Справа № 136/1146/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" червня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Липовець
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: Іваньківська
сільська рада Липовецького району
Вінницької області, про встановлення
факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Липовецького
районного суду Вінницької області із
заявою про встановлення факту
перебування її на утриманні ОСОБА_2 в
період з січня 1995 року по день її смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначених
у заяві заявниця вказує, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, яка
приходилась їй тіткою. Ще за життя
ОСОБА_2, заявниця з середини січня 1995
року звільнилась з роботи та переїхала
на постійне місце проживання в с.
Пісочин,у зв'язку з тим, що не мала
можливості вже працювати за станом
здоров'я, пенсії не отримувала, а також
хворіла, оскільки відбулось
загострення атеросклеротичного
кардіосклерозу ІІ ступеня середньої
тяжкості, гіпертонічна хвороба ІІ
ступеня. Отримувана від ОСОБА_2
допомога була постійним та основним
джерелом засобів її, ОСОБА_1, до
існування, оскільки ніякої
матеріальної допомоги вона не
отримувала. Після смерті ОСОБА_2, вона,
ОСОБА_1, продовжує проживати в будинку
тітки без реєстрації і до цього часу.
Інших близьких родичів в ОСОБА_2 не
було, відтак спадкоємці відсутні. На
даний час постало питання про
прийняття спадкового майна, яке
залишилось після смерті тітки. Вона,
ОСОБА_1, має намір успадкувати майно
своєї тітки, однак згідно положень
діючого на час відкриття спадщини, не
може підтвердити свою належність до
числа спадкоємців в порядку ст.531 ЦК
УРСР, у зв'язку з чим в нотаріальному
порядку при попередній консультації у
нотаріуса їй було відмовлено в
реалізації її права на спадщину, тому
просила суд встановити факт, що вона,
ОСОБА_1, перебувала на утриманні своєї
тітки - ОСОБА_2 з січня 1995 року до дня
смерті спадкодавця, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судове засідання представник
заявника ОСОБА_3 не з'явився, однак
надав суду заяву, в якій вимоги про
встановлення факту перебування його
довірительки на утриманні ОСОБА_2
підтримав, просив задовольнити, а
розгляд справи проводити за його
відсутності.

Представник заінтересованої особи
Іваньківської сільської ради
Липовецького району Вінницької
області в судове засідання не прибув, в
адресованій суду заяві не заперечував
щодо задоволення вимог ОСОБА_1,
вказавши на розгляд справи у його
відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, давши
оцінку усім зібраним у справі доказам
дійшов до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_1 виданим Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Липовецького районного
управління юстиції Вінницької області,
актовий запис №8 (а.с.8). Після смерті
ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільний кодекс
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності. Щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності Цивільним
кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої Цивільного
кодексу України застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.

В заяві заявниця ставить питання про
встановлення факту перебування її на
утриманні спадкодавця з метою
реалізації своїх прав на спадкування
майна спадкодавця, до складу якого
увійшла земельна частка (пай) розміром
3,44 га, що розташована на території
Іванківської сільської ради
Липовецького району та належала
спадкодавцеві на підставі Сертифіката
на право власності на земельну частку
(пай) серія ВН №0217654, яка на даний час
залишається не прийнятою, оскільки
відсутні спадкоємці як за законом так і
за заповітом.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року,
чинної на час відкриття спадщини,
встановлено, що до числа спадкоємців за
законом належать непрацездатні особи,
що перебували на утриманні померлого
не менше одного року до його смерті. При
наявності інших спадкоємців вони
успадковують нарівні з спадкоємцями
тієї черги, яка закликається до
спадкоємства.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 8 постанови від 31 березня 1995
року N 5 "Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення", чинної на час
відкриття спадщини, встановлення факту
перебування особи на утриманні
померлого має значення для одержання
спадщини, призначення пенсії або
відшкодування шкоди, якщо допомога, яка
надавалась, була для заявника
постійним і основним джерелом засобів
для існування. Одержання заявником
заробітку, пенсії, стипендії, інших
доходів не є підставою для відмови у
встановленні факту перебування на
утриманні, коли суд установить, що
основним і постійним джерелом засобів
до існування була для заявника
допомога з боку особи, яка надавала
йому утримання. Видана відповідним
органом довідка про те, що за його
даними особа не перебувала на
утриманні померлого, не виключає
можливості встановлення у судовому
порядку факту перебування на
утриманні. Така довідка оцінюється
судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

При вирішенні заяв про встановлення
факту перебування на утриманні
необхідно враховувати, що: для
встановлення факту перебування на
утриманні з метою оформлення права на
спадщину необхідно, щоб утриманець був
непрацездатним на день смерті
спадкодавця і перебував на утриманні
останнього незалежно від родинних чи
шлюбних відносин з ним (ст. 531
Цивільного кодексу України (ЦК)) не
менше одного року.

Рішенням Липовецького районного суду
Вінницької області від 25.04.2013 року було
встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала спільно зі своєю
тіткою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року в с. Пісочин Липовецького району
Вінницької області в період з січня 1995
року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
року. Вказане судове рішення набуло
законної сили 07.05.2013 року, а відтак в
силу правил ст.61 ЦПК України, обставини,
що встановлені судовим рішенням, яке
набрало законної сили не підлягають
доказуванню.

Те, що заявниця була непрацездатною на
день смерті ОСОБА_2 доведено довідками
медичного закладу КЗ "Центр первинної
медико - санітарної допомоги
Коростишівського району", відповідно
до якого констатовано, що ОСОБА_1 не
може працювати за станом здоров'я,
оскільки у неї відбулось загострення
атеросклеротичного кардіосклерозу ІІ
ступеня середньої тяжкості,
гіпертонічна хвороба ІІ ступеня.

Перебування заявниці на утриманні
ОСОБА_2 не менше одного року до дня
смерті останньої підтверджується тим,
що за станом здоров'я заявниця не мала
можливості працювати, а відтак не мала
жодних доходів, відтак отримувана
спадкодавцем ОСОБА_2 пенсія була
основним джерелом засобів для
існування ОСОБА_1 Вказане доведено
довідками органу місцевого
самоврядування від 12.02.2014 року за
№02-12/12.

Здобуті у справі докази вказують, що
станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 року на день
смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1, будучи
непрацездатною особою, перебувала на
утриманні своєї тітки не менше одного
року, відтак набула права на
спадкування в розумінні положень ст.531
ЦК УРСР.

Встановлення даного факту має для
заявника юридичне значення, оскільки
від цього залежить виникнення, зміна її
майнових прав. Іншого порядку
встановлення таких прав не передбачено
чинним законодавством. Встановлення
цього факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право
заявника.

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає, що заява підлягає до
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212 - 215, 234-235, 256-259 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №5 (зі
змінами та доповненнями від 25 травня 1998
року) «Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення», суд, -

В и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт перебування
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримані своєї
тітки ОСОБА_2 в період з січня 1995 року по
день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко