У х в а л а

іменем україни

11 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Друга
Рівненська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на спадкове майно,

за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Рівненського
міського суду від 11 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Рівненської
області від 16 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
права власності на спадкове майно.

Посилався на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба - ОСОБА_7
Після її смерті відкрилась спадщина за
заповітом на майно, а саме на 2/3 частини
домоволодіння, яке складається з
житлового будинку з надвірними
будівлями (сарай, літня кухня, гараж),
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та
частину земельної ділянки. Відповідно
до закону спадкоємцями після її смерті
є позивач, відповідач (дядько позивача)
та ОСОБА_8 (батько позивача), який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку з тим, що
відповідач не надає позивачу
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, ОСОБА_4 не може оформити
право власності на це майно.

Рішенням Рівненського міського суду
від 11 вересня 2013 року позовні вимоги
задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право
власності в порядку спадкової
трансмісії після смерті ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частку
домоволодіння АДРЕСА_1. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 16 грудня 2013 року рішення
Рівненського міського суду від 11
вересня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити,
мотивуючи свої вимоги неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції
в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи позовні
вимоги суд першої інстанції, з
висновками якого погодився і суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що 2 лютого 2010 року відповідач
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про відмову від спадкування за
заповітом та прийняття спадщини за
законом і зазначена заява залишається
чинною, оскільки рішенням Рівненського
міського суду від 1 листопада 2012 року
позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання
недійсним правочину (заяви від 2 лютого
2010 року про відмову від спадкування за
заповітом та прийняття спадщини за
законом) відмовлено, а тому позивач має
право на отримання спадщини та
визнання за ним право власності на 1/3
частку спірного спадкового майна після
смерті свого батька та баби.

Відповідно до ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Перевіривши матеріали
справи, доводи касаційної скарги,
письмові заперечення на касаційну
скаргу, які надійшли від ОСОБА_4, суд
касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Рівненського міського суду від 11
вересня 2013 року та ухвали апеляційного
суду Рівненської області від 16 грудня
2013 року, оскільки судові рішення
законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення
судами норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332
ЦПК України суд касаційної інстанції
при попередньому розгляді справи
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Рівненського
міського суду від 11 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Рівненської
області від 16 грудня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа -
Друга Рівненська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на спадкове майно, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:

О.І. Євтушенко

Є.П. Євграфова

В.І. Журавель