Справа № 266/2185/14-ц
Провадженя№ 2/266/831/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.06.2014
м.
Маріуполь

Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді
Дзюба М.В.

при секретарі -
Петрухіной Т.Л.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про зняття арешту з нерухомого
майна, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивачка звернулась до суду з
позовною заявою, в якій просить зняти
арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_2 В обґрунтуванні
позовних вимог зазначила, що вона є
рідною тіткою ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Вже після смерті її
племінника, Приморським районним судом
м. Маріуполя було видано судовий наказ
№ 2н-1410 від 24.11. 2009 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк»
суми боргу у розмірі 5264,98 гривень. Крім
того, за даним судовим наказом
Приморським ВДВС було нараховано
виконавчий збір у розмірі 526,50 гривень
та накладено арешт на належну частину
його майна. Також зазначила, що після
смерті племінника вона виплатила його
заборгованість перед ПАТ «ПриватБанк»
в повному обсязі. Однак, позбавлена
можливості розпорядитись майном, а
саме прийняти спадщину у зв'язку із тим,
що арешт, накладений Приморським ВДВС
за даним виконавчим документом, знятий
не був, тому вона вимушена звернутись
до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
надала заяву про розгляд справи без її
участі, позові вимоги підтримала у
повному обсязі та просила
задовольнити.

Відповідач - Приморський ВДВС
Маріупольського МУЮ, надали заяву про
розгляд справи без участі
представника.

Суд, перевіривши матеріали
справи, приходить до висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 24.11. 2009 року,
Приморським районним судом м.
Маріуполя видано судовий наказ № 2н-1410
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ПриватБанк» суми боргу у розмірі 5264,98
гривень. (а.с.7)

Постановою № 1/2859 від 28.12. 2010 року
Приморським ВДВС було накладено арешт
на майно боржника, у вигляді 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2,
згідно виконавчого документу № 2н-1410.
(а.с.7)

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2,
виданого Приморським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області, ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (а.с.8)

Відповідно до довідок № 1323920 від
19.03. 2014 року та № 1362291 від 27.03. 2014 року,
виданих ПАТ «ПрватБанк» ОСОБА_2
заборгованості перед банком не має.
(а.с.9,10)

Крім того, згідно наданої
відповіді Приморського ВДВС, виконавче
провадження за судовим наказом № 2н-1410
було закінчено 31.12.2010 року та в даний
час знищено.

Відповідно до ст.. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України визначає право
власника, якому належить право
володіння, користування та
розпорядженням своїм майном вільно їм
розпоряджатися, тому позивач
обґрунтовано звернулася з даним
позовом до суду.

Відповідно до положень частин 1,2 статті
60 Закону України «Про виконавче
провадження» особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт знімається
за постановою державного виконавця не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини.

Системний аналіз зазначених положень
Закону дає суду підстави для висновку,
що безпосереднє зняття арешту з майна
здійснюється за постановою державного
виконавця, яка приймається на підставі
відповідного рішення суду. Право
зняття арешту з майна належить лише
державному виконавцю того органу
державної виконавчої служби, який цей
арешт накладав.

Разом із тим, позовні вимоги позивачки
про зняття арешту з 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1, накладеного постановою
державного виконавця Приморського
ВДВС ММУЮ №1/2859 від 28.12. 2010 року є
обґрунтованими та такими, що у інший
спосіб, крім як за рішенням суду,
позивачка не може реалізувати своє
право на прийняття спадщини.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
представлені сторонами відповідно до
ст. 60 ЦПК України докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
зняття арешту не суперечить закону та
не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а тому вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.. ст.. 316-317 ЦК України, ст.. 60
Закону України «Про виконавче
провадження» суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Приморського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції про зняття
арешту з нерухомого майна -
задовольнити.

Зняти арешт майна у вигляді 1/3
частини квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1), який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, накладеного
постановою державного виконавця
Приморського ВДВС ММУЮ №1/2859 від 28.12. 2010
року в межах виконавчого провадження
за виконавчим листом № 2н-1410, виданим
Приморським районним судом м.
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «ПриватБанк» суми боргу у
розмірі 5264,98 гривень та виконавчий збір
у розмірі 526,50 гривень.

На рішення може бути подано
апеляцію до Апеляційного суду
Донецької області в місті Маріуполі
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а у разі проголошення
рішення за відсутності сторони - в той
же строк з моменту отримання його
копії.

Суддя:
Дзюба М. В.