Справа №333/5604/13-ц
Провадження №2/333/276/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Михайлової А.В.,

при секретарі
Шевченко І.П.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Шоста
Запорізька державна нотаріальна
контора, приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5, про визнання договору
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, 14
вересня 2011 року, її брат ОСОБА_6 став
власником житлового будинку у АДРЕСА_1.
Набуття права власності відбулося на
підставі договору дарування, нібито,
укладеного між ним та матір'ю ОСОБА_7.
Вказаний договір дарування був від
імені ОСОБА_7 підписаний ОСОБА_8 та
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_7 померла. В
червні 2012 року позивач, звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, нотаріус
повідомив, про існування договору
дарування.

Позивач вважає даний договір дарування
недійсним, оскільки ОСОБА_7 не мала
наміру дарувати будинок ОСОБА_6, ОСОБА_7
мала можливість особисто підписати
договір дарування, тобто не було
необхідності в залученні ОСОБА_8 до
підписання договору. Нотаріус не мала
жодних документів про стан здоров'я
ОСОБА_7, і тому невідомо, яким чином
вона, не являючись медичним
працівником, зробила висновок про
наявність вад зору у дарувальника та її
неспроможність підписати договір.
ОСОБА_7 не мала наміру дарувати будинок,
а договір за неї підписала інша особа, є
дві підстави для визнання вказаного
договору недійсним: правочин не
відповідав внутрішній волі
дарувальника, договір не підписаний
стороною, наслідком чого є порушення
форми договору. На підставі
вищевказаного позивач просить визнати
спірний договір дарування
вищевказаного будинку недійсним.

В судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_2, підтримали позовні
вимоги та наполягали на їх задоволенні
з підстав вказаних в позові.

Відповідач та його представник ОСОБА_4
в судовому засідання позовні вимоги не
визнали і просили відмовити в їх
задоволенні в зв'язку з
необґрунтованістю, зазначають що
померла ОСОБА_7 давно мала намір
подарувати будинок своєму синові, що
підтверджується зокрема рішенням
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 29.05.2006 року, в якому
встановлено намір позивача ОСОБА_7
передати будинок у власність ОСОБА_3
Крім того вважають, що при укладанні
спірного договору дарування нотаріус
діяв відповідно до вимого діючого
законодавства, впевнився у
добровільності волевиявлення
дарувальника.

Представник третьої особи Шостої
Запорізької державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву з проханням
розглянути справу за їх відсутності.
(а.с.93, 162)

Третя особа приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5, до судового за сідання
не з'явилась надіслала до суду
заперечення (а.с.157), в яких зазначила
14.09.2011 року до неї звернулись ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 з проханням посвідчити договір
дарування житлового будинку. Для цього
ОСОБА_7 надала всі необхідні документи,
які підтверджували право власності на
житловий будинок, разом з іншими
документами, необхідними для
оформлення цього договору, було
встановлено дійсні наміри кожної із
сторін до вчинення правочину ОСОБА_7
дійсно бажала подарувати своєму сину
ОСОБА_3 житловий будинок. Оскільки
ОСОБА_7 була похилого віку та мала ваду
зору, на її особисте прохання та за її
дорученням після прочитання
нотаріусом тексту договору вголос,
документ в її та присутності нотаріуса
договір згідно з Інструкцією про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України яка діяла на той
момент був підписаний іншою особою. Під
час співбесіди з ОСОБА_7, впевнилась в
її дієздатності: вона правильно
відповідала на поставлені питання, її
психічний стан ніякої підозри не
викликав. Вимоги ОСОБА_1 визнати
Договір дарування недійсним
суперечать документам та дійсним
обставинам і задоволенню не
підлягають. Також на адресу суду
надійшла заява приватного нотаріуса
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5, про розгляд справи без
її присутності (а.с. 173)

Вислухавши пояснення осіб, які брали
участь у справі, дослідивши матеріали
справи та інші докази, суд вважає, що
заявлений позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що:

14.09.2011 року ОСОБА_7 склала договір
дарування, яким подарувала ОСОБА_3
житловий будинок АДРЕСА_1. Даний
договір дарування підписаний у
присутності приватно нотаріуса
Запорізького нотаріального округу
ОСОБА_5 особисто обдарованим ОСОБА_3 та
за дорученням ОСОБА_7 (дарувальника) в
її присутності гр. ОСОБА_8 (а.с. 124).

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_7 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно акту первинної посмертної
судово-психіатричної експертизи №70
від 31.01.2013 р., ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
момент складання і нотаріального
посвідчення договору дарування від
14.09.2011 р. виявляла ознаки легкого
атенічного синдрому внаслідок
органічного враження головного мозку
(церебральний атеросклероз) на фоні
раку шкіри вушної раковини. В зв'язку з
чим, вона могла розуміти значення своїх
дій та керувати ними (а.с.31- 42)

Комунарським районним судом м.
Запоріжжя, 29.04.2013 року винесено рішення
по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_9 до
ОСОБА_3, третя особа: Шоста Запорізька
державна нотаріальна контора про
визнання договору дарування недійсним,
згідно якого в задоволенні позову
відмовлено. Зазначений позов,
розглядався з підстав визнання
недійсним договору дарування
житлового будинку АДРЕСА_1, укладеного
14.09.2011 року, з огляду на положення ст.225
ЦК України.(а.с. 12-13)

20.06.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилено. Рішення по справі залишено
без змін. (а.с.5-6)

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 29.05.2006 року позов
ОСОБА_7 до ОСОБА_3, Запорізька міська
рада, ОП ЗМБТІ, про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на будинок АДРЕСА_1,
задоволено. В мотивувальній частині
рішення зазначено, що позивач має намір
передати будинок у власність сину.
(а.с.101)

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9,
пояснила, що вона є сестрою позивачки
та відповідача, а померла ОСОБА_7, була
її матір'ю. Мати навідувала постійно,
вона ніколи не казала, що хоче
подарувати будинок ОСОБА_3 Мати могла
самостійно ставити свій підпис. Вважає,
що мати не могла укласти спірний
договір дарування.

Свідок ОСОБА_11, зазначила, що була
сусідкою померлої ОСОБА_7, пояснила, що
часто бачила, як доньки (ОСОБА_1 та
ОСОБА_9.) навідували матір, син (ОСОБА_3.)
ходив не так часто, з померлою в останнє
спілкувалася в 2011 році. Вважає що
померла ОСОБА_7 не могла розділити
своїх дітей.

Свідок ОСОБА_12, пояснила, що була
сусідкою ОСОБА_7, вже 30 років, як
переїхала з вул. Серафимовича, з
померлою знайомі давно, заповітів
ОСОБА_7 писати не збиралась, казала що
діти до неї відносяться добре. Коли
бачила її в останнє вона була в
адекватному стані.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
показав, що є зятем ОСОБА_7, часто
навідував померлу, пояснив, що спочатку
пенсію їй приносили додому, згодом син
ОСОБА_3 возив її за пенсією, а потім син
самостійно ходив за пенсією. Руки в
ОСОБА_7 не тремтіли, вона могла
самостійно підписати папери, про намір
укладання договору дарування від
померлої не чув.

Свідок ОСОБА_13, пояснила , що вона
проживає навпроти ОСОБА_7, від померлої
чула, що вона до сина (ОСОБА_3.) ставилась
добре та бажала залишити будинок
синові, померла почувала себе добре.
Сестри (ОСОБА_1 та ОСОБА_9.) навідували
матір раз на місяць.

Свідок ОСОБА_14 зазначив, що він сусід
померлої ОСОБА_7, від неї про спадщину
не чув. Останні п'ять років про матір
піклувався ОСОБА_3, він знаходився там
постійно, сестер бачив раз на місяць.

Свідок ОСОБА_15, пояснила, що вона
сусідка померлої ОСОБА_7, син постійно
здійснював нагляд за померлою, сестри
йому не допомагали. У вересні 2011 року
ОСОБА_7 особисто казала, що має намір
подарувати будинок синові.

Відповідно до ч.2 ст.719 ЦК України,
договір дарування нерухомої речі
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п.16 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства Юстиції України
від 03.03.2004 № 20/5 (далі - Інструкція), що
діяла на момент посвідчення договору,
«Якщо фізична особа внаслідок фізичної
вади або хвороби не може власноручно
підписати документ, то за її дорученням
у її присутності та в присутності
нотаріуса цей документ може підписати
інша особа.»

Суд вважає, що всупереч ч.3 ст.10, ст.ст.57-60
ЦПК України Позивачем не надано
належних, допустимих і переконливих
доказів, які б свідчили що померла
ОСОБА_7 не мала наміру на укладання
договору дарування та не укладала його.
Позивачем не доведено тих обставин, на
які він посилається як на підставу
своїх вимог про визнання договору
дарування недійсним.

Керуючись ст.ст.207,719 ЦК України, ст.10, 11,
60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа: Шоста Запорізька державна
нотаріальна контора, приватний
нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання недійсним договору дарування
житлового будинку АДРЕСА_1, укладеного
14.09.2011 року - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
А.В. Михайлова