АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/8429/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Гоцкалюк В.Д.
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду
міста Києва

В складі : головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Шебуєвої В.А.

- Оніщука М.І.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Залізничного районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 14 лютого 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди

в с т а н о в и л а :

У червні 2004 року позивач звернувся в
суд з позовом до відповідача про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 20 липня 2004 року заяву позивача
про забезпечення позову задоволено.
Накладено арешт на майно ОСОБА_2, а саме:
на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, належну
йому на праві власності.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 04 листопада 2004 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8803,92 грн. В
задоволенні решти вимог відмовлено.

В грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з заявою в якій просив скасувати арешт
у порядку забезпечення позову на
належну йому 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1, накладений ухвалою судді
Залізничного районного суду м.
Сімферополя від 20.07.2004 року у справі
№4771/03 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення шкоди, завданої ДТП.

Заява мотивована тим, що арешт на
належну йому на праві власності
частину квартири накладено помилково,
оскільки на протязі 2002-2004 років він не
був в м. Сімферополі, не скоював
дорожньо-транспортних пригод, так як в
нього не має і не було посвідчення
водія, він не має автомобіля й не
керував транспортними засобами за
дорученням чи на інших підставах.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 14 лютого 2013 року заяву ОСОБА_2
про скасування арешту повернуто
заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу та повернути справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції .

Зазначає, що арешт на його частину був
накладений помилково, оскільки
відповідачем у справі зазначено особу,
прізвище, ім'я та по-батькові якої
повністю співпадає з його.

Зокрема в резолютивній частині рішення
суду вказано, що дата народження
боржника ІНФОРМАЦІЯ_2, в поясненні ДАІ
вказується адреса проживання
відповідача АДРЕСА_3. Разом з тим, його
дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса
проживання АДРЕСА_1.

Крім того, його не було повідомлено
судом про час та місце розгляду заяви
про скасування заходів забезпечення
позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню.

Повертаючи заяву про скасування
заходів забезпечення позову ОСОБА_2 суд
першої інстанції виходив з того, що
заява подана особою, що не є стороною у
справі.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися неможливо з
огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України,
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 4 статті 154 ЦПК України
передбачено, що особа, щодо якої вжито
заходи забезпечення позову без її
повідомлення, протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали може подати до
суду заяву про їх скасування, яка
розглядається судом протягом двох
днів.

Таким чином, даною статтею передбачено
право не лише осіб, які беруть участь у
справі звернутися до суду з заявою про
скасування заходів забезпечення
позову, а й осіб, щодо яких вжито заходи
забезпечення позову без їх
повідомлення.

Звертаючись в суд з даною заявою ОСОБА_2
зазначав, що відповідачем у справі є
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за
адресою: АДРЕСА_3, проте арешт на 1/3
частини квартири АДРЕСА_1, накладений
ухвалою судді Залізничного районного
суду м. Сімферополя від 20.07.2004 року є
помилковим, оскільки зазначена частина
квартири належить йому - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, що мешкає за адерсою за
адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на зазначене та дійшов хибного
висновку про відсутність у ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 права на звернення до суду
з заявою про скасування заходів
забезпечення позову.

Крім того, в силу ч.5 ст.154 ЦПК України,
питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому засіданні з повідомленням
осіб, які беруть участь у справі. Неявка
цих осіб не перешкоджає розгляду
питання про скасування заходів
забезпечення позову.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні дані щодо належного
повідомлення осіб, які беруть участь у
справі, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, про час
та місце розгляду справи, як те
передбачено ч.3 ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до ч 3.ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, скасовує ухвалу і передає
питання на новий розгляд до суду
першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
суперечить вимогам закону, а тому
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Крім того, у відповідності до вимог 12
Закону України від 15 квітня 2014 року №
1207-VII «Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України», колегія суддів вважає за
можливе визначити підсудність даної
справи Оболонському районному суду м.
Києва.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 14 лютого 2013 року скасувати,
питання передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Підсудність визначити Оболонському
районному суду міста Києва.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :