Справа № 128/5364/13-ц Провадження №
22-ц/772/1474/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Васильєва Т. Ю.Категорія:
52Доповідач: Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого-судді Нікушина В.П.

суддів: Іванюка М.В., Войтка Ю.Б.

при секретарі Іщук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства
«Страхова Група «ТАС» про поновлення
на роботі, оплату за час вимушеного
прогулу, відшкодування морального
збитку та скасування наказів про
застосування дисциплінарного
стягнення, за апеляційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Страхова Група «ТАС» на рішення
Вінницького районного суду Вінницької
області від 26.03.2014 року, ухвалене по
даній справі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з вказаним позовом до приватного
акціонерного товариства «Страхова
Група «ТАС» (надалі ПАТ «СГ «ТАС»).

Мотивуючи позовні вимоги, він
посилався на те, що з 02.04.2013 року він
працював на посаді начальника відділу
майнового страхування Вінницької
регіональної дирекції ПАТ «СГ «ТАС»,
але наказом №610-К від 24.09.2013 року був
звільнений з займаної посади за п. 4 ч. 1
ст. 40 КЗпП України. Своє звільнення
вважає незаконним та необґрунтованим,
оскільки пов'язує його виключно з
наявним конфліктом, який виник між ним
та директором Вінницької регіональної
дирекції ПАТ «СГ «ТАС».

Після виникнення конфлікту, відносно
нього регулярно складались
фальсифіковані акти про його
відсутність на роботі. На підставі цих
актів його тричі було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани, а саме наказом №523-СТ
від 27.08.2013 року, №524-СТ від 27.08.2013 року та
№525-СТ від 28.08.2013 року. Дані накази він
вважає також незаконними. Покладені на
нього трудові обов'язки виконував
сумлінно, трудової дисципліни не
порушував, прогулів не вчиняв. При
складанні актів про відсутність на
роботі в нього не було витребувано
належним чином пояснень, і акти про
відмову від пояснень також складені з
порушеннями, оскільки його не
ознайомили зі змістом зафіксованих
порушень.

В результаті таких дій йому було
завдано моральної шкоди, тому, що він
незаконно втратив роботу, перебуває в
стані емоційного перевантаження,
втратив душевний спокій.

Рішенням суду першої інстанції позов
задоволено частково. Скасовано накази
про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності,
поновлено на роботі, стягнуто з ПАТ «СГ
«ТАС» на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
грошову компенсацію за заподіяну
моральну шкоду.

З таким рішенням не погодилось ПАТ «СГ
«ТАС» і оскаржило його в апеляційному
порядку, поставивши питання про його
скасування та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
При цьому в апеляційній скарзі
зазначається, що суд першої інстанції
не надав належної оцінки доказам, не
обґрунтував причин, з яких вони не були
прийняті до уваги та дійшов хибного
висновку про визначення приоритетних
напрямків в трудовій діяльності ОСОБА_1

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
представника ПАТ «СГ «ТАС», ОСОБА_1,
перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах апеляційної скарги, прийшла до
висновку про відсутність підстав для
її задоволення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не знайшли свого підтвердження в ході
її розгляду апеляційним судом.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
виходив із того, що характер покладених
на нього трудових обов'язків
передбачає право відлучення з робочого
місця для залучення нових клієнтів та
для ведення перемовин з цього приводу.
Застосовуючи до ОСОБА_1 дисциплінарні
стягнення, в тому числі і звільнення,
відповідач обмежився лише
встановленням факту відсутності
ОСОБА_1 на робочому місці, а не на
роботі, про що свідчить зміст складених
актів про відсутність його на робочому
місці. При цьому обставини його
відсутності на роботі не
встановлювались, в зв'язку з цим суд
дійшов висновку про недоведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні порушень трудової
дисципліни.

З висновками суду першої інстанції
погоджується і колегія суддів,
зважаючи на наступні обставини.

Згідно наказу №190-К від 01.04.2013 року
ОСОБА_1 було прийнято на роботу
начальником відділу майнового
страхування Вінницької регіональної
дирекції ПАТ «СГ «ТАС» з трьохмісячним
випробувальним строком.

Відповідно до п. 4 посадової Інструкції
начальника відділу майнового
страхування, затвердженої директором з
персоналу ПАТ «СГ «ТАС» метою
начальника відділу майнового
страхування є організація продажів
видів страхування, передбачених цією
Інструкцією.

П.П. 2.3. та 2.4. Інструкції визначають, що
приоритетними напрямками в трудовій
діяльності цієї посади є такі завдання
як пошук потенційних клієнтів в
регіоні, проведення переговорів та
укладення договорів страхування. А
враховуючи те, що в підпорядкуванні
ОСОБА_1 не перебували інші підлеглі
працівники, тому його основним
завданням було організація продажу
видів страхування ним самим.

Свою відсутність на робочому місці
ОСОБА_1 пояснював тим, що він вів пошук
таких клієнтів, проводив з ними
зустрічі з приводу укладення страхових
договорів, тобто перебував на роботі.
Ці доводи відповідачем спростовані не
були, оскільки він обмежився лише
констатацією факту відсутності ОСОБА_1
на робочому місці, без з'ясування
обставин його відсутності на роботі.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України,
саме відсутність на роботі вважається
прогулом, застосування в трудовому
законодавстві такої узагальнюючої
категорії обумовлено тим, що виконання
певних видів робіт не може
здійснюватись лише на робочому місці.

Як вбачається із відповіді голови
правління ПАТ «СГ «ТАС» ОСОБА_1 (а.с.87)
його зустрічі з клієнтами на виконання
трудових обов'язків раніше визначались
ним самим, поза межами робочого місця,
без попереднього погодження з
директором Вінницької регіональної
дирекції Мельничуком Я.І.

Лише з отриманням цієї відповіді 20.09.2013
року ОСОБА_1 зобов'язувався свої
зустрічі поза межами робочого місця
проводити за письмовим погодженням з
директором регіональної дирекції.

Звільняючи ОСОБА_1 з роботи ПАТ «СГ
«ТАС» посилалось на його відсутність
на роботі 30.08.2013 року, 03.09.2013 року, 05.09.2013
року, 11.09.2013 року, 12.09.2013 року, 16.09.2013 року,
тобто до визначення порядку,
обумовленого у відповіді голови
правління ПАТ «СГ «ТАС» від 20.09.2013 року.

Із наявних в матеріалах справи актів
(а.с. 43-49) слідує що цими актами
встановлювався лише факт відсутності
ОСОБА_1 на робочому місці, а не на
роботі.

За наведених обставин, висновки суду
першої інстанції про відсутність
підстав для застосування до ОСОБА_1
дисциплінарних стягнень, в тому числі і
звільнення з роботи за прогул, слід
вважати правильними.

А тому, керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
Група «ТАС», відхилити.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 26.03.2014 року,
ухвалене по справі за позовом ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства
«Страхова Група «ТАС» про поновлення
на роботі, оплату за час вимушеного
прогулу, відшкодування морального
збитку та скасування наказів про
застосування дисциплінарного
стягнення, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: (підпис)
В. П. Нікушин

Судді: (підпис)
М. В. Іванюк

(підпис)
Ю. Б. Войтко

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду

Вінницької області ____________
В. П. Нікушин