АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/3625/14-ц 22-ц/774/1516/К/14
Справа №212/3625/14-ц
Категорія № 26 (3)
№ 22-ц/774/1516/к/14
Доповідач - Соколан Н.О.
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Соколан Н.О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В.
П.

при секретарі - Безві М. О.

за участю: представника позивачів -
ОСОБА_2,

представника відповідача - Некрасової
Катерини Олександрнівни

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційними скаргами
представника позивачів ОСОБА_2 та
відповідача Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 27
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю сина у зв'язку з
виконанням трудових обов'язків, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7
звернулися до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
(далі - ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ») про
відшкодування моральної шкоди в сумі 70
000 грн. кожному, посилаючись на те, що
15.11.2013 року при виконанні трудових
обов'язків на шахті ім. Леніна ПАТ
«Кривбасзалізрудком» стався нещасний
випадок, внаслідок якого загинув їх син
- ОСОБА_8.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 27 травня 2014 року позов
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ПАТ
«Кривбасзалізрудком» задоволено
частково.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» у
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по 30 000 грн. без
урахування утримання податку з доходів
фізичних осіб, а також - на користь
держави судовий збір в сумі 243,60 грн. В
іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивачів ОСОБА_2 ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про задоволення позову
в повному обсязі. Вважає, що визначений
судом не досліджені матеріали справи,
не взято до уваги, що вина загиблого
ОСОБА_8 у нещасному випадку не
встановлена, тобто цей випадок стався
виключно з вини відповідача, позивач
ОСОБА_6 є інвалідом ІІ-ї групи та часто
хворіє, потребує постійного догляду,
який їй забезпечував загиблий, тому
розмір відшкодування моральної шкоди
не відповідає обставинам справи.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Кривбасзалізрудком» ставить питання
про скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення про відмову
позивачам в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема, судом не прийнято до уваги, що
ст. 9 Закону України «Про охорону праці»
передбачає відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові, внаслідок
ушкодження здоров'я або у разі смерті
працівника Відділенням Фонду; який є
належним відповідачем у справі; вини
підприємства у нещасному випадку не
встановлено; розмір моральної шкоди
необґрунтовано, позивачами не надано
належних доказів спричинення
моральної шкоди смертю їх сина.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга представника
позивачів ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню, а апеляційна скарга ПАТ
«Кривбасзалізрудком» не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі - ОСОБА_5
та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_8

15.11.2013 року, під час виконання трудових
обов'язків на шахті ім. Леніна ПАТ
«Кривбасзалізрудком» з ОСОБА_8 стався
нещасний випадок, внаслідок якого він
загинув.

Вказаний нещасний випадок визнаний
таким, що пов'язаний з виробництвом, про
що складено Акт за формою Н-1 № 55-21 від
15.11.2013 року. 27.12.2013 року було складено
акт спеціального розслідування
нещасного випадку (а.с. 16-24), основною
причиною нещасного випадку визначено
невиконання посадових обов'язків та
порушення вимог безпеки під час
ведення підземних робіт. Тому доводи
апеляційної скарги відповідача про
недоведеність вини підприємства у
спричиненні нещасного випадку є
безпідставними.

На підставі встановлених обставин суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про наявність підстав,
передбачених ст.ст.1167, 1168 ЦК України для
відшкодування на користь позивачів
моральної шкоди, завданою смертю
фізичної особи.

Отже, суд першої інстанції розглядаючи
справу в досить повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм правову оцінку, ухвалив рішення
яке відповідає вимогам закону.

Доводи ВАТ ««Криворізький
залізорудний комбінат» в скарзі, що суд
першої інстанції при ухваленні рішення
не вірно послався на матеріальне право,
яке регулює позадоговірна відносини та
в даному випадку суду слід було
керуватися Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
професійної працездатності»
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка завдала, за наявності її
вини.

Моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові дружині, батькам
усиновлювачам, дітям усиновленим, а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю, згідно ч.1 ст.1168 ЦК
України.

Тому, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції відповідно до
ст..ст.213,214 ЦПК України правильно
визначився з характером правовідносин,
оскільки батьки загиблого ОСОБА_8
можуть претендувати на відшкодування
моральної шкоди лише з підстав
передбачених ст..ст.1167,1168 ЦК України.

Отже, посилання відповідача ПАТ
«Кривбасзалізрудком» про те, що між
сторонами відсутні обставини
позадоговірного заподіяння шкоди та їх
правовідносини виникли з обставин, що
регулюються законодавством про
охорону праці та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
професійної працездатності», не
ґрунтується на вимогах матеріального
права та обставинах справи.

Вищевказані обставини спростовують
посилання ПАТ «Кривбасзалізрудком»
стосовно відповідальності Фонду
соціального страхування, оскільки,
відповідно до ст..1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
обов'язків. Тому, позивачі скористались
своїм правом та пред'явили позов до
підприємства.

Факт спричинення моральної шкоди
позивачам у зв'язку із загибеллю члена
сім'ї встановлений в судовому
засіданні і підтверджується
матеріалами справи. Позивачі
переносять моральні страждання, що
позбавляє їх нормальних життєвих
зв'язків і вимагає додаткових зусиль
для організації свого життя.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції по
справі ухвалено законне та вмотивоване
рішення, а доводи апеляційної скарги
відповідача є безпідставними та
спростовуються висновками суду.

Однак, на думку колегії суддів, розмір
моральної шкоди визначений судом без
урахуванням роз'яснень п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03. 1995 року, з подальшими змінами "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" відповідно до якого, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних
страждань, з урахуванням в кожному
конкретному випадку ступеня вини
відповідача та інших обставин. Зокрема
враховується характер і тривалість
страждань, стан здоров'я потерпілого,
істотність вимушених змін у його
життєвих стосунках, конкретних
обставин по справі, характер моральних
страждань і наслідків, що наступили.
Суд при постановлені рішення не
врахував характер пов'язаних із
загибеллю члена сім'ї фізичних і
моральних страждань позивачів, їх
тривалість і тяжкість, істотність
вимушених змін у їх життєвих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили.

На думку колегії суддів, визначений
судом розмір моральної шкоди, яка
підлягає стягненню з відповідача, не в
повній мірі відповідає обсягу
фізичних, душевних, психічних
страждань, яких зазнали позивачі,
характеру їх немайнових втрат, та є
заниженим.

З урахуванням усіх обставин даної
справи, колегія суддів вважає, що
розмір моральної шкоди, яку необхідно
стягнути з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на
користь ОСОБА_9, ОСОБА_7, необхідно
збільшити та стягнути з відповідача на
користь позивачів по 63 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів. -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» - відхилити.

Апеляційну скаргу представника
позивачів ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 27 травня 2014 року в
частині розміру моральної шкоди,
стягнутої з Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6
змінити, збільшивши цей розмір з 30 000
грн. до 63 000 грн. на користь кожного. В
іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: