Справа № 520/3830/13-ц
Провадження № 4-с/520/56/14
УХВАЛА

12.06.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого судді Луняченка В.О.

При секретарі Лазнікові І.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні, у м. Одесі, справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії старшого державного
виконавця Першого Київського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

07.04.14 року ОСОБА_3 звернувся до суду
зі скаргою на дії старшого державного
виконавця Першого Київського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2, в
якій просить визнати неправомірною
дію старшого державного виконавця
Першого Київського відділу ДВС
Одеського МУЮ ОСОБА_2 по прийняттю
постанови про розшук та арешт майна
боржника від 27.03.2014 року та
зобов’язати старшого державного
виконавця Першого Київського відділу
ДВС Одеського МУЮ ОСОБА_2 скасувати
постанову про розшук та арешт майна
боржника від 27.03.14 року. Дану скаргу
мотивовано тим, що на підставі рішення
Київського районного суду м.Одеси від
23.04.13 року по цивільній справі №
520/3830/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей та стягнення
аліментів на утримання подружжя, позов
ОСОБА_4 задоволений частково, а саме
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
аліменти у твердої грошової сумі 605 (
шістсот п’ять) гривень на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_1) з дня подання позову до
суду – 25.03.2013 року до досягнення дитини
повноліття – 25.10.2016 року; стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти у
твердої грошової сумі 486 ( чотириста
вісімдесят шість) гривень на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_6 (
ІНФОРМАЦІЯ_2) з дня подання до суду –
25.03.2013 року до досягнення дитиною
повноліття – 28.09.2029 року; у стягненні
аліментів на утримання ОСОБА_4 до
досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_6
трьох років – відмовлено. Рішення
набрало законної сили, на підставі чого
за заявою ОСОБА_4 видано виконавчий
лист №520/3830/13-ц від 15.05.13 року.
Постановою державного виконавця
відкрито виконавче провадження ВП
38009006. Постановою старшого державного
виконавця Першого Київського відділу
ДВС Одеського МУЮ від 27.03.14 року
оголошено арешт та розшук майна
боржника ОСОБА_1. Однак дії виконавця
щодо винесення зазначеної постанови
заявник вважає неправомірними,
оскільки боржник не був повідомлений
про відкриття виконавчого
провадження, копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
заявник не отримував, лише 28.03.14 року
при отриманні постанови про розшук та
арешт майна від 27.03.14 заявникові стало
відомо, що відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
рішення суду від 23.04.13 року. В даній
постанові зазначено що боржник
ухиляється від добровільного
виконання рішення суду, що не
відповідає дійсності, оскільки
відповідно до квитанцій про переказ
грошових коштів станом на 25.03.14 року
боржник сплатив кошти у розмірі 8849 грн.
також в постанові про арешт та розшук
майна боржника від 27.03.14 року зазначено
що у власності боржника перебуває
рухоме майно, а саме автомобілі ВАЗ 21099,
2004 року випуску д/н НОМЕР_1, ОСОБА_7, 2006
року випуску, д/н НОМЕР_2, що також не
відповідає дійсності. Заявник
зазначає, що вказана постанова про
розшук та арешт майна підлягає
скасуванню тому що державним
виконавцем безпідставна та
необґрунтована необхідність
застосування даної дії, та навіть не
перевірено наявності у праві власності
у боржника відповідного рухомого
майна, що стало причиною для звернення
до суду з відповідною скаргою.

До судового засідання ОСОБА_1 надав
заяву в якій вимоги за скаргою
підтримує в повному обсязі та просить
справу розглядати за його відсутністю.

Представник Першогові Київського ВДВС
ОМУЮ в судове засідання не з’явився,
повідомлений належним чином, причини
неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням
Київського районного суду м.Одеси від
23.04.13 року по цивільній справі №
520/3830/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей та стягнення
аліментів на утримання подружжя, позов
ОСОБА_4 задоволений частково, а саме
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
аліменти у твердої грошової сумі 605 (
шістсот п’ять) гривень на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_1) з дня подання позову до
суду – 25.03.2013 року до досягнення дитини
повноліття – 25.10.2016 року; стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти у
твердої грошової сумі 486 ( чотириста
вісімдесят шість) гривень на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_6 (
ІНФОРМАЦІЯ_2) з дня подання до суду –
25.03.2013 року до досягнення дитиною
повноліття – 28.09.2029 року; у стягненні
аліментів на утримання ОСОБА_4 до
досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_6
трьох років – відмовлено. Зазначене
рішення набрало законної сили. На
підставі виконавчого листа №520/3830/13-ц
виданого Київським районним судом
м.Одеси 15.05.13 року відкрито виконавче
провадження з виконання рішення суду
від 23.04.13 року. Постановою від 27.03.14
року оголошено розшук майна боржника,
а саме автомобілів ВАЗ 21099, 2004 року
випуску д/н НОМЕР_1, ОСОБА_7, 2006 року
випуску, д/н НОМЕР_2. Однак при винесенні
зазначеної постанови, державний
виконавець не пересвідчилась щодо
наявності у праві власності у
боржника зазначених автотранспортних
засобів, які відповідно до довідки
УДАІ ГУМВС України в Одеській області
від 25.04.14 року к/р 2034 зареєстровані на
іншу фізичну особу, та не взяла до уваги
той факт, що боржником в добровільному
порядку виконується рішення суду, про
що свідчать квитанції про гршові
перекази загалом на суму 8849,00 грн.

Згідно частини другої статті 11 Закону
України “Про виконавче провадження”
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі -виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закону):
«Вимоги держвиконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України та
невиконання законних вимог
держвиконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом».

Частиною 1 ст. 6 Закону передбачено, що
держвиконавець зобов'язаний
використовувати надані йому
повноваження у точній відповідності із
законом і не допускати у своїх
діяльності порушення прав та законних
інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно ст.7 Закону України «Про
державну виконавчу службу» працівник
органу ДВС зобов'язаний сумлінно
виконувати службові обов'язки, не
допускати в своїй діяльності порушення
прав громадян, гарантованих
Конституцією України та законами
України.

Також відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про виконавче провадження»
сторони виконавчого провадження мають
право ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених
законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку встановленим цим Законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
зазначено, що державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Копії цієї постанови надсилаються не
пізніше наступного робочого дня
стягувану та боржникові.

У ст. 31 Закону України «Про виконавче
провадження» зазначено, що копії
постанов про відкриття виконавчого
провадження надсилаються
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Таким чином, боржник повинен бути
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження з метою
реалізації своїх прав та зобов'язань у
виконавчому провадженні.

Отже, державний виконавець повинен
пересвідчитися перед початком
примусового стягнення та здійснення
інших виконавчих дій, що боржник
отримав копію постанови про відкриття
виконавчого провадження, строк
добровільного виконання рішення минув
тощо, у зв’язку з чим суд вважає, що
скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України,
Законом України «Про виконавче
провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити скаргу ОСОБА_1 на дії
старшого державного виконавця Першого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2

Визнати неправомірною дію старшого
державного виконавця Першого
Київського відділу ДВС Одеського МУЮ
ОСОБА_2 по прийняттю постанови про
розшук та арешт майна боржника від
27.03.2014 року.

Зобов’язати старшого державного
виконавця Першого Київського відділу
ДВС Одеського МУЮ ОСОБА_2 скасувати
постанову про розшук та арешт майна
боржника від 27.03.14 року за виконавчим
провадженням ВП 38009006.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 5-ти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Лу
няченко В. О.