Справа № 636 / 1543 / 14-ц
2 / 636 / 953 / 2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Чугуївський
міський суд Харківської області у
складі:

головуючого - судді
Ковригіна О.С.

при секретарі -
Фатєєвої С.М.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Чугуївська державна нотаріальна
контора Харківської області, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до
Чугуївського міського суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_2, третя особа - Чугуївська
державна нотаріальна контора
Харківської області, про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, в якому, просила суд,
визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на приватизовану земельну
ділянку площею 3,68 гектара в межах
згідно з планом, розташовану на
території Коробочкинської сільської
ради, призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер :01:000:0388, що
належить ОСОБА_3 на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю серії IV-XP №095947, виданого 02 січня
2003 року на підставі розпорядження
Чугуївської райдержадміністрації від
10 грудня 2002 року №333, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №474, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в
с. Коробочкине, Чугуївського району
Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначила, що 04 серпня 2000 року її мати -
ОСОБА_3, склала заповіт, згідно якого на
випадок своєї смерті зробила наступне
розпорядження: «все моє майно, де б воно
не знаходилось та з чого б воно не
складалося, і взагалі, все те, що буде
мені належати на день смерті, та на що я
буду мати право за законом, заповідаю
своїй дочці ОСОБА_1». ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3 померла. Після смерті ОСОБА_3
відкрилася спадщина, яка складається з
приватизованої земельної ділянки
площею 3,68 гектара в межах згідно з
планом, розташованої на території
Коробочкинської сільської ради,
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер :01:000:0388.
Позивач, ОСОБА_1, фактично прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_3. Проте,
нотаріус повідомила, що не зможе видати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на приватизовану земельну
ділянку з тієї підстави, що державний
акт на зазначену земельну ділянку
видано вже після смерті спадкодавці. У
зв'язку з вищевказаним ОСОБА_1 в порядку
ст. 3 Цивільного процесуального кодексу
України змушена звернутись до суду, за
захистом своїх прав, оскільки не може
оформити та юридично закріпити за
собою право власності на спадкове
майно.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явилась, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надала
заяву про слухання справи без її
участі, позовні вимоги підтримала, та
просила суд позов задовольнити (а.с. 22).

Відповідач - ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явилася, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надала
заяву про слухання справи без її
участі, проти задоволення позовних
вимог не заперечувала (а.с.23).

Представник третьої особи -
Чугуївської державної нотаріальної
контори Харківської області, у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, згідно якої проти задоволення
позову не заперечував та просив
проводити розгляд справи у його
відсутності (а.с. 20).

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності не з'явившихся осіб за
наявними доказами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову, суд, за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази по справі, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

04 серпня 2000 року, мати Позивача - ОСОБА_3,
склала заповіт, згідно якого на випадок
своєї смерті зробила наступне
розпорядження: «все моє майно, де б воно
не знаходилось та з чого б воно не
складалося, і взагалі, все те, що буде
мені належати на день смерті, та на що я
буду мати право за законом, заповідаю
своїй дочці ОСОБА_1» (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим 04 березня 2002 року
Коробочкинською сільською радою
Чугуївського району Харківської
області, про що в книзі реєстрації
актів про смерть зроблено запис за №07
(а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складається з
приватизованої земельної ділянки
площею 3,68 гектара в межах згідно з
планом, розташованої на території
Коробочкинської сільської ради,
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер :01:000:0388.

Вказана земельна ділянка належить
ОСОБА_3 на підставі державного акту на
право приватної власності на землю
серії IV-XP №095947, виданого 02 січня 2003
року на підставі розпорядження
Чугуївської райдержадміністрації від
10 грудня 2002 року №333, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №474
(а.с. 11).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності. Якщо цивільні відносини
виникли раніше і регулювалися актом
цивільного законодавства, який втратив
чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав
та обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 №7, відносини спадкування
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом.

Оскільки правовідносини виникли під
час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то
згідно з п.4 Заключних та перехідних
положень ЦК України 2003 року, необхідно
застосовувати норми ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР,
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК Української РСР,
кожний громадянин може залишити за
заповітом усе своє майно або частину
його (не виключаючи предметі звичайної
домашньої обстановки і вжитку) одній
або кільком особам як тим, що входять,
так і тим, що не входять до кола
спадкоємців за законом, а також державі
або окремим державним, кооперативним
та іншим громадським організаціям.

Згідно з статтею 548 Цивільного кодексу
Української РСР, для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини.

Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного
кодексу Української РСР встановлено,
що спадкоємець прийняв спадщину якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, або якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 560 ЦК Української РСР,
спадкоємці, закликані до
спадкоємства, можуть одержати в
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини свідоцтво
про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 561 ЦК Української
РСР, свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям за законом
після закінчення шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України" свідоцтво про право на
спадщину видається на підставі
письмової заяви спадкоємців після
закінчення шести місяців з дня
відкриття спадщини. Видача свідоцтва
про право на спадщину спадкоємцям, які
прийняли спадщину, ніяким строком не
обмежена.

Позивач, ОСОБА_1, фактично прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_3, що
підтверджується Свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом серії ВАЕ
№887702, виданим 21 березня 2003 року
Держаним нотаріусом Чугуївської
державної нотаріальної контори Дідік
Є.Г., зареєстрованим в реєстрі за №547
(а.с. 12). Відповідно до якого ОСОБА_1
отримала у спадщину іншу частину майна
ОСОБА_3.

Проте, нотаріус повідомила, що не зможе
видати свідоцтво про право на спадщину
за заповітом на приватизовану земельну
ділянку площею 3,68 гектара в межах
згідно з планом, розташовану на
території Коробочкинської сільської
ради, призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер :01:000:0388, з тієї
підстави, що державний акт на зазначену
земельну ділянку видано вже після
смерті спадкодавці. Отже, Позивач має
право визнати право власності на
вищевказану земельну ділянку в порядку
спадкування за законом.

Окрім Позивача, право на спадкування
після смерті ОСОБА_3 мала ОСОБА_2 (онука
спадкодавці), яка протягом тривалого
часу здійснювала догляд за померлою,
але в передбачений законом строк до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини в порядку
спадкування за законом не зверталася,
зі спадкодавцем на момент її смерті не
проживала, отже, є такою що не прийняла
спадщину.

Наявність родинного зв'язку між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 підтверджується:

- свідоцтвом про народження ОСОБА_2 (а.с.
7), відповідно до якого матір'ю ОСОБА_2
записана ОСОБА_1;

- свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_2 (а.с. 8), відповідно до якого
ОСОБА_1 після розірвання шлюбу отримала
прізвище ОСОБА_2;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (а.с.
6), відповідно до якого матір'ю ОСОБА_1
записана ОСОБА_3;

- довідкою Відділу реєстрації актів
громадянського стану Чугуївського
районного управління юстиції
Харківської області від 26.07.2002 року
№705/13 (а.с. 13), відповідно до якої ОСОБА_1
уклала шлюб з ОСОБА_7 і їй було
присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом, крім того, право приватної
власності є непорушним.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно Наказу Міністерства юстиції
України №914/5 від 26.05.2009 року «Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо державної реєстрації прав
власності на об'єкти нерухомого майна
на підставі рішень судів», Рішення
судів про визнання права власності на
об'єкти нерухомого майна, про
встановлення факту права власності на
об'єкти нерухомого майна, про передачу
безхазяйного нерухомого майна до
комунальної власності є
правовстановлюючими документами, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація прав власності на об'єкти
нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись
Наказом Міністерства юстиції України
22.02.2012 № 296/5 "Про затвердження Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України", Листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування», ст.
ст. 524, 534, 541, 560, 561 Цивільного кодексу
Української РСР, ст. 328 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 130,
169, 174, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Чугуївська державна нотаріальна
контора Харківської області, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на приватизовану земельну
ділянку площею 3,68 гектара в межах
згідно з планом, розташовану на
території Коробочкинської сільської
ради, призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер :01:000:0388, що
належить ОСОБА_3 на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю серії IV-XP №095947, виданого 02 січня
2003 року на підставі розпорядження
Чугуївської райдержадміністрації від
10 грудня 2002 року №333, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №474, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в
с. Коробочкине, Чугуївського району
Харківської області.

Рішенняможе бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через міський
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя -