Справа № 682/915/14-ц
Провадження № 2/682/392/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.04.2014 року Славутський міськрайонний
суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Тончук Р.І.

при секретарі Придачук Г.Л.,

за участю позивачки ОСОБА_1 , її
представника ОСОБА_2,

представників відповідачів Медведюк
М.І., ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Ганнопільської сільської
ради, ОСОБА_6 про визнання заповіту
недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Ганнопільської сільської ради, ОСОБА_6
про визнання заповіту недійсним.
Посилається на те, що у 2010 році вона
познайомилась з жителем АДРЕСА_1
ОСОБА_7, який з-за похилого віку та
незадовільного стану здоров»я
потребував стороннього догляду, а тому
запропонував їй з сином переїхати до
нього на постійне проживання. Пообіцяв,
що скасує складений на ім»я ОСОБА_6
заповіт і укладе з нею договір
довічного утримання. Вона погодилась
на його пропозицію і у липні 2010 року
переїхала у АДРЕСА_1 та стала проживати
у будинку ОСОБА_7 3.03.2011 року з сином
зареєструвалась у його будинку по
АДРЕСА_1. У серпні 2010 року в присутності
секретаря та соціального працівника
Ганнопільської сільської ради ,
сусідки ОСОБА_8 та її, позивачки, ОСОБА_7
підписав заяву про скасування заповіту
на ім»я ОСОБА_6 від 11.08.2006 року і її
забрала секретар сільської ради для
подальшої реєстрації. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7 помер, а 22.05.2013 року до неї
з»явився ОСОБА_6,який заявив вимогу про
звільнення будинку, посилаючись на
наявність у нього заповіту ОСОБА_7
Славутський РВВС, куди вона звернулась
із скаргою, їй повідомив, що заява
ОСОБА_7 про скасування заповіту була
повернута йому секретарем сільської
ради без реєстрації, що на її думку, є
порушенням закону. Вважає, що ОСОБА_7 не
змінював свого рішення щодо скасування
заповіту , оскільки при житті постійно
говорив, що будинок буде належати їй,
дав згоду на проведення газопостачання
до свого житлового будинку і це було
виконано за її кошти. Отже, заповіт
повинен бути визнаний недійсним.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 позов підтримала.

Представник сільської ради
Медведюк М.І. заявила про визнання
позову, однак, з її пояснень вбачається,
що фактично позову вона не визнає,
давши пояснення про те, що заява ОСОБА_7
про скасування заповіту у алфавітній
книзі обліку заповітів зареєстрованою
не значиться. Зі слів тодішнього
секретаря сільської ради ОСОБА_10 та
інших працівників сільської ради їй
відомо, що наступного дня після
підписання заяви про скасування
заповіту, ОСОБА_7 з»явився до сільської
ради та забрав цю заяву. З цієї причини
вона не була у встановленому порядку
зареєстрована та не була зроблена
відмітка про скасування заповіту.
Жодних неправомірних дій з боку
працівників сільської ради не
вбачається.

Будучи присутнім у судовому
засіданні 14.04.2014 року , відповідач
ОСОБА_6 позову не визнав, давши
пояснення про те, що ОСОБА_7 тривалий
час проживав з його матір»ю однією
сім»єю, а тому склав на нього заповіт.
Після смерті матері він підтримував
стосунки з ОСОБА_7, приїздив до нього і
він ніколи не говорив про намір
скасувати заповіт. Інші заповіти, що
скасовували б заповіт на його ім»я, не
посвідчувались. Договір довічного
утримання з позивачкою не укладався.
Отже, заповіт від 11.08.2006 року є чинним.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 11.08.2006 року
секретарем виконкому Ганнопільської
сільської ради за реєстром № 91
посвідчено заповіт ОСОБА_7, яким він все
своє майно заповів ОСОБА_6 Заповіт
зареєстрований у книзі нотаріальних
дій, що оглянута у судовому засіданні і
наявності такого заповіту не оспорюють
сторони.Відповідно до чинного
законодавства заповіт може бути
скасований заповідачем шляхом подання
про це заяви. З пояснень позивачки,
представника Ганнопільської сільської
ради, свідків ОСОБА_10,ОСОБА_8, ОСОБА_11
вбачається, що 25.08.2010 року сусідка
ОСОБА_7.ОСОБА_8 запросила до його
будинку секретаря сільської ради і в
присутності їх всіх він підписав заяву
про скасування заповіту від 11.08.2006 року,
текст якої був написаний іншою особою.
Заява була передана секретарю
сільської ради ОСОБА_10 для подальшої
реєстрації та вчинення відповідних дій
по скасуванняю заповіту. Однак, заява
не була зареєстрована і в оглянутому у
судовому засіданні журналі скасованих
заповітів по Ганнопільській сільській
раді цей заповіт, як скасований не
значиться. З пояснень тодішнього
секретаря сільської ради ОСОБА_10
вбачається, що наступного дня вранці,
тобто 26.08.2010 року , ОСОБА_7 особисто
з»явився до сільської ради і забрав
зазначену заяву,яку вона не встигла
зареєструвати, оскільки вона була
подана в кінці робочого дня. Свідок
ОСОБА_8 також дала пояснення про те, що
ОСОБА_7 наступного дня забрав заяву про
скасування заповіту, про що повідомив
їй особисто. Говорив про те, що після
появи у ОСОБА_1 чоловіка був проти
проживання сім»ї у його будинку. Свідок
ОСОБА_12 дав такі ж пояснення,
стверджуючи, що ОСОБА_7 говорив йому
особисто про те, що він забрав у
сільській раді вказану заяву. Свідок
ОСОБА_13 дала пояснення про те, що
ОСОБА_7 постійно говорив про те, що за
його волею будинок буде належати
ОСОБА_6

Наведені обставини дають
підставу вважати, що заповіт від 11.08.2006
року не був скасований заповідачем у
встановленому порядку. Докази про це
відсутні. Новий заповіт або договір
довічного утримання з ОСОБА_1 ОСОБА_7 не
уклав. Вона не є спадкоємцем за
заповітом чи за законом, а тому не є
належним позивачем по справі.
Скасування заповіту не породжує для
неї відповідних прав. Догляд за
заповідачем та вкладення коштів у
газифікацію його будинку не є
підставою для скасування заповіту.
Також не можуть бути прийняті як доказ
скасування заповіту пояснення
позивачки, свідка ОСОБА_14про те, що
ОСОБА_7 їм говорив скасування цього
документу, оскільки це спростовано
наведеними доказами.

Заповіт може бути визнаний недійсним у
випадках, передбачених ст. 1257 ЦК
України. Однак, обставин,
зазначених у цій нормі закону, а також
ст.ст. 203, 215 цього ж Кодексу не
встановлено.

Постановою слідчого СВ Славутського РВ
УМВС України в Хмельницькій області
від 31.12.2013 року кримінальне провадження
щодо ОСОБА_10 закрите у зв»язку з
відсутністю в її діях складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 364 ч. 1 КК
України(а.с.14).

Керуючись ст.ст. 203,215, 1254, 1257 ЦК України,
ст.ст. 8,10,212, 213 ЦПК України, суд

вирішив:

ОСОБА_1 в позові до Ганнопільської
сільської ради, ОСОБА_6 про визнання
недійсним заповіту ОСОБА_7, що
посвідчений виконкомом Ганнопільської
сільської ради Славутського району
Хмельницької області 11 серпня 2006 року
за реєстром № 91 , відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий: