Справа № 373/1076/14-ц Головуючий у І
інстанції Овдієнко К.М.Провадження №
22-ц/780/3963/14 Доповідач у 2 інстанції
ЯворськийКатегорія 49
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського
М.А.,

суддів:
Кашперської Т.Ц., Кулішенка Ю.М..,

при секретарі:
Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Переяслав - Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 16 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей та припинення права на аліменти
дружини,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом у
відповідності до норм ст.ст. 82, 192
Сімейного кодексу України та просив
припинити право ОСОБА_2 на аліменти, які
стягуються з нього на утримання
дружини; змінити розмір аліментів на
користь ОСОБА_2 на утримання двох
неповнолітніх доньок, зменшивши до 200
грн. щомісячно і до досягнення ними
повноліття кожній.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що на час прийняття судом рішень
про стягнення аліментів на утримання
двох неповнолітніх дітей та на
утримання вагітної дружини він мав
змогу сплачувати аліменти, оскільки у
вересні 2013 року він продав належну йому
квартиру в м. Києві. Але з 17.03.2014 р. він
перебуває на обліку в УПФ України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська, і йому, як
ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС,
призначена пенсія у розмірі 949 гривень
довічно. Інших доходів він не має, тому
не має можливості сплачувати аліменти
в розмірі, які стягуються з нього на
підставі рішень суду.

Рішенням Переяслав - Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 16 травня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказане рішення
районного суду як незаконне та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на те, що
суд першої інстанції не правильно
застосував норми матеріального права,
оскільки він перебуває на обліку в
управлінні ПФУ за віком та отримує
пенсію у розмірі 949 грн, як ліквідатор
наслідків аварії на ЧАЕС на термін
довічно, що на його думку являється
вагомим аргументом для припинення
права відповідачки на аліменти та
зменшення розміру аліментів на
утримання неповнолітніх дітей, тому
вважає висновки суду такими, що не
відповідають обставинам справи.

Не підтримуючи доводів апеляційної
скарги, ОСОБА_2 подала заперечення, в
яких посилається на правильність
рішення першої інстанції, так як
перебування позивача на обліку у
пенсійному фонді не є підтвердженням
його непрацездатності, а навпаки є
показником стабільності і
регулярності отримуваних доходів
позивачем, тому просить рішення суду
залишити без змін.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія приходить до висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи
у задоволенні позовних вимог суд
першої інстанції мотивував свій
висновок тим, що з часу призначення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей в 2013 році сімейний стан позивача,
стан його здоров"я не змінилися, на його
утриманні інших дітей, непрацездатної
дружини та батьків немає, з
призначенням пенсії на пільгових
умовах він не стан непрацездатним,
оскільки не досяг пенсійного віку та не
визнаний інвалідом крім того судом не
встановлено, що матеріальне становище
позивача погіршилося, а також
позивачем не надано доказів проте, що
стан здоров'я та матеріальне
становища дітей позивача поліпшилося,
у зв'язку з чим суд вважав позов не
доведеним та відмовив у його
задоволенні.

Однак повністю погодитися із вказаним
висновком суду першої інстанції
колегія суддів не може виходячи з
наступних обставин.

З матеріалів справи вбачається що
відповідно до рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 09.08.2013 р. з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються
аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 гривень
щомісячно, починаючи з 31 липня 2013 року і
до повноліття дитини.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 18.11.2013 р. з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються
аліменти на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 800 гривень
щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2013 року
і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від
27 лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч.1
ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України.

Вирішуючи спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в
частині стягнення з останнього
аліментів за рішенням
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 09 серпня 2013
року та за рішення цього ж суду від 18
листопада 2013 року суд мотивував своє
рішення тим. що ОСОБА_1 є працездатною
особою яка має можливість працювати та
отримувати дохід, а тому визначив йому
аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмір
по 800 грн. щомісячно на кожну із дітей.

Частина перша статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України,
розмір аліментів, визначений рішенням
суду, не вважається незмінним. Отже, у
зв'язку із значним покращенням
матеріального становища платника
аліментів матір дитини може подати до
суду заяву про збільшення розміру
аліментів. Значне погіршення
матеріального становища батька може
бути підставою для його вимоги про
зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України
за рішенням суду розмір аліментів
визначається у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3
ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України
тільки вказує на можливість зміни
раніше встановленого розміру
аліментів за наявності доведених в
судовому порядку підстав, а саме: зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру
аліментів в твердій грошовій сумі (що
фактично є зміною розміру) ст. 184 СК
України відносить: нерегулярний,
мінливий дохід платника аліментів,
одержання частини доходу в натурі та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Право вимагати заміни розміру
аліментів шляхом зміни способу
присудження аліментів не може
заперечуватися, адже можливість вибору
способу присудження аліментів з огляду
на мінливість життєвих обставин,
зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не
може обмежуватися разовим її
здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної
заборони змінювати розмір аліментів
шляхом зміни способу їх присудження, за
положеннями ст. 192 СК України зміна
розміру аліментів може мати під собою
зміну способу їх присудження (зміна
розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів, визначений у певній твердій
грошовій сумі та навпаки).

Саме до такого висновку прийшов
Верховний Суд України при розгляді 05
лютого 2014 року справи №6-143цс13.

Колегія суддів виходячи з того що
починаючи з 17 березня 2013 року позивачу
у справі ОСОБА_1 як ліквідатору аварії
на ЧАЕС призначено пенсію за віком в
розмірі , що свідчить про наявність в
нього з цього часу постійного доходу,
тому його вимоги про зміну розміру
аліментів підлягають до задоволення
шляхом зміни розміру аліментів
стягнутих із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
на утримання неповнолітніх дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначених
рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 09 серпня 2013 року (справа №373/2114/13ц)
та на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, призначених рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
18 листопада 2013 року (справа №373/2972/13ц)
зменшивши розмір аліментів із 800 грн. на
кожну дитину до 1/6 зі всіх видів доходів
щомісячно, але менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
на кожну дитини до досягнення ними
повноліття.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 82 СК України
право одного з подружжя на аліменти,
які були присуджені за рішенням суду,
може бути припинене за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що платник
аліментів неспроможний надавати
матеріальну допомогу. Право одного з
подружжя на утримання припиняється у
випадках, передбачених статтями 83, 85, 87
і 89 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 09.08.2013 р. з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються
аліменти на її утримання в розмірі 400
гривень щомісячно, починаючи з 31 липня
2013 року, - на період вагітності дружини.

Вказане рішення постановлено судом у
відповідно до вимог ст. 84 ч.1 СК України
та підлягало виконанню на час
вагітності ОСОБА_2 тобто до народження
ІНФОРМАЦІЯ_2 року останньою дочки
ОСОБА_4, тому вимоги ОСОБА_1 щодо
припинення стягнення вказаних коштів
ґрунтуються на вимогах закону .
Позовних вимог щодо утримання дружини
до досягнення дитиною трирічного віку
що передбачено ст. 84 ч.2 СК України
ОСОБА_2 не заявлялися та судом не
вирішувалися.

Враховуючи викладені обставини
колегія суддів вважає, доводи апелянта
такими, що підлягають до часткового
задоволення з постановлення нового
рішення в порядку передбаченому ст. 309
ЦК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, ст.ст. 82, 192 СК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Переяслав - Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 16 травня 2014 року скасувати та
ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну
розміру аліментів на утримання
неповнолітніх дітей та припинення
права на аліменти дружини задовольнити
частково.

Змінити розмір аліментів стягнутих із
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітніх дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, призначених рішенням
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 09 серпня 2013 року (справа №373/2114/13ц)
та на утримання дочки ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, призначених рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
18 листопада 2013 року (справа №373/2972/13ц)
зменшивши розмір аліментів із 800 грн. на
кожну дитину до 1/6 зі всіх видів доходів
щомісячно, але менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
на кожну дитини до досягнення ними
повноліття.

Припинити стягнення із ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліменти на її
утримання стягнутих рішенням
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 09 серпня 2013 року (справа №373/2114/13ц) .

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді:
Т.Ц.Кашперська

Ю.М.Кулішенко