У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту належності до
громадянства України, -

В С Т А Н О В И В :

05 травня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшла заява
ОСОБА_1 про встановлення факту
належності до громадянства України. 13
травня 2014 року вказана заява була
передана в провадження судді Катющенко
В.П. в порядку визначеному ст. ст. 11-1, ч.1
ст. 118 Цивільного процесуального
кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає справи про встановлення
факту: родинних відносин між
фізичними особами; перебування
фізичної особи на утриманні; каліцтва,
якщо це потрібно для призначення
пенсії або одержання допомоги по
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню; реєстрації
шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу; належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті; народження особи в певний
час у разі неможливості реєстрації
органом державної реєстрації актів
цивільного стану факту народження;
смерті особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту смерті; смерті особи, яка
пропала безвісти за обставин, що
загрожували їй смертю або дають
підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку
внаслідок надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру.

Як роз'яснено в п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення», в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо:
встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з заявлених вимог,
заявник просить суд: встановити його
належність до громадянства України,
при цьому обґрунтовує свої вимоги тим,
що 23 січня 2004 року він отримав новий
паспорт громадянина України, виданий
Попільнянським РВ УМВС України в
Житомирській області. В 2014 році, при
зверненні в паспортний сервіс для
отримання нового закордонного
паспорту, йому стало відомо, що
відносно посадових осіб ВВІР в
Житомирській області були відкриті
кримінальні провадження по факту
незаконної видачі паспортів.

Таким чином, стає очевидним, що
встановлення факту належності
заявника до громадянства України
пов'язане з відповідними діями чи
бездіяльністю саме посадових осіб
органів державної влади, на підставі
рішення яких заявнику було видано
паспорт громадянина України. Отже,
відносини, що склалися в даному випадку
між заявником та органами влади
містять спірний предметний склад та
мають вирішуватися в позовному
провадженні з вимогами пред'явленими
до відповідного органу державної
влади.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо з заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право, а якщо спір
про право буде виявлений під час
розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

Як роз'яснено в п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення», у тому разі,
коли буде виявлено, що
встановлення підвідомчого судові
факту пов'язане з вирішенням спору про
право, суд відмовляє в прийнятті
заяви до розгляду в окремому
провадженні, а якщо це буде виявлено
під час розгляду справи, залишає
заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про відмову у відкритті
провадження у справі окремого
провадження та роз'яснити заявнику
його право звернутися до суду з позовом
на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись п.
п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», ст.ст. 210, 256, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у
справі окремого провадження за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту
належності до громадянства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: