Справа
№474/167/14-ц
Провадження №2/474/85/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.06.2014 року
Врадіївський районний суд

Миколаївської області

Врадіївський районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Фасій В.В.

при секретарі - Багрін Н.А.

з участю представника позивача -
Коршомного В. П.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Врадіївка цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Ощадний банк
України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що 04.02.2008р. між ним та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№72, за умовами якого відповідачу було
надано кредит в сумі 20000 грн. під 27 %
річних, строком на 36 місяців, зі строком
остаточного повернення кредиту не
пізніше 03.02.2011р.

Посилаючись на порушення
позичальником кредитних зобов'язань та
утворення станом на 30.01.2014 р.
заборгованості в розмірі 26630,11 грн., яка
у добровільному порядку ним не
погашена, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала. Не
заперечила факт особистого підписання
кредитного договору, договорів поруки
до нього, заяви про отримання нею
кредитних коштів готівкою в сумі 20000
грн. Посилалася як на підставу не
визнання позову те, що з 20000 грн.
кредитних коштів їй залишилося лише 500
грн.. Інші між собою розділили
поручитель ОСОБА_3 та ОСОБА_5, без будь -
яких боргових документів. Поручитель
ОСОБА_3 обіцяла здійснювати погашення
кредитної заборгованості. В разі
задоволення позову просила зменшити
розмір пені.

Відповідач ОСОБА_4 будучи
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, на розгляд
справи не з'явився, звернувшись з
письмовою заявою про розгляд справи у
її відсутність (вх.№2779 від 29.05.2014 р.),
позов не визнала.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, на розгляд справи не
з'явився, звернувшись з письмовою
заявою про розгляд справи у її
відсутність (вх.№3034 від 17.06.2014 р.), позов
не визнала в зв'язку з витіком
шестимісячного строку пред'явлення
вимоги до поручителя, після закінчення
строку виконання основного
зобов'язання.

Судом встановлені факти:

· 04.02.2008 р. між кредитором - ВАТ
"Державний ощадний банк України" та
позичальником ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №72 (далі - договір),
згідно п. 1.1,1.2 розділу І якого банк
зобов'язався надати позичальнику
грошові кошти в сумі 20000грн. під 27 %
річних, на строк 36 місяців (з остаточним
терміном повернення кредиту 03.02.2011р.),
на споживчі цілі, а позичальник,
відповідно до п. 1.6 розділу І цього
договору зобов'язався здійснювати
погашення кредиту 555,36 грн., до 30 числа
кожного місяця (договір, графік
погашення кредиту та відсотків згідно
договору, показання свідка ОСОБА_2 В.);

· при укладенні договору, сторони -
кредитор ВАТ "Державний ощадний банк
України" та позичальник ОСОБА_2 у п. 7.8 р.7
договору погодили збільшення строків
позовної давності відповідно до ч.1 ст.
259 ЦК України до 3-х років для всіх
грошових зобов'язань позичальника (в
тому числі комісійних винагород, пені),
що передбачені умовами договору
(договір);

· 04.02.2008р., з метою забезпечення
виконання ОСОБА_2 умов кредитного
договору, між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4
укладено договори поруки (договір
поруки)

· 04.02.2008 р. позивач, надав
відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в
сумі 20000 грн. (п.1.1 розділу І договору,
заява на видачу готівки №123 від
04.02.2008р.);

· в зв'язку з порушенням
відповідачем ОСОБА_2. п.п. 1.6 розділу І
договору, припинення нею, з 09.10.2010 року,
погашення кредиту, у останньої станом
на 30.01.2014р., утворилася заборгованість
у сумі 26630,11 грн., з них:

- 5534грн. - сума основного боргу за
кредитом;

- 10564грн. - сума простроченої
заборгованості

- 6786,28 грн. - сума прострочених відсотків

- 3554,36 грн. - сума пені

- 191,47 грн. - сума несплачених комісійних

яка станом на день розгляду справи в
суді, відповідачем добровільно не
погашена (довідка про наявність
заборгованості позичальника, згідно
кредитного договору №72 від 04.02.2008р.);

· 24.01.2014р. ПАТ «Державний ощадний
банк України» на ім'я позичальника,
поручителів направлена вимога про
погашення кредитної заборгованості, в
якій роз'яснено про обов'язок в 30-денний
строк з дня отримання вимоги повернути
грошові кошти, та в разі її не виконання
- можливість звернення до суду з
відповідним позовом (вимога №106 від
24.01.2014р.);

· 07.06.2011р. ВАТ "Державний ощадний
банк України" реорганізовано у ПАТ
"Державний ощадний банк України" (наказ
№112 від 03.03.2011р., зміни до статуту ВАТ
"Державний ощадний банк України");

· судові витрати понесені
позивачем складають - судовий збір 266,30
грн. (платіжне доручення №35089618 від
30.01.2014р.);

· відповідач не працює, з 07.03.2013р.
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною, до досягнення нею 3-х років, має
на утриманні трьох малолітніх дітей,
власного житла немає (довідка про склад
сім'ї №266 від 11.06.2014р., довідка №30 від
16.06.2014р., акт обстеження матеріально -
побутових умов від 16.06.2014р.);

Суд вважає що між сторонами виник спір
та склалися правовідносини з приводу
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

При прийнятті рішення суд керується ст.
ст. 1049,1050, 1054 ЦК України, якими
встановлено, обов'язок позичальника
повернути позикодавцеві кредит,
сплатити проценти у розмірі та умовах,
встановлених договором та неустойку
відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України;

ст. ст. 549, 551 ЦК України згідно яких
розмір неустойки, процентів може бути
встановлений договором, ст. 610, 611 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання,
у разі його порушення настають
наслідки встановлені договором або
законом, зокрема у виді сплати
неустойки, ч.3 ст.267 ЦК України, згідно
якої позовна давність застовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленої до винесення ним рішення та
кредитним договором: - п. п.1.7 -
черговість виконання позичальником
грошових зобов'язань за договором, при
надходженні від позичальника коштів на
рахунок погашення кредиту та сплати
процентів за користування ним,- п. 1.8
розділу 1, згідно якого за надання
банківських послуг позичальник
сплачує банку комісійні винагороди, -
за обслуговування кредиту в розмірі 0,05%
але не менше 5 грн., щомісячно, п.п 5.2
розділу 5, відповідно до якого за
порушення взятих на себе зобов'язань по
поверненню основної суми Кредиту, та
сплати процентів за користування
кредитом, комісійних винагород,
позичальник зобов'язується сплатити на
користь банку пеню в розмірі 0,07 % від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення; п. 6.2 розділу 6,
згідно з яким спори за цим договором,
врегулювання яких неможливо досягнути
шляхом переговорів вирішуються в
судовому порядку; п. 7.8 розділу 7.

Крім того суд, керується п. 4.2 р.4
договорів поруки, згідно яких порука
припиняється, якщо Кредитор протягом
шести місяців з дня настання строку
виконання основного зобов'язання за
кредитним договором №72 від 04.02.2008р. не
пред'явить вимоги до поручителів.

Тому з огляду на вищевикладене,
закінчення строку виконання основного
зобов'язання за кредитним договором
03.02.2011р., направлення Кредитором вимоги
поручителям 24.01.2014р, по витіку шести
місяців з дня настання строку
виконання основного зобов'язання, суд
вважає вимог позивача заявлені до
поручителів ОСОБА_3. ОСОБА_4 такими що не
підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, з
врахуванням того, що позивач
зобов'язання за кредитним договором
виконав в повному обсязі, а відповідач
ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання за
даним договором не виконав, внаслідок
чого за ним рахується заборгованість у
вищезазначеній сумі, що
підтверджується наданим позивачем
розрахунком, який не спростований
відповідачем, позовні вимоги про
стягнення з відповідача: 5534грн.
основного боргу за кредитом; 10564грн.
простроченої заборгованості; 6786,28 грн.
прострочених відсотків; 191,47 грн.
несплачених комісійних, підлягають
повному задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені, то суд з
врахуванням таких істотних обставин,
як матеріальний стан сім'ї відповідача,
яка складається з 4-х осіб, серед яких
троє малолітніх дітей та один дорослий
член сім'ї не працює, перебуває у
декретній відпустці, вважає доцільним
задовольнити його клопотання про
зменшення розміру пені, на підставі ч.3
ст. 551 ЦК України, зменшивши її розмір до
500 грн.

Отже, позов підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати,
пропорційно до розміру задоволених
вимог, - в сумі 235,76 грн.

Керуючись ст. ст. 10,11,209,213,214,218 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Приватбанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
"Комерціний банк "Приватбанк"
заборгованість за кредитним договором
№72 від 04.02.2008р.., станом на 30.01.2014р..:

- 5534 грн. - основна заборгованість по
кредиту;

- 10564грн. - прострочена заборгованість
за кредитом;

- 6786,28 грн. - прострочена заборгованість
по процентам;

- 500 грн. - пеня;

- 191,47 грн. - комісія;

всього в сумі 23575,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Приватбанк" судові
витрати, - судовий збір в сумі 235,76 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Врадіївський районний суд
Миколаївської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
В. В.
Фасій