Справа № 308/546/14-ц
Провадження № 2/308/2477/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області в особі

головуючої судді
Сарай А.І.

при секретарі
Козар Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Великогеєвецької сільської ради, треті
особи без самостійних вимог
Ужгородська районна державна
нотаріальна контора та Ужгородське
міськрайонне управління юстиції
Закарпатської області в особі
реєстраційної служби про визнання
права власності на незареєстрований
будинок,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною
заявою про визнання права власності на
незареєстрований будинок в порядку
спадкування за законом. Посилаються на
те, що вона є донькою ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. та ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 У зв'язку з смертю батьків
відкрилася спадщина на належне їм
рухоме та нерухоме майно - по 1/3 частки
житлового будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Даний будинок являється колишнім
колгоспним двором членами якого та
відповідно співвласниками згідно
рішення Великогеєвецької сільської
ради від 31.07.2009 р. № 21 є вона - ОСОБА_2,
батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4. Будинок
збудовано у 1973 році. На день смерті
батька в будинку проживав та був
зареєстрований лише він один. Батьки
заповіту не посвідчували та інших
спадкоємців або осіб, які б мали право
на обов'язкову частку у спадщині за
померлими крім неї немає. З метою
оформлення своїх спадкових прав вона
звернулася до Ужгородської районної
державної нотаріальної контори, де їй
було роз'яснено про необхідність
надати правовстановлюючі документи на
вказаний житловий будинок з належними
до нього господарськими будівлями та
спорудами, однак отримати свідоцтво
про право на спадщину за законом після
смерті вона не може, оскільки первинна
реєстрація на зазначене нерухоме майне
не проводилася. Просить суд визнати за
нею право власності на житловий
будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом за померлою
ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_3

Позивачка у судове засідання не
з'явилася. Представник позивачки подав
заяву у якій просить розглянути справу
без участі позивачки, позовні вимоги
підтримує.

Представник Великогеєвецької
сільської ради у судове засідання не
з'явився. Сільський голова надіслав
заяву в якій просить розглянути справу
без участі представника сільської
ради, щодо позовних вимог виконком
сільської ради заперечень немає.

Представник Ужгородського МРУЮ у
судове засідання не з'явився, подав
клопотання в якому просить розглянути
справу без його участі та залишає
справу на розгляд суду.

Представник Ужгородської районної
державної нотаріальної контори у
судове засідання не з'явився.
Завідуючий нотаріальної контори подав
заяву в якій просить розглянути справу
без їхньої участі.

На підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити повністю виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка ОСОБА_2 - донька ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. та ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про народження позивачки та
свідоцтвами про смерть. Після смерті
батьків позивачки відкрилася спадщина
до складу якої входить житловий
будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

З витягу з рішення виконавчого
комітету Великогеєвецької сільської
ради від 31.07.2009 р. № 21 вбачається, що у
відповідності до Закону України «Про
власність», припинення колгоспних
дворів, на підставі погосподарської
книги Великогеєвецької сільської ради
станом на 01.07.1990 р., виконкомом
сільської ради вирішено оформити право
власності на житловий будинок в
АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 у 1/3 частини будинку.

Довідкою виданою виконкомом
Великогеєвецької сільської ради від
15.07.2013 р. стверджено, що на день смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., з
нею у будинку АДРЕСА_1 постійно
проживали та були зареєстровані ОСОБА_3
та ОСОБА_2. Іншою довідкою
Великогеєвецької сільської ради
стверджується, що на день смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р.,
постійно проживав та був
зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
р. №20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права власності»
(із наступними змінами) спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 p.,
мають вирішуватись за нормами, що
регулювали власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку у його майні; розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

З довідки Великогеєвецької сільської
ради від 15.07.2013 р. вбачається, що від
імені ОСОБА_4 у виконкомі сільської
ради заповіт не посвідчувався.

Згідно роз'яснень, що містяться в листі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р., якщо
спадщина відкрилась у період чинності
ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми
ЦК УРСР про належність спадщини
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
незалежно від оформлення права на
спадщину.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Судом встановлено, що батько позивачки,
являючись спадкоємцем першої черги
на спадкове майно за законом, фактично
прийняв спадщину на спадкове майно
після смерті ОСОБА_4, однак документи на
спадщину не оформив.

З довідки виданою Великогеєвецької
сільської ради від 09.02.2014 р. вбачається,
що по даним які містяться у виконкомі
сільської ради свідоцтва про право
власності на житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1 на ім'я померлої
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що є колгоспним
двором не видавалося та реєстрація
права власності на нього не
проводилася.

Встановлено, що позивачка є
спадкоємцем першої черги на спадкове
майно за законом та з метою оформлення
спадщини звернулася до Ужгородської
районної державної нотаріальної
контори, де їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на спадкове майно.

23.07.2013 р. на ім'я позивачки було
виготовлено технічний паспорт на
житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права. Частиною 2 ст. 328 ЦК України
передбачено, що право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. У
відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті, а при його
відсутності, особи вказані у ст. 1261
цього кодексу, тобто діти та той з
подружжя, який пережив спадкодавця.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку
встановленого ст. 1270 ЦК України не
заявив про відмову від неї.

Згідно роз'яснень, що містяться в листі
Міністерства юстиції України № 19-32/319
від 21.02.2005 р., та п. 3.4., 3.5., 3.6 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
р. за № 7/5 (у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 28.07.2010
року № 1692/5) визначено, що у разі смерті
власника нерухомого майна, первинна
реєстрація права власності на яке не
була проведена і
правовстановлювальний документ
відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися у
судовому порядку.

За таких обставин, враховуючи, що
позивачка від прийняття спадщини не
відмовилася, інших спадкоємців або
осіб, які б мали право на обов'язкову
частку у спадщині за померлими не має
та через відсутність реєстрації
будинку умови для оформлення спадщини
у нотаріальній конторі відсутні за
ОСОБА_2 слід визнати право власності на
спірний будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
у судовому порядку.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 16, 328, 1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК
України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований за адресою АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом за
померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 та
померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча
Сарай А.І.