№ 0404/5246/12
№ 2/207/12/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2014 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

судді: Литвинчука В.П.

при секретарі: Єрмаковій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Дніпродзержинську справу за позовом
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційного банку "ПриватБанк" до
ОСОБА_2, яка також діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, виселення з
предмету іпотеки без надання іншого
жилого приміщення, зняття з
реєстраційного обліку та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до Публічного
Акціонерного Товариства Комерційного
банку "ПриватБанк", 3-я особа Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу про визнання
недійсним договору іпотеки, укладеним
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2,
зобов'язання Приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 скасувати
заборону на відчуження предмету
іпотеки, та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного
Товариства Комерційного банку
"Приватбанк" про визнання кредитного
договору розірваним та визнання
грошової суми, яка підлягає стягненню -
335.414 гривень 94 копійки,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року Публічне Акціонерне
Товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки: будинок
АДРЕСА_1. виселення з предмету іпотеки
зі зняттям з реєстраційного обліку.

У листопаді 2012 року Публічне
Акціонерне Товариство Комерційний
банк "ПриватБанк" уточнив свої позовні
вимоги та просив суд виселити ОСОБА_2,
яка також діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 з будинку
АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного
обліку.

У лютому 2013 року Публічне Акціонерне
Товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" уточнив свої позовні
вимоги та просив суд виселити ОСОБА_2,
яка також діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_4, ОСОБА_5 з будинку АДРЕСА_1 зі
зняттям з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом позовні
вимоги знову уточнила та просила суд
виселити відповідачів із предмету
іпотеки без надання іншого жилого
приміщення.

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з зустрічним позовом до
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційного банку "Приватбанк", 3-я
особа Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу, про визнання
договору іпотеки від 19 грудня 2007 року,
укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_2 - недійсним, зобов'язання
Приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 скасувати
заборону відчуження предмету іпотеки.

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 доповнив
свої позовні вимоги та просив суд
віддоіовйтй позивачу у лозові до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, визнати недійсним
договір іпотеки, укладений між
Закритим Акціонерним Товариством
Комерційну Банк «Приватбанк» та
ОСОБА_2.

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з зустрічним позовом до
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційного Банку "Приватбанк" про
визнання укладеного 19 грудня 2007 року
кредитного договору № DNUHGA з ЗАТ
КБ "ПрнватБанк" розірваним з 25 травня 2012
року та визначення грошової суми, яка з
неї підлягає стягненню на користь ПАТ
КБ "ПриватБанк", - 406.736 гривень 64 копійки.

У грудні 2012 року ОСОБА_2 уточнила свої
позовні вимоги та просила визнати
кредитний договір № DNUHGA ,
укладений 19 грудня 2007 року нею з ЗАТ КБ
«Приватбанк» розірваним з 25 травня 2012
року та визначити суму, яка підлягає з
неї стягненню, - 386.937 гривень 58 копійок.

У січні 2013 року ОСОБА_2 знову уточнила
свої позовні вимоги та просила суд
визнати кредитний договір № DNUHGA ,
укладений 19 грудня 2007 року нею з ЗАТ КБ
«Приватбанк» розірваним з 25 травня 2012
року та визначити суму, яка підлягає з
неї стягненню - 335.414 гривень 94 копійки.

В обгрунтування пред'явлених позовних
вимог представник позивача вказала, що
згідно рішення загальних зборів
акціонерів від 30 квітня 2009 року тип
банку з Закритого Акціонерного
Товариства було змінено на Публічне
Акціонерне Товариство. У зв'язку зі
зміною типу банку було змінено його
найменування на Публічне Акціонерне
Товариство Комерційний Банк
"ПриватБанк". Вказала, що 19 грудня 2007
року з відповідачкою ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № DNUHGA
та їй був наданий кредит у сумі
26.952,86 доларів США зі сплатою 11,04
відсотків на рік на суму залишку
кредиту по 19 грудня 2022 року включно.
Однак, взяті зобов'язання за кредитним
договором відповідачка з квітня 2009
року не виконує. Тому станом на 09 липня
2012 року утворилась заборгованість: 48.488
доларів 42 центи США, що у гривневому
еквіваленті, відповідно до курсу 7,98
гривень НБУ, складає 386.937 гривень 58
копійок, які відповідачка повертати
добровільно не бажає. Відповідачкою у
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором був укладений
договір іпотеки. Відповідачкою в
іпотеку був наданий будинок АДРЕСА_1 та
земельна ділянка площею 1375 м.кв.. на
якій розташований будинок, який
відповідачці належить на праві
власності. Ціна предмету іпотеки
складає 164.485 гривень 72 копійки. На
укладення договору іпотеки
відповідачем ОСОБА_4, чоловіком
відповідачки, була надана письмова
згода. Відповідачі як з кредитним
договором, договором іпотеки так і з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя, були ознайомлені.
Просить позов задовольнити, звернувши
стягнення на предмет іпотеки та
виселивши відповідачів із предмету
іпотеки без надання іншого жилого
приміщення, знявши їх з реєстраційного
обліку у будинку. На час укладення
договору іпотеки діти відповідачів
були зареєстровані за іншою адресою.
Тому, при укладенні іпотечного
договору дозвіл на його укладення від
органу Опіки та піклування не був
потрібний. Неповнолітня у предметі
іпотеки була зареєстрована після
укладення іпотечного договору та без
згоди банку і права на предмет іпотеки
не мата і не має. Відповідачка ОСОБА_2
була згодна з накладенням арешту на
предмет іпотеки. Заборгованість по
кредитному договору відповідачкою не
сплачується. Зустрічних позовів:
ОСОБА_2 про визнання кредитного
договору розірваним та визнання
грошової суми, яка підлягає стягненню -
335.414 гривень 94 копійки та ОСОБА_4: про
визнання недійсним договору іпотеки,
зобов'язання Приватного нотаріуса
скасувати заборону відчуження
предмету іпотеки не визнає та у їх
задоволенні просить відмовити з тих
підстав, що пред'явлені зустрічні
позовні вимоги необгрунтовані.

Відповідачка ОСОБА_2 пред'явленого
позову не визнала та у його задоволенні
просила відмовити. Вказала, що банк
надати кредит міг тільки під заставу
майна, що нею 17 грудня 2007 року кредитний
договір був укладений в таємниці від
чоловіка, відповідача по справі, ОСОБА_4
Отримані у вигляді кредиту гроші вона
віддала своєму брату, якому у наданні
кредиту було відмовлено. У зв.язку з
тяжким матеріальним станом у повному
обсязі виконувати кредитний договір
вона не може. Вона просила банк надати
їй відстрочку у виплаті кредиту. Однак,
у наданні відстрочки їй було
відмовлено. Вона згодна виплатити
банку у рахунок заборгованості за
кредитним дргбдором 335.414 гривень 94
копійки. У будинку, який їй належить та
який є предметом іпотеки, дочка була
зареєстрована у жовтні 2008 року. Тобто,
після укладення договору іпотеки. З
умовами договору іпотеки йри його
укладенні вона була згодна та від банку
не приховувала, що знаходиться у шлюбі.
Вона отримувала вимогу банку про
виконання зобов'язання за кредитним
договором і тому вважає, що укладений
кредитний договір повинен вважатись
розірваним через 30 днів після
отримання вимоги: з 25 травня 2012 року і з
неї на користь банку підлягає
стягненню 335.414 гривень 94 копійки.

Представник відповідачки пояснив, що
співвласником будинку, який переданий
ОСОБА_2 в іпотеку, є також і чоловік
ОСОБА_2 і обставина, що будинок
знаходився у спільній сумісній
власності, при укладенні кредитного і
іпотечного договорів була відома банку
та приватному нотаріусу. Однак, договір
іпотеки був укладений у порушення
чинного законодавства. Окрім того, банк
безпідставно та у порушення чинного
законодавства вимагав від
відповідачки сплати всієї суми
заборгованості в строк до 20 травня 2011
року. Тому, при таких обставинах
кредитний договір повинен був бути
розірваним з 25 травня 2012 року, і
стягненню з відповідачки підлягає 335.414
гривень 94 копійки. Просить визнати
кредитний договір розірваним з 25
травня 2012 року, припинивши нарахування
штрафних санкцій та визначивши суму
заборгованості, яка підлягає стягненню
з ОСОБА_2 - 335.414 гривень 94 копійки,
відмовивши у задоволенні про
виселення.

Представник відповідача га первісним
подовом ОСОБА_4, пояснив, що
пред'явленого позову не визнає та
просить суд відмовити у задоволенні
позову до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки. ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 перебувають у шлюбі. 26 квітня 2007
року його дружиною у спільну сумісну
власність був придбаний будинок
АДРЕСА_1. У вересні 2012 року ОСОБА_4 стало
відомо, що його дружиною 19 грудня 2007
року був укладений кредитний договір і
нею було отримано кредит у сумі 26.925.86
доларів США і в рахунок забезпечення
виконання кредитного договору в цей
день дружиною був укладений договір
іпотеки. В іпотеку був переданий
будинок АДРЕСА_1, який є їхньою спільною
сумісною власністю. Нотаріусом було
накладено заборону на відчуження
будинку. Відповідачем згоди на
передання будинку, який перебуває у
спільній сумісній власності, в іпотеку
не надавалось. Банку при укладенні
кредитного та іпотечного договорів
була відома обставина, що будинок
знаходиться у спільній сумісній
власності і що для укладення договору
іпотеки необхідна його, чоловіка,
згода. Про укладення договору ОСОБА_4
стало відомо після відкриття
провадження по справі за позовом банку
до його дружини. Банком були порушені
права ОСОБА_4, як співвласника. Просить
укладений договір іпотеки між ОСОБА_2
та ЗАТ КБ "ПриватБанк" визнати
недійсним, зобов'язавпш приватного
нотаріуса скасувати заборону
відчуження предмету іпотеки.
Первісного позову не визнає та у його
задоволенні просить відмовити.

Від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду надійшли
заяви про розгляд справи у їх
відсутність. Пред'явлених вимог не
визнають, у їх задоволенні просять
відмовити, задовольнивши зустрічні
позовні вимоги.

Представник Органу опіки та піклування
у судове засідання не з'явився. Просив
суд розглянути справу у відсутність їх
представника. У поданих суду
запереченнях у задоволенні позову
стосовно виселення відповідачів з
предмету іпотеки без надання іншого
жилого приміщення та звернення
стягнення на предмет іпотеки просить
відмовити.

Суд, вислухавши сторони, їх
представників, свідків, дослідивши
матеріали цивільної справи, вважає, що
позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк"
підлягають задоволенню, а у
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Так, із укладеного кредитного договору
№ DNUHGA вбачається, відповідачці
був наданий кредит у сумі 26.952,86 доларів
СІІІА зі сплатою 11,04 відсотків на рік на
суму залишку кредиту по 19 грудня 2022
року включно.

В цей же день з відповідачкою також був
укладений договір іпотеки нерухомого
майна.

У забезпечення виконання зобов'язань
по кредитному договору відповідачка
надала в іпотеку належне їй на праві
особистої власності нерухоме майно:
будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка
площею 1375 м.кв., на якій розташований
будинок. Ціна предмету іпотеки складає
164.485 гривень 72 копійки.

Разом з тим, відповідачка умов
укладеного кредитного договору не
виконує та у зв'язку з цим станом на 09
липня 2012 року утворилась
заборгованість: 48.488 доларів 42 центи
США, що у гривневому еквіваленті,
відповідно до курсу 7,98 гривень НБУ,
складає 386.937 гривень 58 копійок, які
відповідачка повертати добровільно не
бажає.

Відповідно до ст.526 ЦК України :
«Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно договору та
вимог цього Кодексу».

Згідно зї ст.530 ЦК України: «Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
/термін/ його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
/термін/».

Відповідно до ст.1050 ЦК України: «Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу».

Відповідно до ст.ЗЗ ч.1 Закону України
"Про іпотеку": у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

У судовому засіданні було встановлено,
що відповідачка від виконання
укладених як кредитного договору так і
договору іпотеки ухиляється. Тому
утворилась заборгованість, яку вона
також добровільно повертати не бажає.

Також, у судовому засіданні було
встановлено, що у будинку, який
належить на праві власності ОСОБА_2, та
який є предметом іпотеки,
зареєстрована та проживає її
неповнолітня дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. У нині спірному будинку,
який є предметом іпотеки, неповнолітня
була зареєстрована після укладення
відповідачкою договору іпотеки. Таким
чином, неповнолітня права на будинок не
має.

У судовому засіданні відповідачкою
була визнана обставина, шо нею з
позивачем був укладений кредитний
договір та їй на споживчі потреби
позивачем було надано 26.952,86 доларів
США.

У судовому засіданні також було
встановлено, що укладений
відповідачкою з позивачем кредитний
договір та договір іпотеки її
влаштовували та нею були підписані.

Разом з тим, добровільно звільняти
предмет іпотеки відповідачі не
бажають.

Відповідно до ст.40 ч.1 Закону України
"Про іпотеку : звернення стягнення на
переданий в іпотеку житловий будинок
чи житлове приміщення є підставою дія
виселення всіх мешканців. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Згідно зі статтями 47 та 49 Закону
України "Про банки та банківську
діяльність" та Положення про порядок
видачі банкам банківських ліцензій,
письмових дозволів та ліцензій на
виконання окремих операцій: банки
мають право здійснювати кредитні
операції в іноземній валюті та
території України на підставі
банківської ліцензії та письмового
дозволу

Із вимоги банку від 24 квітня 2012 року
вбачається, шо відповідачкою
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконується.
Прострочена заборгованість складає
48.412,44 долари США. Відповідачка банком у
виконання п.2.3.3 укладеного кредитного
договору була зобов'язана повернути
суму кредиту у повному обсязі, а також
процентів, комісії та штрафних санкцій
у 30 - денний строк з дня отримання
вимоги. Цією вимогою відповідачка була
попереджена що у разі її невиконання
банк вправі задовольнити свої вимоги
шляхом зверненні стягнення на предмет
іпотеки, шо є підставою для виселення
всіх мешканців із житлового приміщення
Цією вимогою відповідачка також була
попереджена, що у разі невиконання
зобов'язання за кредитним договором
банк має намір продати предмет іпотеки
будь-кому. Також відповідачка вказаною
вимогою була попереджена про
добровільне звільнення нерухомого
майна, предмету іпотеки житлового
будинку АДРЕСА_1 разом з усіма членами
сім'ї та іншими мешканцями.

Вказана вимога не є порушенням чинного
законодавства, а є попередженням та
вимогою для належного виконанням
укладеного сторонами кредитного
договору та не є і не може бути
підставою для розірвання кредитного
договору. Адже у вказаній вимозі не
йдеться мова про розірвання кредитного
договору.

Вимоги банку у цій частині є законними
та відповідають укладениму кредитному
договору.

Вимога відповідає ст.35 Закону України
"Про іпотеку".

Відповідно до п/п "б" п.2.3.3 укладеного
кредитного договору банк на власний
розсуд має право згідно ст.651 ЦК України
здійснити одностороннє розірвання
договору з надсиланням позичальникові
відповідного повідомлення. У зазначену
в повідомленні дату договір вважається
розірваним.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачці банком повідомлення про
розірвання кредитного договору не
надсилалось і, відповідно, дата
розірвання кредитного договору не
вказувалась.

У судовому засіданні було встановлено,
що відповідачка не відмовляється від
укладеного кредитного договору.

Тому суд вважає, що у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання
кредитного договору розірваним та
визнання грошової суми, яка підлягає
стягненню: 335.414 гривень 94 копійок
необхідно відмовити.

Суд також не приймає до уваги пояснення
представника ОСОБА_4 у тій частині, що
ОСОБА_4 лише у вересні 2012 року стало
відомо, що його дружиною, відповідачкою
по справі, 19 грудня 2007 року був
укладений кредитний договір і його
дружиною був отриманий кредит у сумі
26.925,86 доларів США, що в рахунок
забезпечення виконання кредитного
договору в цей же день, 19 грудня 2007 року,
його дружиною був укладений договір
іпотеки, що в іпотеку був переданий
будинок, який є їхньою спільною
сумісною власністю, що нотаріусом було
накладено заборону на відчуження
будинку, що ОСОБА_4 згоди на передання
їхнього спільного будинку в іпотеку не
надавав.

При цьому, із матеріалів справи, заяви
ОСОБА_4 від 19 грудня 2007 року Приватному
нотаріусу вбачається, що ОСОБА_4 надав
згоду своїй дружині ОСОБА_2 на передачу
в іпотеку домоволодіння АДРЕСА_1 та яке
є їхньою спільною влапсністю. Також
ОСОБА_4 підтвердив, що з текстом
договору іпотеки він ознайомлений, що
договір іпотеки укладається його
дружиною в інтересах сім'ї на умовах,
які ними /відповідачами попередньо
були обговорені і які вигідні для них і
укладання договору іпотеки відповідає
їхньому спільному волевиявленню.
ОСОБА_4 приватним нотаріусом зміст
ст.ст.60. 65 Сімейного Кодексу України був
роз'яснений. Вказана заява ОСОБА_4
нотаріально посвідчена

Таким чином, із матеріалів справи,
вбачається, що будинок із земельною
ділянкою в іпотеку /заставу був
переданий зі згоди чоловіка і
співвласника.

Тому посилка представника відповідача
за первісним позовом у цій частині щодо
відсутності згоди ОСОБА_4 на укладення
договору іпотеки його дружиною є
необгрунтованою.

При цьому, при оспоренні договору
застави (іпотеки) суд зобов'язаний
враховувати і враховує положенні
статті 578 ЦК України, із якої
вбачається, що майно, що є у спільній
власності, може бути передане у заставу
лише за згодою іншого з подружжя /усіх
співвласників/. Порука є способом
забезпеченні виконання зобов'язання
(стаття 553 ЦК), договір поруки не створює
обов'язків для будь-яких інших осіб,
крім сторін за договором.

При таких обставинах суд вважає, що у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4
про визнання недійсним договору
іпотеки, укладеним між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_2, необхідно
відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позову у
частині визнання іпотечного договору
недійсним, суд також вважає, що не
підлягає задоволенню і позов про
зобов'язання приватного нотаріуса
скасувати відчуження предмету іпотеки.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що
відповідачів вони знають, відповідачі
їхні сусіди та стосунки з ними дружні.
Відповідачі з травня 2007 року постійно
проживають по АДРЕСА_1. Подробиці
укладених договорів їм невідомі.

Тому суд, оцінюючі всі докази, зібрані
по справі у їх сукупності, вважає, що
позовні вимоги за первісним позовом
підлягають задоволенню, а у
задоволенні зустрічних позовів
необхідно відмовити.

Задовольняючи первісний позов, суд
вважає, що з відповідачки ОСОБА_2 на
користь позивача стягненню понесені
судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних
позовів суд вважає, що понесені
відповідачами за первісним позовом
судові витрати повинні бути покладені
на відповідачів.

Керуючись ст.ст.526, 527, 530, 553, 578, 651, 1050, 1054
ЦК України, Законом України "Про
іпотеку ст.ст.6-14, 60, 212-218 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
Акціонерного Товариства Комерційного
банку "Приватбанк" до ОСОБА_2, яка діє
також в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення з предмету іпотеки
без надання іншого жилого приміщення,
зняття з реєстраційного обліку -
задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № DNUHGA від 19
грудня 2007 року у розмірі 386.937 гривень 58
копійок --- звернути стягнення на
будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2
згідно договору купівлі-продажу від 26
квітня 2007 року на праві власності,
загальною площею 60,2 м.кв. та жилою
площею 32,6 м.кв. та земельну ділянку
площею 1375 м.кв. шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки Публічним
Акціонерним Товариством Комерційним
банком "Приватбанк" з укладанням від
імені відповідачки ОСОБА_2 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Виселити ОСОБА_2, яка також діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із будинку
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення зі зняттям з реєстраційного
обліку у Головному управлінні
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 до Публічного Акціонерного
Товариства Комерційного банку
"Приватбанк", 3-я особа Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу, про визнання
недійсним договору іпотеки, укладеним
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2,
зобов'язання Приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 скасувати
заборону відчуження предмету іпотеки -
відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційного банку "Приватбанк" про
визнання кредитного договору
розірваним та визнання грошової суми,
яка підлягає стягненню: 335.414 гривень 94
копійки - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційного Банку "Приватбанк": 49094, м.
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги № 50, рахунок № 0001, МФО
305299, понесені судові
витрати: 3.433 гривні 60 копійок судового
збору.

Рішення може бути оскаржено на протязі
10 днів з дня його оголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Баглійський районний суд
м. Дніпродзержинська.

Суддя: / Литвинчук
В.П. /