Справа № 161/1268/14-ц
Провадження № 2/161/1073/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

04 червня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

в складі: головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

його представника
ОСОБА_2

представника відповідача
Войцешук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього
підприємства «Автосклакдальний завод
№1 публічного акціонерного товариства
«Автомобільна компанія «Богдан
Моторс» про стягнення заробітної
плати та всіх належних сум при
звільненні працівника та компенсації
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 січня 2014 року звернувся в суд з
позовом до дочірнього підприємства
«Автоскладальний завод №1 публічного
акціонерного товариства «Автомобільна
компанія «Богдан Моторс» про
стягнення заробітної плати та всіх
належних сум при звільненні працівника
та компенсації моральної шкоди.

ОСОБА_1 мотивує свій позов тим, що з 08
квітня 2013 року працював на посаді
економіста з планування у економічному
відділі Дочірнього підприємства
«Автоскладальний завод №1» публічного
акціонерного товариства «Автомобільна
компанія «Богдан Моторс» (надалі - ДП
«АСЗ№1» АТ «АК «БОГДАН МОТОРС») з
окладом 1870,00 грн. на місяць. 19 листопада
2013 року він був звільнений з роботи на
підставі п. 1 ст.40 Кодексу законів про
працю України (надалі - КЗпП України) за
скороченням чисельності та штату
працівників.

Згідно довідки про середню заробітну
плату (дохід) № 1087 від 15.11.2013 р. (надалі -
довідка №1087) та довідки про доходи №1213
від 09.12.2013 р. (надалі - довідка №1213),
виданих відповідачем, йому було
нараховано заробітну плату: за квітень
2013 р. - 1182,04 грн.; за травень 2013 р. - 1729,43
грн.; за червень 2013 р. - 2012,82 грн.; за
липень 2013 р. - 1856,49 грн.; за серпень 2013 р. -
2009,29грн.; за вересень 2013 р. - 1580,60 грн.; за
жовтень 2013 р. - 1590,24 грн.; за листопад 2013
р.-3723,40 грн.

Оскільки його було звільнено в
листопаді 2013 р., то в суму за листопад
2013р. включено компенсацію за
невикористану відпустку - 1035,30 грн. та
вихідну допомогу при скороченні
чисельності штату (ст. 44 КЗпП України) -
1937,82 грн., тобто заробітна плата за
листопад 2013 р. становить: 3723,40 грн. - 1035,30
грн. - 1937,82 грн. = 750,28 грн. Загальна сума
нарахованої заробітної плати складає
12711,19 грн.

Заробітну плату відповідач
перераховував на зарплатну картку,
відкриту у Філії Акціонерного банку
«Південний» у м. Львів, на рахунок
№НОМЕР_1. Згідно виписки по рахунку
приватного клієнта №/0122 за
період з 01.04.2013 р. по

22.01.2014р. було перераховано заробітну
плату на загальну суму 10501,66 грн. Отже,
заборгованість по заробітній платі
відповідача йому, на момент подачі
позовної заяви, становить 2209,53 грн.

Оскільки відповідачем не виконано,
передбаченого ст. 116 КЗпП України
обов'язку по виплаті працівнику всіх
сум, що належить йому від підприємства
в день звільнення, то виплата йому
середнього заробітку за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку, відповідно довідки №1087,
виданої ДП «АСЗ№1» АТ «АК «БОГДАН
МОТОРС», складає 58,69 грн.

Неправомірними діями відповідача, що
виразилось у невиплаті йому належних
сум при звільненні, змусили позивача
докладати додаткових зусиль на захист
порушених трудових прав, а саме: він
неодноразово їздив до відповідача з
надією, що йому буде виплачено всю
заборгованість, намагався отримати
довідку про нараховану, але
невиплачену заробітну плату, звертався
до Територіальної державної інспекції
з питань праці у Волинській області,
був змушений шукати кваліфіковану
юридичну допомогу. Вказані обставини,
спричинили втрату нормальних життєвих
зв'язків із сім'єю, позбавили фактичної
можливості утримувати сім'ю, чим
завдано йому моральних та душевних
страждань. Моральну шкоду ОСОБА_1
оцінює в сумі 5000,00 грн.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просить суд стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі в сумі 2209,53 грн.,
компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 1035,30 грн., вихідну
допомогу при скороченні чисельності
штату - 1937,82 грн., середній заробіток за
час затримки виплати заробітної плати
в сумі 3990,92 грн., моральну шкоду в сумі
5000,00 грн., витрати на правову допомогу в
сумі 1500,00 грн.

В судовому засіданні позивач свій
позов підтримав з наведених у позовній
заяві мотивів. 13.05.2014р. позивач подав
суду заяву про збільшення і уточнення
позовних вимог, згідно якої просить
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість по заробітній платі в
сумі 2156,48грн., вихідну допомогу при
скороченні чисельності штату штату в
потрійному розмірі за порушення
трудового законодавствак-4755,96грн.,
середній заробіток за час затримки
виплати заробітної плати в сумі
8358,96грн., моральну шкоду в сумі 5000грн.,
витрати на правову допомогу в сумі
1500грн. Допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення
заробітної плати, але не більше ніж за
один місяць.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав частково на
суму 3386,82 грн. за час затримки
розрахунку, а в задоволенні решти
позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
прийшов до висновку, що позов слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08
квітня 2013 року ОСОБА_1 працював на
посаді економіста з планування у
економічному відділі Дочірнього
підприємства «Автоскладальний завод
№1» публічного акціонерного
товариства «Автомобільна компанія
«Богдан Моторс» з окладом 1870,00 грн. на
місяць. 19 листопада 2013 року позивач був
звільнений з роботи на підставі п. 1 ст.40
Кодексу законів про працю України за
скороченням чисельності та штату
працівників, що підтверджується копією
трудової книжки. (а.с.3).

Згідно ч.І ст. 116 КЗпП України: «При
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.». Після звільнення відповідач не
провів з позивачем остаточного
розрахунку по заробітній платі, а також
не була надана довідка про нараховану
але невиплачену заробітну плату.

Судом встановлено, що відповідачем
порушено вимоги ст. 116 КЗпП України щодо
обов'язку по виплаті працівнику всіх
сум, що належить йому від підприємства
в день звільнення, то для відповідача
наступає передбачена ст. 117 КЗпП
України відповідальність. - виплата
працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що станом на момент
розгляду справи заробітна плата,
вихідна допомога, компенсація за
невиплачену відпустку повністю
виплачена позивачу. Довідки, які
стверджують цей факт: №190 від 28.04.2014р. та
№235/01-25 від 29.04.2014р. додані в
попередньому судовому засіданні.

Враховуючи норми законодавства та
роз'яснення пункту 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України №13 від 24.12.1999
року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці» часом
затримки розрахунку при звільненні
позивача відповідно є період з часу
його звільнення по день постановлення
судового рішення.

Судом встановлено, що розрахунок
відповідача з позивачем по заробітній
платі було здійснено 29.01.2014р.

Розмір середнього заробітку за
затримку розрахунку нараховується за
кількість робочих днів у відповідності
до Постанови Кабінету Міністрів
України від 08.02.199, №100. Отже, листопад 2013
року - 6 робочих днів (починаючи з
20.11.2013р.) , грудень 2013р.-22 робочих дні,
січень 2014-19 робочих днів (до 29.01.2014р.
включно) Всього : 47 робочих днів.

Зважаючи на вищевикладене, середній
заробіток за весь час затримки виплати
позивачу заробітної плати на день
подання позовної заяви до суду у
відповідності до вищенаведеного
становить 3386,92 грн. (47 днів (період
затримки виплати) х72,06 (розмір
середнього заробітку в день) =3386,82грн.)

Згідно ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Суд вважає, що позивачу внаслідок
несвоєчасної виплати належних сум при
звільненні було завдано моральної
шкоди, яка полягає у тому, що останній
переніс моральні страждання, втратив
нормальні життєві зв'язки, що вимагає
від нього додаткових зусиль.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Завдану ОСОБА_1 моральну шкоду суд
оцінює у 600 гривень, яку слід стягнути з
відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 84
Цивільного процесуального кодексу
України на користь ОСОБА_1 підлягає
стягнення витрат на правову допомогу в
сумі 1000,00 грн., які згідно ч.3 ст.79 ЦПК
відносяться до судових витрат. Дані
витрати підтверджуються укладеним
договором про надання правової
допомоги від 23.12.2013р. та розрахунковими
документами. При цьому, суд враховує
кількість затраченого адвокатом часу,
участь адвоката в судових засіданнях.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_1 слід
задовольнити частково. В задоволенні
решти позовних вимог слід відмовити за
безпідставністю.

Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача

в дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини

вимог.

Оскільки рішення постановлено на
користь позивача частково, тому його
вимога щодо стягнення з відповідача
понесених судових витрат підлягає до
часткового задоволення, а саме: з
відповідача в дохід держави слід
стягнути 487,20гривень (чотириста
вісімдесят сім гривень) судового збору.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 44, 116, 117, 237 ч.1 КЗпП України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства
«Автосклакдальний завод №1 публічного
акціонерного товариства «Автомобільна
компанія «Богдан Моторс» на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
затримки виплати заробітної плати в
сумі 3386,82 грн. (три тисячі триста
вісімдесят шість гривень 82 копійки),
моральну шкоду в сумі 600,00 грн. (шістсот
гривень), витрати на правову допомогу в
сумі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень).

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з дочірнього
підприємства «Автосклакдальний завод
№1 публічного акціонерного товариства
«Автомобільна компанія «Богдан
Моторс» в дохід держави 487,20гривень
(чотириста вісімдесят сім гривень)
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Івасюта Л.В.