Справа № 465/4300/13
Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин
Провадження № 22-ц/783/3154/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Азенко М.В.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Франківського районного
суду м. Львова від 18 листопада 2013 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

встановила:

8.05.2013 року позивач Публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк» звернувся в суд з позовом про
стягнення із відповідача ОСОБА_4
заборгованості за кредитним договором
в сумі 1 316 679,27 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позовних
вимог посилався на те, що 15.10.2007 року між
ВАТ «Універсал Банк» (правонаступник
якого є ПАТ «Універсал Банк») та
ОСОБА_3 укладено Кредитний договір
№11-1/737к-07 на загальну суму 170 000,00
доларів США, строком до 14.10.2037р., зі
сплатою 12,45 % відсотків річних. Крім
того 15.10.2007 року з ОСОБА_4 укладено
договір поруки.

Загальна сума заборгованості
відповідача за Кредитним договором
№11-1/737к-07 від 15.10.2007 року станом на
05.04.2013року становить 164 729,05 доларів США,
що еквівалентно - 1 316 679,27 грн.

Тому просив стягнути з ОСОБА_4, як
з поручителя, заборгованість за
кредитним договором.

Оскаржуваним Франківського районного
суду м. Львова від 18 листопада 2013 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Універсал Банк» заборгованості за
кредитним договором в сумі 1 316 679,27 грн.
та 3441,00 грн. судового збору, що було
сплачено при поданні позовної заяви, а
всього разом 1 320 120,27 (один мільйон
триста двадцять тисяч сто двадцять)
грн. 27 коп.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає,
оскаржуване рішення суду першої
інстанції є незаконним та
необґрунтованим, оскільки неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи.

Крім того, вказує на неправильність
розрахунків заборгованості позивача,
оскільки при їх здійсненні позивач
частково врахував умови додаткової
угоди, а частково в односторонньому
порядку відмовився від їх виконання.

Також зазначає, що списання грошових
коштів з позичкового рахунку ОСОБА_3
відбулося 16.10.2007 року, але банк при
розрахунку періоду заборгованості
строк надання коштів розпочинає
рахувати з 15.10.2007 року, тобто у момент,
коли позичальник навіть не отримав
коштів. За таких обставин, вважає, що є
безпідставним нарахування та
стягнення

процентів за 15.10.2007 року, оскільки
позичальник в цей день коштами навіть
не користувався. Не враховано, що
договір поруки припинений в силу
того, що без її відома

збільшився обсяг відповідальності
відповідно до додаткової угоди від
3.04.2009 року між ВАТ «Універсал Банк» (
правонаступник якого є ПАТ «Універсал
Банк») та ОСОБА_3

Просить оскаржуване рішення
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог - відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника апелянта
ОСОБА_4- ОСОБА_3 на підтримання своєї
апеляційної скарги, заперечення
ОСОБА_2, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги та пред'явлених
позовних вимог законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду
не відповідає.

Судом встановлено, 15.10.2007 року
між ВАТ «Універсал Банк» (
правонаступник якого є ПАТ «Універсал
Банк») та ОСОБА_3 укладено Кредитний
договір №11-1/737к-07 на загальну суму 170
000,00 доларів США, строком до 14.10.2037р., зі
сплатою 12,45 % відсотків річних.

За кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язаний надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

Для забезпечення виконання
зобов'язання по Кредитному договору
№11-1/737к-07 від 15.10.2007 року було укладено
між ВАТ «Універсал Банк» (
правонаступник якого є ПАТ «Універсал
Банк») та ОСОБА_4 укладено Договір
поруки від 15.10.2007 року (а.с.18-20), за яким
ОСОБА_4 зобов'язується перед позивачем
відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх
зобов'язань перед позивачем, що виникли
з вказаного Кредитного договору, в
повному обсязі як існуючих, так і тих,
що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до ст. 553 ч.1 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором
боржника за виконання ним свого
обов'язку. Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

В порушення умов Договору
кредиту №11-1/737к-07 від 15.10.2007 року, ОСОБА_3
свої зобов'язання не виконує, що
підтверджується розрахунком
заборгованості.

11.02.2013 року на адресу відповідача
ОСОБА_4 було направлено вимога щодо
повернення суми заборгованості, однак
відповідачем не виконана, залишена
поза увагою.

Як вбачається із розрахунку
заборгованості відповідача за
Кредитним договором №11-1/737к-07 від 15.10.2007
року станом на 05.04.2013 року становить 164
729,05 доларів США, що еквівалентно в
національній валюті за офіційним
курсом НБУ станом на дату розрахунку
становить 1 316 679,27 грн.

Станом на 18.11.2013 року ОСОБА_4 не
внесла кошти на погашення.

Задовольняючи позов та стягуючи з
відповідача кошти в сумі 1 316 679,27 грн.,
районний суд виходив з того, що
відповідач ОСОБА_4 за Договором поруки
від 15.10.2007 року не сплатила у
встановлені строки заборгованість.

Однак такий висновок суду не
відповідає обставинам справи.

Встановлено, що крім того, що 15.10.2007 року
між ВАТ «Універсал Банк» (
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк») та ОСОБА_3 укладено
Кредитний договір №11-1/737к-07 на загальну
суму 170 000,00 доларів США, також між ними
було укладено додаткову угоду від 3.04.2009
року.

Як вказує апелянт ОСОБА_4 про додаткову
угоду від 3.04.2009 року їй не було відомо.
Вона також вказує, що договір поруки
припинений в силу того, що без її відома
збільшився обсяг відповідальності.

Провіряючи посилання апелянта про
те, що згідно ч. І ст. 559 ЦК України
порука припиняється у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності, судова колегія
прийшла до висновку про їх під
обгрунованість з врахуванням
наступного.

Судовою колегією встановлено, що
за умовами пункту 2.1 договорів поруки
передбачено, що Кредитор не вправі без
згоди Поручителя змінювати умови
Основного договору з Боржником,
внаслідок чого збільшується обсяг
відповідальності Поручителя.

Під згодою Поручителя сторони
розуміють візування поручителем змін
до Основного договору (шляхом
проставлення підпису уповноваженої
особи) та/ або отримання його письмової
згоди з такими змінами та/або шляхом
обміну листами, факсимільними
повідомленнями та/або укладення
Поручителем додаткової угоди до цього
договору щодо внесення відповідних
змін (а.с.18).

З пояснень сторін встановлено, що про
додаткову угоду від 3.04.2009 року ОСОБА_4
не повідомлялась.

Досліджуючи питання щодо
збільшення обсягу відповідальності
поручителя ОСОБА_4, судова колегія
встановила, що 03.04.2009 року між Банком та
Позичальником, ОСОБА_3, укладено
додаткову угоду №1 до кредитного
договору за умовами якого змінено
графік повернення суми кредиту та
розмір процентів. В цій додатковій
угоді зазначено яку суму процентів
необхідно сплачувати кожного місяця і
апелянт вказує, що якщо перевірити
розмір щомісячного платежу можна
прийти до висновку, що розмір
процентів суттєво збільшився та, якщо
перевірити першу у цьому графіку суму у
відповідності до раніше встановленої
процентної ставки, тоді стане
зрозуміло, що розмір процентів суттєво
змінився в сторону збільшення.

Також апелянт вказує, що якщо
розрахувати від першої суми залишку
заборгованості вказаної у даному
графіку, тоді виходить, що розмір
процентів збільшився з 1662, 23 доларів
США ( процентна ставка 12,45) в місяць до
1786, 62 доларів США. При цьому жодним
способом, передбаченим договором
поруки ОСОБА_4, не давала своєї згоди на
збільшення обсягу відповідальності
Поручителя.

Судова колегія прийшла до висновку, що
ці посилання заслуговують на увагу.

Встановлено, що цією додатковою
угодою було змінено кінцеву дату
повернення суми кредиту. Так за умовами
кредитного договору № 11-1/737к-07,
укладеного 15.10.2007 року датою погашення
кредиту було 14 жовтня 2037 року. Однак у
додатковій угоді №1 останню дату
повернення кредиту сторони
визначили 10 листопада 2037 року,
тобто, враховуючи п.2 додаткової
угоди, сторони збільшили строк
користування коштами.

Також з висновку експерта
№2803-14 від 23.04.2014 року, складеного ТОВ
«Агенція Судових Експертиз»
встановлено, що позичальник ОСОБА_3
виходячи із додаткової угоди №1 від
03.04.2009 року повинен був би сплатити 313
170,09 доларів США, а без її урахування
лише 290 252,24 доларів США, що на 22 917, 85
доларів США більше. Збільшився також
строк користування коштами на 27
календарних днів (а.с.99-121).

Таким чином без згоди ОСОБА_4, як
поручителя, змінились умови основного
договору з боржником ОСОБА_3, внаслідок
чого збільшується обсяг її
відповідальності, що є підставою для
припинення договору поруки.

Згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судами норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов"яковим для всіх суб"єктів владних
повноважень та для судів України. Суди
зобов"язані привести свою судову
практику у відповідність із рішеннями
Верховного Суду України.

В постановах Верховного Суду України
від 20 лютого 2013 р. у справі № 6-172цс12 та 25
вересня 2013 р. у справі № 6-972цс13
зазначено, що за положеннями частини
першої статті 559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі: підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких
беруть участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

Ураховуючи викладене, судова
колегія прийшла до висновку порушення
умов договору поруки від 15.10.2007 року в
частині зміни умов основного
зобов'язання без згоди поручителя про
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами,
відповідно до частини першої статті 559
ЦК України тягне припинення поруки.

З врахуванням наведеного рішення суду
слід скасувати і ухвалити нове рішення,
яким в позові Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4,
третя особа: ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Слід стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» на користь ОСОБА_4 1827 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.2-4,
313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 18 листопада 2013 року
скасувати і ухвалити нове рішення.

В позові Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4,
третя особа: ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» на користь
ОСОБА_4 1827 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.