АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3537/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Мороз В.П. Доповідач - Єлізаренко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І.,
Калиновського А.Б.

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся з позовом до
ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ
КБ «ПриватБанк» посилався на те, що
відповідно до кредитного договору №
2006-ПМ-20 від 28 вересня 2006 року ОСОБА_2
отримала кредит у сумі 36 000 доларів США,
зі сплатою за користування ним
відсотків, проте в порушення умов
договору свої зобов»язання належним
чином не виконала. Вимоги до ОСОБА_3, що
випливають з вищезазначеного
договору, були забезпечені шляхом
укладання з відповідачами ОСОБА_2
договорів поруки № 2006-ПМ/21 від 28
вересня 2006 року та ПАТ «Акцент - Банк» №
167 від 20 жовтня 2010 року. Тому просили
суд стягнути з відповідачів солідарно
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість у розмірі 200 грн., з
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 364 709 грн. 58 коп., а також
витрати на юридичну допомогу у розмірі
1 950 грн.

Рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
02 грудня 2013 року у задоволені позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити їх позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №
2006-ПМ-20 від 28 вересня 2006 року у вигляді
відновлювальної кредитної лінії з
лімітом кредитування: 36 000 доларів США
зі сплатою 16% річних (т.1 а.с.14, 15).

В якості забезпечення зобов»язань за
вищевказаним кредитним договором між
банком та ОСОБА_2 було укладено договір
іпотеки №2006-ПМ-20 від 28 вересня 2006 року
(т.1 а.с.17-19).

Також в якості забезпечення
зобов»язань за вищевказаним кредитним
договором між банком та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки № 2006-ПМ/21 від 28
вересня 2006 року (т.1 а.с.20).

Та в якості забезпечення зобов»язань
за вищевказаним кредитним договором
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ
«Акцент-Банк» було укладено договір
поруки № 167 від 20 жовтня 2010 року (т.1
а.с.8).

ОСОБА_2 було допущено невиконання умов
кредитного договору, у зв»язку з чим
утворилася заборгованість за вказаним
кредитним договором, яка, як вказав в
позовній заяві банк, становить 46105,30
доларів США і складається із:
заборгованість за кредитом - 30289,49
доларів США, заборгованість по
процентам за користування кредитом -
1064,82 долари США, пеня за несвоєчасність
виконання зобов»язань за договором -
12495,33 долари США, штраф (фіксована
частина) - 63,17 долари США, штраф
(процента складова) - 2192,48 долари США, що
за курсом НБУ долар США - 7,91 грн. на час
пред»явлення позову відповідно до
службового розпорядження становить
суму - 364 709 грн. 58 коп. (т.1 а.с. 2, 3, 7).

Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, обов»язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається, 21
травня 2013 року Кіровським районним
судом м.Дніпропетровська постановлено
вирок по кримінальній справі №70091272 за
звинуваченням ОСОБА_4 за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358
КК України, за яким ОСОБА_4 визнано
винною у підробці низки кредитних
договорів, договорів поруки, укладених
від імені фізичних осіб з ПАТ КБ
«ПриватБанк» зокрема: судом було
встановлено, що 28 вересня 2006 року
ОСОБА_4, маючи умисел на підробку та
використання підробленого документу,
знаходячись в приміщенні відділення
«Будинок Губернатора» ПАТ КБ
«ПриватБанк», розташованому за
адресою: вул. Леніна 14 у м.
Дніпропетровську, без відома і згоди
ОСОБА_3, внесла завідомо неправдиві
відомості в бланк договору поруки №
2006-ПМ/21 від 28 вересня 2006 року про те, що
остання виступає у якості поручителя
по кредитному договору № 2006-ПМ- 20 від 28
вересня 2006 року і бере на себе
встановлену договором
відповідальність у випадку настання
правових наслідків по договору, в якому
ОСОБА_4 виконала підписи від імені
ОСОБА_3, чим підробила документ, який
згідно наказу ПАТ КБ «ПриватБанк»
являвся обов»язковим для укладення
кредитного договору в рамках програми
мікрокредитування і який ОСОБА_4 надала
до відділення «Будинок Губернатора»
ПАТ КБ «ПриватБанк» для укладення
кредитного договору №2006-ПМ-20 від 28
вересня 2006 року. Вказаний вирок набрав
законної сили (т.1 а.с.178-183).

За таких обставин, суд правильно
відмовив у задоволенні позовних вимог
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, оскільки
саме відповідач ОСОБА_3 не укладала з
банком та не підписували вказаний вище
договір поруки № 2006-ПМ/21 від 28 вересня
2006 року, що встановлено вироком суду
при розгляді кримінальної справи за
звинуваченням ОСОБА_4, яка виконала
підпис від імені ОСОБА_3 і тим самим
підробила вищевказаний договір поруки.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2,
ПАТ «Акцент-Банк», суд першої інстанції
виходив із того, що позивачем не було
надано доказів видачі кредиту,
відсутня деталізація розрахунку
заборгованості за кредитним договором
та відсутнє повідомлення боржника щодо
здійснення примусового стягнення
боргу, однак, погодитися з такими
висновками суду неможливо, оскільки
суд дійшов них через неповне
з»ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального права, що у
відповідності до ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
в цій частині і ухвалення нового
рішення в цій частині.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов»язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов»язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов»язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

У відповідності до ч.2 ст.554 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов»язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідачем ОСОБА_2 було допущено
невиконання умов вищевказаного
кредитного договору.

До апеляційної інстанції
представником ОСОБА_2 було надано
копію заяви ОСОБА_4 на адресу
компетентних органів чи тих, кого це
стосується від 20 квітня 2011 року, з якої
вбачається, що ОСОБА_4 повідомила, що
згідно кредитного договору №2006-ПМ-20
від 28 вересня 2006 року, оформленого за її
проханням на ОСОБА_2, були отримані
грошові кошти у сумі 36000 доларів США,
видані відділенням «ПриватБанку»
«Будинок Губернатора» також були
отримані та використані нею (т.2 а.с. 91).

Однак, слід зазначити, жодних належних
доказів на підтвердження того, що
особисто відповідач ОСОБА_2 кредитний
договір №2006-ПМ-20 від 28 вересня 2006 року,
не підписувала матеріали справи не
містять.

У вироку суду від 21 травня 2013 року,
постановленого Кіровським районним
судом м.Дніпропетровська по
кримінальній справі №70091272 за
звинуваченням ОСОБА_4 за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358
КК України, відсутні докази щодо
встановлення факту стосовно того, що
ОСОБА_2 не укладала з ПАТ КБ
«ПриватБанк» та не підписували
вказаний вище кредитний договір
№2006-ПМ-20 від 28 вересня 2006 року та від її
імені підписи у кредитному договорі
виконала ОСОБА_4 (т.1 а.с.178-183).

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ
«ПриватБанк» до апеляційної інстанції,
станом на 08 листопада 2010 року, тобто на
час пред»явлення позову,
заборгованість відповідача ОСОБА_2 за
кредитним договором становить 64820,35
доларів США, з яких: заборгованість за
кредитом - 30289,49 доларів США,
заборгованість за відсотками - 18350,65
доларів США, заборгованість з пені -
13033,33 доларів США, штраф (фіксована
частина) - 63,21 доларів США, штраф
(відсоток від суми заборгованості) -
3083,67 доларів США (т.1 а.с.211, 212).

Однак, як вбачається з позовної заяви
ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувшись зі
вказаними вище позовними вимогами до
відповідачів, вказав, що
заборгованість за кредитним договором
становить 46105,30 доларів США і
складається із: заборгованість за
кредитом - 30289,49 доларів США,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 1064,82 долари США,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов»язань за договором - 12495,33 долари
США, штраф (фіксована частина) - 63,17
долари США, штраф (процента складова) -
2192,48 долари США, що за курсом НБУ долар
США - 7,91 грн. на час пред»явлення позову
відповідно до службового
розпорядження становить суму - 364 709 грн.
58 коп., яку і просив стягнути на їх
користь з відповідачів (т.1 а.с.1, 2).

Тобто, заявлена в позові банку сума
заборгованості по процентам за
користування кредитом зазначена - 1064,82
долари США, а не 18350,65 доларів США, як
вказано у розрахунку; пеня за
несвоєчасність виконання зобов»язань
за договором у позовній заяві
зазначена - 12495,33 долари США, а не 13033,33
доларів США, як вказано у розрахунку;
штраф (фіксована частина) у позовній
заяві зазначена - 63,17 долари США, а не 63,21
доларів США, як вказано у розрахунку;
штраф (процента складова) у позовній
заяві зазначена - 2192,48 долари США, а не
3083,67 доларів США, як вказано у
розрахунку.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга ПАТ КБ
«ПриватБанк» підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду частковому
скасуванню у частині відмови у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ПАТ
«Акцент-Банк» і з ОСОБА_2 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» повинно бути стягнуто
заборгованість за кредитним договором
№2006-ПМ-20 від 28 вересня 2006 року, межах
заявлених позовних вимог, яка
складається із: заборгованість за
кредитом - 30289,49 доларів США;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 1064,82 долари США;
пеня за несвоєчасність виконання
зобов»язань за договором - 98838 грн. 06
коп.; штраф (фіксована частина) - 499 грн. 67
коп.; штраф (процентна складова) - 17342
грн. 52 коп. З ПАТ «Акцент-Банк» на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» повинно
бути стягнуто 200 грн. у відповідності до
договору поруки №167 від 20 жовтня 2010
року.

Стосовно вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»
щодо стягнення з відповідачів на їх
користь 1950 грн. за надання юридичних
послуг слід зазначити, граничні
розміри компенсації витрат, пов»язаних
із правовою допомогою, передбачені ст.84
ЦПК України, та передбачені Законом
України від 01 січня 2012 року «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», де у ст.1
зазначено, розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних справах
- суб»єктом владних повноважень, не
може перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні,
під час вчинення окремих процесуальних
дій поза судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Доказів на підтвердження того, що
вищевказана сума була перерахована
банком за надання юридичних послуг у
даній цивільній справі, а також участі
осіб, які надавали правову допомогу, у
судовому засіданні матеріали справи
взагалі не містять, а тому вимоги щодо
стягнення з відповідачів на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» 1950 грн. за надання
юридичної допомоги колегія суддів
вважає є недоведеними та не
відповідають вищезазначеним вимогам
закону.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
02 грудня 2013 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості скасувати
частково в частині відмови у
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№2006-ПМ-20 від 28 вересня 2006 року, яка
складається із: заборгованість за
кредитом - 30289,49 доларів США;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 1064,82 доларів
США; пеня за несвоєчасність виконання
зобов»язань за договором - 98838 грн. 06
коп.; штраф (фіксована частина) - 499 грн. 67
коп.; штраф (процентна складова) - 17342
грн. 52 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 200 грн.
згідно договору поруки №167 від 20 жовтня
2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір в розмірі 850 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 60 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір в розмірі 850 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 60 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді