АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 177/2720/13-ц
Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1129/К/14
Категорія - 45 ( І )
Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 04
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Селянського ( фермерського)
господарства «Кристал», третя особа
Державна інспекція сільського
господарства в Дніпропетровській
області про розірвання договору
оренди земельної ділянки, повернення
земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Селянського (
фермерського) господарства «Кристал» (
надалі - СФГ «Кристал») про розірвання
договору оренди земельної ділянки та
її повернення.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що йому на праві
приватної власності належить земельна
ділянка площею 4,672 гектарів, яка
розташована на території Чкаловської
сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області.

07 грудня 2008 року між ним та СФГ "Кристал"
укладено договір оренди зазначеної
земельної ділянки. У зв'язку із тим, що
відповідач істотно порушує умови
договору оренди, а саме використовує
орендовану земельну ділянку не за
цільовим призначенням, а саме:
починаючи з 2011 року безперервно
засіває її соняшником, чим виснажує
землю, порушує нормативи оптимального
співвідношення культур у сівозмінах,
призводить до знищення, пошкодження
орендованої земельної ділянки, яке
істотно перешкоджає її використанню.

Після уточнення позовних вимог
позивач просив суд розірвати договір
оренди земельної ділянки від 07.12.2008
року, укладений між ним та СФГ "Кристал"
та зобов'язати відповідача повернути
належну йому на праві власності
земельну ділянку, посилаючись н
порушення відповідачем п.32 Договору.

Рішенням Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 04
квітня 2014 року ОСОБА_2 відмовлено в
задоволені позовних вимог до
Селянського ( фермерського)
господарства «Кристал» про розірвання
договору оренди земельної ділянки та
повернення земельної ділянки.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Вважає, що суд дійшов помилкового
висновку, про недоведення позивачем
позовних вимог та неналежність, як
доказу, довідки та акту Чкалівської
сільської ради про засівання
орендованих земель соняшниковими
культурами.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволені позову суд першої інстанції
керувався тим, що вище вказаний договір
оренди земельної ділянки є укладеним в
розумінні ст..20 Закону України «Про
оренду землі», яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин та
ст.. 125 ЗК України, та виходив з
недоведеності позивачем факту
допущення відповідачем порушень
нормативів сівозміни, погіршення
якості землі орендодавця, тим більше
про її знищення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
ОСОБА_2 просить розірвати договір
оренди земельної ділянки, укладений
між ним та СФГ «Кристал», з підстав
порушення останнім істотних умов
договору (п.28), а саме використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про
оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням
суду в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Відповідно п. 32 спірного договору його
дія припиняється шляхом розірвання за
взаємною згодою або за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у наслідок
невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором, та
внаслідок випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Статтею 25 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що орендар земельної
ділянки зобов'язаний: приступати до
використання земельної ділянки в
строки, встановлені договором оренди
землі, зареєстрованим в установленому
законом порядку; виконувати
встановлені щодо об'єкта оренди
обмеження (обтяження) в обсязі,
передбаченому законом або договором
оренди землі; дотримуватися режиму
використання земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення; у
п'ятиденний строк після державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки державної або комунальної
власності надати копію договору
відповідному органу доходів і зборів.

Відповідно до ст. 19 ЗК України,
землі України за основним цільовим
призначенням поділяються на категорії.
Так, серед інших категорій земель
виділяють землі
сільськогосподарського призначення.

Стаття 22 ЗК України передбачає, що
землями сільськогосподарського
призначення визнаються землі, надані, в
тому числі, для виробництва
сільськогосподарської продукції. До
земель сільськогосподарського
призначення, серед інших, належать
сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги).

Обов'язок Орендаря використовувати
надану земельну ділянку відповідно до
її цільового призначення, умов її
надання та зберігання якості,
додержуватись режиму використання
земель, не погіршувати екологічного
стану земельної ділянки у результаті
своєї господарської діяльності,
передбачений пунктом 28 укладеного
сторонами договору оренди.

Як встановлено в суді першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, земельна ділянка,
що належить ОСОБА_2 та перебуває в
оренді СФГ «Кристал», є земельною
ділянкою сільскогосподарського
призначення, наданою для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб, одним з
основних видів діяльності СФГ
«Кристал» є вирощування зернових,
бобових культур та насіння олійних
культур. (а.с. 23)

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
посилається на те, що протягом 2011-2013
років орендована відповідачем
земельна ділянка засівається
соняшником, що порушує сівозміни,
погіршує стан землі, призводить до її
знищення.

Проте передбаченою договором
підставою для його дострокового
розірвання є невикористання ділянки
відповідно до її цільового
призначення, тобто, здійснення на
земельній ділянці із певним цільовим
призначенням діяльності, яка виходить
за межі цього цільового призначення.
Таких дій відповідача судом не було
встановлено, як і не доведено
позивачем.

Навпаки, з довідки Управління
агропромислового розвитку КРДА, до
якого відповідач щороку подає
звітність, убачається, що в 2011 році СФГ
«Кристал» мало у користуванні угіддя
площею 430,01 га., з яких засівало 400,11 га,
при цьому жодного гектару не було
засіяно соняшником. У 2012 році у
користуванні господарства перебувало
428,83 га, з яких посівна площа склала 193,64
га, з яких соняшником було засіяно лише
85 га., решта 108,64 га - засіяно озимою
пшеницею. У 2013 році з 328,83 га, які
перебували у користуванні СФГ
«Кристал», засівалися 292 га, з яких
соняшником 132 га., пшеницею озимою - 60
га., пшеницею ярою - 100 га (а.с. 58).

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що судом першої інстанції
не було надано відповідної правової
оцінки довідці та акту обстеження
посівів по Чкаловській сільській раді,
складених за участі голови сільської
ради, землевпорядника, депутата та
свідка по справі, в яких зафіксовано, що
на полі площею 48,64 га на протязі
останніх років вирощується соняшник,
чим погіршується стан земельних
ділянок та порушуються умови договору,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки проведення перевірки
дотримання сівозмін не є компетенцією
сільського голови, а відповідно до
Положення про Державну інспекцію
сільського господарства України,
затвердженого Указом Президента
України № 459 від 13.04.2011 року, є виключною
компетенцією Держсільгоспінспекції,
при цьому позивач з заявою про
проведення такої перевірки до
інспекції не зверталася.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно п. 27 Договору оренди земельної
ділянки від 07 грудня 2008 року, орендар
має право самостійно визначати напрями
своєї господарської діяльності,
використовувати земельну ділянку
відповідно до цільового призначення, а
відповідно до п. 28 договору орендар,
після закінчення дії договору,
зобов'язаний повернути земельну
ділянку орендодавцю у стані не гіршому
ніж на момент передачі. ( а.с.9)

Згідно з п. 25 договору ОСОБА_2 має право
вимагати відшкодування збитків, у разі
погіршення орендарем корисних
властивостей земельної ділянки,
пов'язаних зі зміною її стану.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що суд першої інстанції,
відмовляючи позивачу в задоволені
позову, послався на той факт, що в
наданих письмових доказах (довідці та
акті обстеження посівів по Чкаловській
сільській раді) належна позивачу
земельна ділянка не ідентифікована,
оскільки вказана в довідці та акті
площа засіву соняшником зазначена
земельна ділянка площею 48,64 га., колегія
суддів відхиляє, оскільки, як було
вірно встановлено судом першої
інстанції, предметом спору по даній
справі є земельна ділянка ОСОБА_2
площею 4,672га., а у вище вказаних довідці
та акті вказано про земельну ділянку
площею 48,64 га., без ідентифікації
земельних ділянок та їх власників.

За даними зазначеної довідки та з акту
не можливо встановити, що саме на
земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2,
здійснювалося вирощування соняшника
протягом 2011-2013 років підряд.

Отже, належні та переконливі докази
погіршення відповідачем якості чи
екологічного стану земельної ділянки
ОСОБА_2 площею 4,672 га у матеріалах
справи відсутні.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність позивачем
порушень умов договорів оренди з боку
відповідача та дійшов обґрунтованого
висновку про безпідставність позову у
цілому.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судді приходить до висновку, що рішення
суду першої інстанції відповідає
вимогам закону, зібраним доказам,
обставинам справи і підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 04
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :