Провадження №2/761/4498/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

11 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Михнюк
В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк», 3-я особа: Київська
організація Національної спілки
журналістів України про визнання дій
незаконними, стягнення безпідставно
отриманих коштів та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про визнання дій незаконними,
стягнення безпідставно отриманих
коштів та моральної шкоди, мотивуючи
тим, що згідно умов договору про
розрахунково-касове обслуговування
організації з видачі заробітної плати,
який був укладений між відповідачем та
третьою особою, позивачем, як
працівником Київської організації
Національної спілки журналістів
України, було отримано в ПАТ КБ
«ПриватБанк», видану на ім'я позивача,
платіжну картку, за допомогою якої мав
здійснюватись розрахунок по виплаті
заробітної плати, яка складала на
місяць 1079 грн.

У вересні 2011 року позивач під час
перевірки грошового балансу платіжної
картки звернула увагу на від'ємний стан
рахунку, а вже 08.11.2011 року, бажаючи
зняти з платіжної картки належну
позивачу заробітну плату, виявилось, що
з рахунку зникли гроші в розмірі 1000 грн.

Про неправомірне списання з рахунку
грошових коштів в розмірі 1000 грн.
позивачем було повідомлено банк, однак
через бездіяльність банку в
позасудовому порядку врегулювати дане
питання не виявилось можливим.

З урахуванням викладеного, позивач
просить визнати дії ПАТ КБ
«ПриватБанк» по списанню коштів, які є
заробітною платою, в розмірі 1660,80 грн. з
картки ОСОБА_1 незаконними; стягнути з
відповідача на користь позивача
грошові кошти у розмірі 1000 грн. та
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання не з'явилися,
про час та місце слухання справи
повідомлялися належним чином, а тому
суд вважає за можливе розглядати
справу без їх участі, ухваливши за
згодою позивача, відповідно до ст..ст.
224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши докази, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 06.04.2010 року між
Київською організацією Національної
спілки журналістів України та ПАТ КБ
«ПриватБанк» було укладено договір про
розрахунково-касове обслуговування
організації з видачі заробітної плати
з використанням платіжних карток.

Згідно умов даного договору
позивачем, як працівником Київської
організації Національної спілки
журналістів України, на ім'я позивача
ОСОБА_1 було видано платіжну картку №
НОМЕР_1, за допомогою якої мав
здійснюватися розрахунок по виплаті
заробітної плати.

Як пояснила в судовому засіданні
позивач, у вересні 2011 року під час
перевірки грошового балансу платіжної
картки вона звернула увагу на від'ємний
стан рахунку, а вже 08.11.2011 року, бажаючи
зняти з платіжної картки належну їй
заробітну плату, виявилось, що з
рахунку зникли гроші в розмірі 1000 грн.

З цього приводу позивач неодноразово
зверталася до банку із відповідними
зверненням, в яких вона просила
перевірити факт незаконного зняття
грошових коштів в сумі 1000 грн, однак,
жодної позитивної відповіді позивач не
отримала.

Відповідно до ч. 3 ст. 1066 ЦК України
банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Частиною 2 ст. 1071 ЦК України
передбачено, що грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком і
клієнтом.

Відповідно до положень ст.. 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Як було встановлено судом, жодних
розпоряджень на списання грошових
коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1
позивач відповідачу не надавала,
будь-якої заборгованості перед банком
позивач не має.

Оскільки відповідач в судове
засідання свого представника не
направив, жодних доводів, які б
спростовували вимоги позивача про
стягнення безпідставно отриманих
коштів, не надав, суд вважає за
необхідне позовні вимоги про стягнення
з відповідача на користь позивача
грошових коштів в розмірі 1000 грн.
задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Разом з тим, відповідно до приписів
ст. 16 ЦК України, такого способу
захисту, як визнання незаконними дії
банку, законодавством не передбачено,
оскільки п. 10 ч.2 ст. 16 ЦК України
визначено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути визнання незаконними рішення, дій
чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що з огляду на обраний
позивачем спосіб захисту своїх прав,
позовні вимоги про визнання
незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» не
підлягають задоволенню.

В судовому засіданні позивач просила
стягнути з відповідача моральну шкоду
в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Проте, суд вважає, що не можуть
застосовуватися до правовідносин, що
виникли з порушення договірного
зобов'язання, положення глави 82 ЦК
України, які врегульовують правила
деліктної відповідальності.

Таким чином, оскільки між позивачем та
відповідачем діяли договірні
правовідносини, які регулюються ЦК
України, а умовами договору
відшкодування моральної шкоди не
передбачено, як і не передбачено і ЦК
України відшкодування моральної шкоди
в зв'язку з невиконанням чи порушенням
договірних зобов'язань, суд дійшов
висновку, що вимоги про відшкодування
моральної шкоди задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1066, 1071, 1167, 1212, 1213
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 218, 224-226
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові
кошти в сумі 1000 грн. (одна тисяча грн..).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили
на загальних підставах, визначених ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя