 год.
кожної суботи місяця, за місцем
проживання батька без обмеження
дозвілля, буде відповідати інтересам
дитини, відповідати правам та
обов'язкам позивача як батька дитини, -
приймати участь у вихованні доньки.

Доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не приймає до уваги оскільки
вони фактично зводяться до переоцінки
рішення суду та незгодою з висновками
суду по їх оцінці.

Відтак, колегія суддів вважає, що
рішення суду ухвалено з дотриманням
норм матеріального і процесуального
законодавства, у зв'язку із чим
апеляційна скарга підлягає відхиленню
через свою недоведеність, а рішення
суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 04 квітня 2014 року
-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: