Справа № 2/489/1308/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

5 червня 2014 року Ленінський районний
суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської
Н.А.,

при секретарі - Ковальовій
С.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики,

В С Т А
Н О В И В:

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики.

Позивач вказував на те, що 20 квітня 2012
року між ним та відповідачем було
укладено договір позики, за яким він
надав йому у борг кошти у розмірі 265000
грн., що еквівалентно 25000 євро.,
строком до 20 серпня 2012 року.
Посилаючись на те, що зобов'язання
відповідач не виконав, позивач просив
суд стягнути з останнього 265000 грн. 00
коп. боргу, 12587 грн. 50 коп. три проценти
річних, 3975 грн. 00 коп. індексу інфляції,
2815 грн. 66 коп. судового збору.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.

Позивач та відповідач в судове
засідання не з'явилися. Про час і місце
розгляду справи повідомлялися судом
належним чином.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України
у разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
адреси, судова повістка надсилається
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК
України судом ухвалено про проведення
заочного розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи
та оцінивши зібрані по справі докази у
їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20
квітня 2012 року між позивачем ОСОБА_2 та
відповідачем ОСОБА_3 укладено
письмовий договір про надання
безпроцентної позики, за яким ОСОБА_2
передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі
265000 грн. 00 коп. строком до 20 серпня 2012
року.

На підтвердження укладення
зазначеного договору позики та його
умов позивачем суду представлена
розписка позичальника.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Частина 2 ст.1047 ЦК України допускає
пред'явлення на підтвердження
укладення договору позики та його умов
розписки позичальника або іншого
документа, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної суми
грошей або кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За таких обставин суд вважає, що позов
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики підлягає
задоволенню.

З відповідача на користь позивача слід
стягнути 265000 грн. 00 коп. боргу, 12587 грн. 50
коп. - три проценти річних за
прострочення грошового зобов'язання
за період з 21 серпня 2012 року по 31
березня 2014 року, 3975 грн. 00 коп. - індекс
інфляції.

Відповідно ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сплачений при
подачі позову судовий збір в розмірі 2815
грн. 62 коп..

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, 224, 225
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 265000 грн. (двісті шістдесят п'ять
тисяч) грн. коп. боргу, 12587 грн. 50 коп. -
три проценти річних за прострочення
грошового зобов'язання, 3975 грн. 00 коп.
судового збору, а всього 2181562 (двісті
вісімдесят одна тисяча п'ятсот
шістдесят дві) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 2815 грн. 62 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою до
Ленінського районного суду м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Н.А. Спінчевська