Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1221/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Кучеренко О. П.
УХВАЛА

Іменем України

12.06.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого : судді Франко В.А.,

суддів : Потапенко В.І., Черненко В.В.

секретар Липа А.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 27 лютого 2014року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа
на стороні відповідача які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору Перчунівська сільська
рада Добровеличківського району
Кіровоградської області про
встановлення нікчемності заповіту, -

В С Т А Н О В И Л А :

В 2014 року ОСОБА_3 звернулась з позовом
до ОСОБА_2, третя особа на стороні
відповідача яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору Перчунівська
сільська рада Добровеличківського
району Кіровоградської області про
встановлення нікчемності заповіту.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з
ОСОБА_4, прожили спільно сім'єю 30 років.
У 2007 році зареєстрували шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
НОМЕР_1 від 23.08.2007 року.

Від шлюбу у них є діти - ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Восени 2012 року її чоловік важко
захворів на онкохворобу.

25 березня 2013 року ОСОБА_7 сестра
чоловіка та ОСОБА_2 його племінник -
відповідач по справі, забрали її
чоловіка в смт. Арбузинка, пообіцявши
вилікувати його. Проте ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_4 помер, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть від 11.04.2013
року, видане відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Арбузинського
районного управління юстиції у
Миколаївській області.

Через деякий час вона дізналася, що
25.03.2013 року секретарем виконавчого
комітету Перчунівської сільської ради
Сис Т.В. було посвідчено заповіт,
складений її чоловіком, згідно якого її
чоловік ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 13,26 га, що належала йому
на підставі Державного акта на право
приватної власності на землю № 316 від
25.03.2002 року.

Позивач 11.06.2013 року подала заяву про
прийняття спадщини подружжя до
Добровеличківської державної
нотаріальної контори, де отримала
витяг про реєстрацію в Спадковому
реєстрі спадкової справи.

Вважає, що заповіт ОСОБА_4 від 25.03.2013
року, посвідчений секретарем
виконавчого комітету Перчунівської
сільської ради Сис Т.В. та
зареєстрований в реєстрі за № 08, є
нікчемним відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК
України, підпункту 5 пункту „б" ч.1 ст.38
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні", п.1.2 Порядку
вчинення нотаріальних дій посадовими
особами органів місцевого
самоврядування", оскільки на Сис Т.В., як
секретаря Перчунівської сільської
ради не було покладено обов'язки
рішенням Перчунівського виконкому
сільради з учинення нотаріальних дій,
що є підставою для встановлення
нікчемності заповіту .

Рішенням Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 27 лютого 2014 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 третя особа на стороні
відповідача яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору Перчунівська
сільська рада Добровеличківського
району Кіровоградської області про
встановлення нікчемності заповіту
задоволено повністю.

Встановлено нікчемність заповіту
ОСОБА_4 від 25.03.2013 року, посвідченого
секретарем виконавчого комітету
Перчунівської сільської ради
Добровеличківського району
Кіровоградської області, Сис Тетяною
Василівною та зареєстрований в реєстрі
за №08.

Вирішено питання з судовими витратами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування рішення суду
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3

Зазначається, зокрема, що суд не дав
належної оцінки поясненням свідків, не
прийняв до уваги, що заповіт є
одностороннім правочином, дії
заповідача були направлені на реальне
настання правових наслідків. Суд
безпідставно не застосував норми
ст.ст.203,215 ЦК України, а надав перевагу в
задоволенні позову про те, що заповіт
було посвідчено не уповноваженою
законом посадовою особою, що є
другорядною, а не основною вимогою щодо
складання правочинів, в тому числі і
заповітів.

Суд не врахував також, що заповіт було
посвідчено посадовою
особою-секретарем Перчунівської
сільської ради та що вона не
самоуправно посвідчила заповіт,
оскільки було винесено розпорядження
сільського голови від 11.11.2010 року за №37
про покладення зобов'язань на вчинення
нотаріальних дій на останню і дане
розпорядження голови не визнано не
законним у судовому порядку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та
його представник ОСОБА_9 підтримали
доводи апеляційної скарги та просили
її задовольнити, а рішення суду
скасувати і в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовити.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_10
заперечили проти доводів апеляційної
скарги, погоджуючись з рішенням суду.
представник додала, що посадовою
інструкцією секретаря сільради Сис Т.В.
не передбачено вчиняти нотаріальні
дії. Сільський голова також не мав
повноважень відповідно до
законодавства видавати розпорядження
з покладанням таких обов'язків на Сис.
Т.В..

В судове засідання представник третьої
особи та Сис Т.В. не з'явились. Про
слухання справи повідомлялись
належним чином згідно зворотних
повідомлень. Від сільського голови
направлено листа про слухання справи
без їх участі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст..303 ЦПК
України, заслухавши пояснення ,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 23.08.2007 року
(а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 помер (а.с.10).

Згідно заповіту від 25 березня 2013 року,
посвідченого секретарем виконавчого
комітету Перчунівської сільської ради
Добровеличківського району
Кіровоградської області, Сис Тетяною
Василівною та зареєстрований в реєстрі
за №08 ОСОБА_4 належну йому земельну
ділянку (пай), що належить йому на
основі державного акта на землю серії
ІУ-КР №018793, виданого
Добровеличківською
райдержадміністрацією
Кіровоградської області 25 березня 2002
року та розташовану на території
Перчунівської сільської ради село
Перчунове Добровеличківського району
Кіровоградської області заповів
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.11,99).

Згідно рішення першої сесії шостого
скликання Перчунівської сільської
ради від 11.11.2010 року №3 "Про обрання
секретаря Перчунівської сільської
ради" - Сис Тетяну Василівну обрано
секретарем Перчунівської сільської
ради, депутата виборчого округу №2, з
одночасним здійсненням повноважень
секретаря виконавчого комітету
Перчунівської сільської ради.(а.с.17).

Розпорядженням голови Перчунівської
сільської ради № 37 від 11.11.2010 року "Про
покладання обов'язків по вчиненню
нотаріальних дій" обов'язки по вчиненню
нотаріальних дій покладено на Сис
Тетяну Василівну. (а.с.18).

Відповідно до ст.1251 ЦК України, якщо у
населеному пункті немає нотаріуса,
заповіт, крім секретного, може бути
посвідчений уповноваженою на це
посадовою, службовою особою
відповідного органу місцевого
самоврядування.

Згідно з п. 1 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій посадовими
особами виконавчих комітетів
сільських, селищних, міських рад
народних депутатів України,
затвердженої наказом Міністерства
Юстиції України від 25 серпня 1994 року №
22/5, у населених пунктах, де немає
державних нотаріусів, посадові особи
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських Народних депутатів у
відповідності за ст.37 Закону України
„Про нотаріат" мають право
посвідчувати заповіти.

Вирішуючи питання про правильність
посвідчення заповіту секретарем
сільської ради, суд повинен
витребувати та дослідити рішення
виконавчого комітету сільської ради,
яке б надавало цій посадовій особі
право на вчинення нотаріальних дій,
оскільки відповідно до ст. 37 Закону
України "Про нотаріат", статей 38,42,59
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні" та п.2
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських Рад народних
депутатів України у насалених пунктах,
де немає державних нотаріусів,
нотаріальні дії вчиняють посадові
особи виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських рад, на яких такий
обов'язок покладено рішенням
виконавчого комітету відповідної ради.

Як вище вже зазначалось що саме
розпорядженням голови Перчунівської
сільської ради № 37 від 11.11.2010 року, а не
рішенням виконавчого комітету
селищної ради було покладено на Сис
Т.В. обов'язки по вчиненню нотаріальних
дій.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_9 зазначала, що
розпорядження голови про покладення
обов'язків по вчиненню нотаріальних
дій на Сис Т.В. затверджувалось
рішенням виконавчого комітету.

Проте, згідно з протоколу засідання
виконавчого комітету від 29 грудня 2010
року Перчунівської сільської ради
„Про затвердження розпоряджень
сільського голови", наданого в судове
засідання апеляційної інстанції,
вбачається що було затверджено
розпорядження сільського голови від 19
листопада 2010 року №42 „Про покладення
обов'язків за вчинення нотаріальних
дій".

Однак самого розпорядження №42 від 19
листопада 2010 року колегії суддів
надано не було. Також вказане
розпорядження №42 від 19.11.2010 року не
було предметом розгляду у суді першої
інстанції натомість предметом
розгляду і посилання в апеляційній
скарзі іде на розпорядження № 37 від
11.11.2010 року.

Статтею 42 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачено
вичерпний перелік повноважень
сільського голови. Відповідно до п.п.19,20
ч.4 ст. 42 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" сільський
голова здійснює інші повноваження
місцевого самоврядування, визначені
цим та іншими законами, якщо вони не
віднесені до виключних повноважень
ради або не віднесені радою до відання
її виконавчих органів; видає
розпорядження у межах своїх
повноважень.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року "Про судову практику у справах про
спадкування", заповіт, складений із
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, згідно із ч.1 ст.1257 ЦК
України є нікчемним, тому на підставі
ст.215 ЦК України визнання такого
заповіту недійсним судом не
вимагається.

За змістом п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" вимога про
встановлення нікчемності правочину
підлягає розгляду в разі наявності
відповідного спору. Такий позов може
пред'являтися окремо, без застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину. У цьому разі в резолютивній
частині судового рішення суд вказує
про нікчемність правочину або відмову
в цьому.

Суд першої інстанції на підставі
наданих доказів обґрунтовано прийшов
до висновку, з чим погоджується і
колегія суддів, що голова
Перчунівської сільської ради
Виноградов В.М. видав незаконне
розпорядження № 37 від 11 листопада 2010
року з перевищенням власних
повноважень, чим порушив вимоги ч. 8 ст.
59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", відповідно
до якої він має право видавати
розпорядження лише в межах своїх
повноважень і відповідно заповіт
ОСОБА_4 від 25.03.2013 року, посвідчеий
секретарем виконавчого комітету
Перчунівської сільської ради
Добровеличківського району
Кіровоградської області, Сис Тетяною
Василівною та зареєстрований в реєстрі
за №08 - складений особою, яка не мала на
це права, є нікчемним

Апеляційний суд погодився з висновками
суду першої інстанції і вважає, що суд
правильно визначився з спірними
правовідносинами, справа була
розглянута в межах позовних вимог та
відповідно до наданих доказів.

Обставини, на які посилається скаржник
в апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини та
з дотриманням норм процесуального
права.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Добровеличківського районного
суду Кіровоградської області від 27
лютого 2014року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: