Справа № 626/600/14-ц
Провадження № 2/626/286/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2014 року
Красноградський районний суд
Харківської області в складі:

головуючої судді:
Тарасенко Л.І.

при секретарі
Деревінській Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Краснограді цивільну
справу за позовом ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ
УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором з зустрічною
позовною заявою ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ
УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про
розірвання кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО
«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором №5762460 від 23.10.2007
року із всіма змінами і доповненнями до
нього, а саме: 4215,40 доларів США,
еквівалент 569,53 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ (903,77 грн. за 100
доларів) становить 5 147,24 грн. та 18 712,99
грн., а також понесені судові витрати.

15 квітня 2014 року в ході судового
засідання, представник відповідача
ОСОБА_2- ОСОБА_3 подав зустрічний позов
до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,
в якому просить суд розірвати
кредитний договір №5762460 від 23.10.2007 року
та як похідний до нього, договір
застави транспортного засобу № 5798411
від 23.10.2007 року та договір додаткової
угоди №12391288 від 26.11.2011 року з дати
винесення рішення по справі.

В судовому засідання представник
позивача, яка діє на підставі
довіреності, Щербак Євгенія Сергіївна,
позов підтримала та просила його
задовольнити в повному обсязі, а в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
про розірвання кредитного договору
відмовити. В обґрунтування позовних
вимог послалась на те, що між Закритим
акціонерним товариством «Перший
Український Міжнародний банк»
правонаступником, всіх прав та
забов'язань якого є ПУБЛІЧНЕ
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ
УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№5762460 від 23.10.2007 року за умовами якого,
позивач надав, а відповідач отримав у
кредит грошові кошти у розмірі 9610,00
доларів США, а відповідач в свою чергу,
зобов'язався використати його за
цільовим призначенням, сплатити
відсотки за користування кредитом та
повернути кредит частинами в розмірах,
в порядку та в строки, визначені
Кредитним договором, але не пізніше
23.10.2014 року. 26.08.2011 року до Кредитного
договору була укладена Додаткова угода
№ 12391288, згідно умов якої було надано
другий транш у розмірі 12186,47 грн. для
погашення частини заборгованості за
першим траншем (все далі за текстом
Кредитний договір). Починаючи з 02.07.2012
року ОСОБА_2 не виконує зобов'язання
щодо своєчасного повернення кредиту, у
зв'язку з чим виникла заборгованість,
яку остання добровільно не погашає,
тому позивач звернувся з даним позовом
до суду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
пояснила, що 23.10.2007 року між нею та ЗАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
був укладений кредитний договір про
надання кредиту в розмірі 9610,00 доларів
США для придбання транспортного засобу
марки Daewoo, 02.11.2009 року сталась
дорожньо-транспортна пригода
внаслідок якої транспортний засіб
отримав пошкодження, вартість
відновлювального ремонту перевищує
вартість суми кредиту отриманого на
його придбання. На даний час вона не має
можливості сплачувати суми
передбачені кредитом, оскільки у
зв'язку зі зростанням курсу долара США
по відношення до гривні в неї знизились
доходи. Страхові виплати були
направлені банку в рахунок виконання
зобов'язань, вона також в рахунок
погашення заборгованості за кредитом
надавала згоду на продаж заставного
автомобіля, але його придбати ніхто не
виявив бажання. При цьому просила
задовольнити зустрічний позов, та
розірвати кредитний договір із всіма
змінами та доповненнями до нього,
оскільки банк звернувся до неї з
позовом про стягнення всієї
заборгованості у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 -ОСОБА_3 зустрічний
позов про розірвання кредитного
договору підтримав та просив його
задовольнити. В обґрунтування своїх
позовних вимог послався на те, що 23.10.2007
року між ЗАТ «Перший Український
Міжнародний Банк» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №5762460 про
надання кредиту в розмірі 9610,00 доларів
США для придбання транспортного засобу
марки Daewoo. В забезпечення виконання
зобов'язань по кредитному договору
23.10.2007 року був укладений договір
застави транспортного засобу №5798411 та
для погашення частини заборгованості
ОСОБА_2 за Кредитним договором 26.08.2011
року була укладена додаткова угода на
суму 12186,47 грн. 02.11.2009 року транспортний
засіб в наслідок дорожньо-транспортної
пригоди отримав механічні пошкодження,
внаслідок яких технічно не справний,
згідно розрахунку вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу складає 55564,91 грн.,
що перевищує вартість суми кредиту
отриманого на придбання цього
транспортного засобу. У зв'язку з тим,
що позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості
за кредитним договором, і просить
стягнути кошти одночасно і одноразово
у повному обсязі, вважає що кредитний
договір підлягає розірванню, а
зобов'язання, що виникли згідно
договору припиненню, оскільки у
відповідача на даний час не має
можливості сплачувати суми
передбачені кредитним договором, що у
разі його не розірвання призведе до
подальших порушень договору, а у
позивача в такому випадку буде
можливість продовжувати нараховувати
штрафні санкції. Крім того зазначив, що
на даний час змінились обставини
настільки, що як би відповідачка могла
їх передбачити то взагалі не укладала
договір, або уклала б його на інших
умовах так, як при укладанні кредитного
договору ні позивач ні відповідач не
розраховували на обставини обумовлені
економічною кризою та іншими
незалежними від сторін факторами,
оскільки на момент укладання договору
23.10.2007 року офіційний курс долару по
відношенню до гривні становив 5,03 грн.
за долар США, а станом на 14.04.2014 року
становив 12,98 грн. за долар США, що
призвело до здорожчання розміру
кредиту. Зменшення ціни придбаного
автомобілю у зв'язку з ДТП, а також
підвищення грошового еквіваленту
цього майна порушує співвідношення
майнових інтересів по відношенні до
того, на що ОСОБА_2 розраховувала при
укладанні договору.

Вислухавши пояснення осіб які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд вважає первісні
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню, а у зустрічному позові
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно ст.1 ЦПК України завданнями
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

В ч.1,ч.2 ст.60 ЦПК України зазначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ЗАТ «Перший
Український міжнародний банк»,
правонаступником всіх прав та
зобов'язань якого є ПУБЛІЧНЕ
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ
УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та
громадянкою України ОСОБА_2 було
укладено Кредитний договір №5762460 від
23.10.2007 року, за умовами якого банк
зобов'язався надати кредит у розмірі
9610,00 доларів США, а ОСОБА_2 зобов'язалась
використати кредит за цільовим
призначенням, сплати відсотки за
користування кредитом та повернути
кредит частинами в розмірах, в порядку
та в строки, визначені Кредитним
договором, але не пізніше 23.10.2014 року,
кредит надано за цільовим призначенням
на придбання транспортного засобу
марки Daewoo, що підтверджується копією
зазначеного договору (а.с.8-11).

26.08.2011 року до зазначеного вище
Кредитного договору була укладена
Додаткова угода №12391288, згідно умов
якої було надано другий транш у розмірі
12186,47 грн. для погашення частини
заборгованості за першим траншем, що
підтверджується копією зазначеної
додаткової угоди (а.с. 12-14).

Відповідно до пункту 1.1 вище
зазначеного Кредитного договору, банк
зобов'язався надати Позичальнику
кредит у розмірі 9610,00 доларів США, на
умовах, обумовлених цим договором, а
Позичальник зобов'язався використати
його за цільовим призначенням,
сплатити проценти за користування
кредитом та повернути Кредит Банку в
порядку та у строки, обумовлені
договором.

Банк належним чином виконав свої
обов'язки за кредитним договором,
відкривши ОСОБА_2 позичковий рахунок та
надавши їй обумовлені кредитним
договором грошові кошти у повному
обсязі, що підтверджується
меморіальним ордером від 23.10.2007 та
Випискою операцій оборотів за
позичковим рахунком (а.с.15-17).

Із матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_2, починаючи з 02.07.2012 року не
виконує належним чином взяті на себе
договірні зобов'язання за кредитним
договором №5762460 від 23.10.2007 року.

25.03.2013 року банк, керуючись ч.10 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», п.2 ст. 1050 ЦК України та
п.п.3.5.7., 3.5.8 Кредитного договору вручив
ОСОБА_2 вимогу про дострокове
повернення всієї суми кредиту та
нарахованих відсотків за користування
кредитом, яку відповідач отримала
особисто 25.03.2013 року, про що свідчить її
підпись на вказаній вимозі (а.с.18).

В порушення п.3.5.8 Кредитного договору,
зазначені вимоги банку відповідачем у
вказаний строк не були виконані, у
зв'язку з чим у відповідача виникла
прострочена заборгованість перед
банком за основною сумою кредиту в
повному обсязі, таким чином у позивача
виникло право розпочати стягнення
всієї суми заборгованості за Кредитним
договором в судовому порядку.

Станом на 25.02.2014 року заборгованість
відповідача перед позивачем з
основної суми кредиту, процентів за
користування кредитом, пені за
порушення строку повернення кредиту і
сплати процентів за користування ним
становить 4215,40 доларів США та 23 860,23
грн., що підтверджується розрахунком
заборгованості ОСОБА_2 за кредитним
договором №5762460 від 23.10.2007 року зі всіма
змінами та доповненнями до нього, з
яких:

-заборгованість за сумою кредиту 3476,15
доларів США та заборгованість за
непогашеними відсотками за
користуванням кредитом 739,25 доларів
США, що разом становить 4 215,40 доларів
США ( чотири тисячі двісті п'ятнадцять
доларів США 40 центів);

- сума пені за порушення строків
зобов'язань за Кредитним договором
еквівалент 473,43 доларів США та суму
штрафів за порушення обов'язків,
передбачених п.п.4.3.2.-4.3.6 Кредитного
договору еквівалент 96,10 доларів США, що
разом становить еквівалент 569,53 доларів
США (п'ятсот шістдесят дев'ять доларів
США 53 центи), що за офіційним курсом НБУ
(903,77 грн. за 100 доларів США), становить 5
147,24 грн. (п'ять тисяч сто сорок сім
гривень 24 копійки);

- заборгованість за сумою кредиту 9298,52
грн., заборгованість за непогашеними
відсотками за користування кредитом
3151,08 грн., сума пені за порушення
строків виконання зобов'язань за
Кредитним договором 1369,89 грн. та сума
штрафів за порушення обов'язків щодо
поновлення дії договорів страхування
4893,50 грн., що разом становить 18 712, 99
грн.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, окрім положень вказаного
вище Кредитного договору, врегульовані
нормами Цивільного кодексу України, ЗУ
«Про захист прав споживачів».

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Так, відповідно до норм ст.ст. 3, 6, 11, 627 ЦК
України підставами для виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договір. При цьому сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.
Різновидом договору є кредитний
договір, договір поруки, які
обов'язково укладаються в письмові
формі (ст.ст. 553,1054, 1055 ЦК україни).

Нормою ст. 1054 УК України визначено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно до 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК
Ураїни передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, а зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України..

Нормою ст. 536 ЦК Укаїни ззначено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлене
договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК Укаїни
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки,
різновид якої є пеня, штраф (ст. 549 ЦК
України). При цьому право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання (ст. 550 ЦК
України).

За змістом ст. 549 ЦК України, під пенею
розуміється грошова сума, яку боржник
має передати кредитору у випадку
порушення боржником зобов'язання, що
встановлюється у відсотковому
відношенні до простроченої суми за
кожен день прострочення виконання
грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк встановлений договором або
законом.

Нормою ч.1 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник не звільняться від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Пункт 5.2 Кредитного договору
встановлює, що у разі порушення
боржником зобов'язань з повернення
кредиту та/або сплати відсотків за
користування кредитом, останній
зобов'язаний сплатити на користь банка
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, за кожен день прострочення.

Згідно п.5.4 Кредитного договору за
кожний випадок порушення
Позичальником обов'язків щодо
поновленя дії договорів страхування,
Позичальник зобов'язаний сплатити на
вимогу Банка на його користь штраф у
розмірі 10% від мінімальної страхової
суми, на яку згідно з вимогами
зазначеного пункту Договору має бути
укладений договір страхування.

Відповідно до п. 5.5 Кредитного договору,
за кожен випадок порушення
Позичальником обов'язків, передбачених
п.п 4.3.2 -4.3.6 Кредитного договору,
позичальник зобов'язаний сплатити на
користь банку штраф у розмірі 1% від
суми одержаного кредиту.

У пункті 12 постанови №5 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року
зазначено, що у разі якщо кредит
правомірно наданий в іноземній валюті
та кредитодавець (позивач) просить
стягнути кошти в іноземній валюті, суд
у резолютивній частині рішення
зазначає про стягнення таких коштів
саме в іноземній валюті, що відповідає
вимогам ч.3 ст. 533 ЦК України.

Крім цього суд враховує, що ОСОБА_2
споживчий кредит у іноземній валюті
був укладений 23.10.2007 року, тобто до
набрання чинності Закону України від
22.09.2011 року №3795-VІ «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг».

Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України
іноземна валюта може
використовуватися в Україні у
випадках і в порядку, встановленому
законом.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання
має бути виражене у грошовій одиниці
України - гривні. Сторони можуть
визначити грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Отже, вирішуючи питання щодо позовних
вимог ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ
МІЖНАРОДНИЙ БАНК», приймаючи до уваги,
що в судовому засіданні знайшов
підтвердження факт укладення між
позивачем та відповідачем кредитного
договору №5762460 від 23.10.2007 року із
дотримання вимог діючого
законодавства, а також встановлено
невиконання відповідачем, на відміну
від позивача, своїх зобов'язань за
даним кредитним договором, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Враховуючи вище викладене, суд вважає
за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на
користь позивача заборгованість за
кредитним №5762460 від 23.10.2007 року із всіма
змінами і доповненнями до нього, а саме:
4215,40 доларів США, еквівалент 569,53
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
(903,77 грн. за 100 доларів) становить 5 147,24
грн. та 18 712,99 грн.

Розглянувши зустрічну позовну заяву,
суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 652 ЦК України у
разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладанні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідності з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішення суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1.в момент укладання договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2. зміна обставин зумовлена
причинами, які заінтересована сторона
не могла усунути після їх виникнення
при всій турботливості та обачності,
які від неї вимагалися;

3.виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладанні договору;

4.із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Зокрема у пунктах 15, 16, 17 постанови №5
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30 березня
2012 року роз'яснено, що при вирішенні
спорів щодо розірвання кредитного
договору з посиланням, зокрема, на
світову фінансову кризу чи інші
суттєві обставини суд має враховувати
положення частини другої статті 652 ЦК і
виходити з того, що закон пов'язує
можливість розірвання договору
безпосередньо не з наявністю істотної
зміни обставин, а з наявністю одночасно
чотирьох умов, визначених частиною
другою цієї статті, при істотній зміні
обставин.

16. Саме по собі зростання/коливання
курсу іноземної валюти не є достатньою
підставою для розірвання кредитного
договору на підставі статті 652 ЦК,
оскільки зазначене стосується обох
сторін договору й позичальник при
належній завбачливості міг, виходячи з
динаміки зміни курсів валют із моменту
введення в обіг національної валюти та
її девальвації, передбачити в момент
укладення договору можливість зміни
курсу гривні України до іноземної
валюти, а також можливість отримання
кредиту в національній валюті.

При цьому суди повинні з'ясувати
виконання банками чи іншими
фінансовими установами положення
статей 11, 18, 21 Закону України «Про
захист прав споживачів», а також
пунктом 3.8 Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених постановою
Правління Національного банку України
від 10 травня 2007 року № 168,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 25 травня 2007 року № 541/13808 (щодо
договорів, укладених після набрання
постановою чинності), де передбачено
обов'язок банків у разі надання кредиту
в іноземній валюті під час укладення
кредитного договору попередити
споживача, що валютні ризики під час
виконання зобов'язань за цим договором
несе споживач.

17. Зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом
(частина перша статті 598 ЦК). Такі
підстави, зокрема, зазначені у статтях
599 - 601, 604 - 609 ЦК.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Тобто, при вирішенні даного спору в
частині розірвання кредитного
договору з посиланням позивачки на
фінансово-економічну кризу в Україні,
суд виходити з того, що закон пов'язує
можливість розірвання договору
безпосередньо не з наявністю істотної
зміни обставин, а з наявністю одночасно
чотирьох умов, визначних ч. 2 ст. 652 ЦК
України при істотній зміні обставин.

З урахуванням наведеного, суд вважає,
що саме по собі зростання курсу
іноземної валюти не є достатньою
підставою для розірвання кредитного
договору на підставі ст. 652 ЦК України,
оскільки зазначене стосується обох
сторін договору і позивачка при
належній завбачливості могла, виходячи
з динаміки зміни курсів валют із
моменту введення в обіг національної
валюти та її девальвації, передбачити в
момент укладення договору можливість
зміни курсу гривні України до
іноземної валюти, а також можливість
одержання кредиту в національній
валюті.

Крім того, безпідставним є посилання
позивачки на порушення відповідачем
ст. ст. 11, 18, 19 ЗУ «Про захист прав
споживачів», оскільки валютні ризики
під час виконання зобов'язань за
кредитним договором несе споживач,
тобто сама позивачка.

Судом з'ясовано, що при укладенні
Кредитного договору №5762460 від 23.10.2007
року між банком та ОСОБА_2 були
дотримані вимоги передбачені 11, 18, 21
Закону України «Про захист прав
споживачів», де передбачено обов'язок
банків у разі надання кредиту в
іноземній валюті під час укладення
кредитного договору попередити
споживача, що валютні ризики під час
виконання зобов'язань за цим договором
несе споживач, оскільки п.1.1.1.
Кредитного договору передбачено, що
саме Позичальник несе усі валютні
ризики під час виконання зобов'язань за
цим Договором.

Одним із загальних принципів
цивільного законодавства є принцип
свободи договору, який знайшов своє
відображення у ст.ст. 3 та 627 ЦК України.
Свобода договору включає в себе й
вільне визначення сторонами його умов,
де фіксуються взаємні права та
обов'язки учасників. За ст. 632 ЦК України
ціна договору встановлюється за
домовленістю сторін, тобто вільною.
Позивач звернувся до банку з проханням
про видачу кредиту у іноземній валюті.
З свого боку банком потреби позивача
було задоволено та надано кредитні
кошти у іноземній валюті.

Що стосується посилань відповідача на
те, що на даний час вона не має
можливості сплачувати кредит, через
погіршене матеріальне становище, то
слід зазначити, що законодавством не
передбачено можливість розірвання
кредитного договору через відсутність
у боржника коштів на погашення кредиту.

Також слід зазначити, що настання
страхового випаду не змінює обсягу
відповідальності Позинальника в
частині обов'язку повернути Банку
отриманий кредит і сплатити відсотки
за користування ним, і не може бути
підставою для розірвання
Кредитного договору.

Вимагаючи розірвання договору на
підставі статті 652 УК України
відповідач, відповідно до статті 60 ЦК
України, зобов'язаний довести ті
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог.

На порушення цих вимог закону,
позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
доводів про наявність підстав,
наведених у ч.2 ст. 652 ЦК України,
для розірвання кредитного
договору та припинення нарахування
відсотків.

Враховуючи вище викладе зустрічна
позовна заява ОСОБА_2 про розірвання
кредитного договору не підлягає
задоволенню, так як позивачем не
доведено наявність всіх чотирьох умов
необхідних для розірвання кредитного
договору у зв'язку із істотною зміною
обставин, якими сторони керувались при
укладанні кредитного договору,
оскільки стягнення всієї суми
заборгованості за кредитним договором
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, так як
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином та саме по собі
зростання курсу іноземної валюти не є
достатньою підставою для розірвання
кредитного договору, спірний договір
був укладений належним чином та
виконувався обома сторонами.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд на підставі ст. 88
ЦПК України, враховуючи результат
вирішення справи, вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,
судові витрати по сплаті судового
збору згідно квитанції від 28.02.2014 року у
розмірі 656,56 грн. відповідно до ціни
позову станом на 28.02.2014 року 65956,48 грн.
(18712,99 грн.+5147,24 грн.+42096,25 грн. (4214,40
доларів США х 9,9863 грн. офіційний курс
НБУ станом на 28.02.2014 року за 1 долар США)
=659556,48 грн.).

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 11, 16, 203, 204, 215, 509, 526, 611,625, 1048, 1054 УК
України, ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60-61, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ
МІЖНАРОДНИЙ БАНК" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ
МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (місцезнаходження м.
Донецьк, вул. Університетська, 2А,
індекс 83001, )
заборгованість за кредитним договором
№ 5762460 від 23.10.2007 року із всіма змінами і
доповненнями до нього, а саме:

- заборгованість за сумою кредиту 3476,15
доларів США та заборгованість за
непогашеними відсотками за
користуванням кредитом 739,25 доларів
США, що разом становить 4 215,40 доларів
США ( чотири тисячі двісті п'ятнадцять
доларів США 40 центів);

- суму пені за порушення строків
зобов'язань за Кредитним договором
еквівалент 473,43 доларів США та суму
штрафів за порушення обов'язків,
передбачених п.п.4.3.2.-4.3.6 Кредитного
договору еквівалент 96,10 доларів США, що
разом становить еквівалент 569,53 доларів
США (п'ятсот шістдесят дев'ять доларів
США 53 центи), що за офіційним курсом НБУ
(903,77 грн. за 100 доларів США), становить 5
147,24 грн. (п'ять тисяч сто сорок сім
гривень 24 копійки);

- заборгованість за сумою кредиту 9298,52
грн., заборгованість за непогашеними
відсотками за користування кредитом
3151,08 грн., суму пені за порушення
строків виконання зобов'язань за
Кредитним договором 1369,89 грн. та суму
штрафів за порушення обов'язків щодо
поновлення дії договорів страхування
4893,50 грн., що разом становить 18 712, 99
грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ
МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (місцезнаходження м.
Донецьк, вул. Університетська, 2А,
індекс 83001, ) понесені
судові витрати на оплату судового
збору 656,56 грн. (шістсот п'ятдесят шість
гривень 56 копійок).

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ
МІЖНАРОДНИЙ БАНК" про розірвання
кредитного договору -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення в апеляційний суд
Харківської області через
Красноградський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя