Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №275/84/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Грищенко
Доповідач Кочетов Л. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Кочетова Л.Г.,

суддів Снітка
С.О., Худякова А.М.,

при секретарі Гуковій О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 12 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ПАТ КБ „ПриватБанк"
звернувся до суду з вказаним позовом та
в обгрунтування вимог зазначив, що
03.03.2006 року між банком та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір,
відповідно якого останній отримав
кредит в сумі 2185,30 грн. на строк до 05.03.2007
року включно зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 2,09% на
місяць. В порушення умов договору
відповідач належним чином не виконав
зобов"язання та станом на 20.01.2014 року
виникла заборгованість в сумі 40913,23
грн., що складається з 2182,98 грн. -
заборгованості за кредитом, 11911,41 грн. -
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом. У зв»язку з
невиконаннм зобов»язань, банком було
нараховано 24394,40 грн. пені, 500,00 грн.
штрафу (фіксована частина), та 1924,44 грн.
штрафу (відсоткова складова). Просив
стягнути вищевказані суми.

Заочним рішенням Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 12 березня 2014 року позов задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь
банку заборгованість в сумі 26518,83 грн.,
яка складається з 2182,98 грн. -
заборгованості за кредитом, 11911,41 грн. -
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом, 10000,00 грн. - пені
за несвоєчасність виконання
зобов"язань за договором, 500,00 грн.
штрафу (фіксована частина), 1924,44 грн.
штрафу (процентна складова).

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати,
постановити нове про відмову в
задоволені позову, посилаючись
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що справа розглянута у його
відсутність, кредитний договір він не
укладав, строки позовної давності
спливли, пеня нарахована за період
понад 1 рік.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що між сторонами
03.03.2006 року укладений кредитний
договір, відповідно якого відповідач
отримав споживчий кредит в сумі 2185,30
грн. на строк до 05.03.2007 року включно зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 2,09% на місяць.
Пунктом 5.5 умов надання кредиту
передбачалося збільшення термінів
позовної давності до 5 років (а.с. 5-9).

Зазначеними документами
спростовується твердження апелянта
про те, що кредитний договір з ним не
укладався.

У зв»язку з невиконанням відповідачем
умов договору утворилася
заборгованість, що підтверджується
наданим позивачем розрахунком (а.с. 40).

Задовільняючи позов, суд першої
інстанції виходив з вимог цивільного
законодавства, що регулюють
обов»язковість виконання зобов»язань
та передбачають правові наслідки у
випадку невиконання цих зобов»язань.

Разом з тим, судом не враховано
наступне.

У відповідності до частини 4 ст. 267 ЦК
України, сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Частина 5 статті 261 ЦК України
передбачає, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Згідно з вимогами ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Пунктом 31 постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
передбачено, що враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки строк виконання зобов»язання
визначений у договорі 05.03.2007 року,
позивач звернувся з позовом лише 07.02.2014
року, доказів існування поважних
причин пропущення строку позовної
давності суду не надано, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
безпідставно не було застосовано цей
строк.

Оскільки рішення постановлено з
порушенням вимог процесуального права,
на підставі ст. 309 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що воно
підлягає скасуванню з постановленням
нового - про відмову в задоволенні
поову.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309,
313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Заочне рішення Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 12 березня 2014 року скасувати,
постановивши нове.

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити за спливом строку
позовної давності.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий Судді