УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року суддя Іллічівського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області Матвєєва Ю. О., ознайомившись в
м. Маріуполі з позовною заявою ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради
про визнання права власності на
самочинне будівництво та включення
його в склад домоволодіння -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2014 року позивачі звернулись до
суду з позовом до Маріупольської
міської ради про визнання права
власності на самочинне будівництво та
включення його в склад домоволодіння,
розташоване по АДРЕСА_1, а саме: гараж
(літ. И-1), сарай (літ. К-1), вбиральня (літ.
М-1), літній душ (літ. л-1).

Ознайомившись із позовною заявою,
суддя прийшов до висновку, що її подано
без додержання вимог, встановлених ст.
119 ЦПК України, і заява підлягає
залишенню без руху за наступними
підставами.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Відповідно
до ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України. Оскільки суд не може
заміняти органи, на які покладені
обов'язки по видачі дозволів на
будівництво й узгодженню забудови,
визнання права власності на самочинне
будівництво в судовому порядку повинне
залишатися винятковим способом
захисту права.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що право власності
набувається у порядку, визначеному
законом.

Згідно частини 2 ст.331 Цивільного
кодексу України право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно п. 9 Розділу V. Прикінцеві
положення Закону України від 17.02.2011, №
3038-VI "Про регулювання містобудівної
діяльності", інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю до
31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10
робочих днів з дня подання заяви
власниками (користувачами) земельних
ділянок, на яких розміщені об'єкти
будівництва, збудовані без дозволу на
виконання будівельних робіт, за
результатами технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж приймають в експлуатацію:
індивідуальні (садибні) житлові
будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них, збудовані у
період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011
року; збудовані до 12 березня 2011 року:

громадські будинки I і II категорій
складності; будівлі і споруди
сільськогосподарського призначення I і
II категорій складності.

На виконання вказаних положень закону
Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19.03.2013 N 95 був затверджений
«Порядок прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж», яким
спеціально встановлена процедура та
умови прийняття в експлуатацію
збудованих без дозволу на виконання
будівельних робіт та механізм
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж.

Позивачі в своєму позові вказують, що
вони звертались до інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю і ними було пропущено строк на
подачу документів, але позивачам
необхідно вказати, чи було їм
відмовлено даним органом у вирішенні
зазначеного питання з зазначенням та
наданням відповідних документів на
підтвердження цього.

Також позивачам необхідно вказати чи
звертались вони до відповідача із
вказаним вимогами та документами,
надати доказ звернення; вказати яким
чином та якими діями (бездіяльністю)
відповідачем були порушені її права та
інтереси, за захистом яких вони
звертаються до суду із цим позовом,
тобто підтвердити існування спору із
відповідачем.

Аналогічної правової позиції
дотримується і Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в своєму листі №
24-150/0/4-13 від 28.01.2013 та постанові Пленуму
вказаного Суду від 21 грудня 2012 року
«Про узагальнення судової практики
розгляду цивільних справ про захист
права власності та інших речових прав».

Таким чином, в порушення приписів ст. 119
ЦПК України, позивачі не навели
обставини порушення їхнього права,
існування спору та не зазначили докази
на підтвердження цього.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог ст. 119 ЦПК України,
повинен залишити її без руху та надати
строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 15, 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Маріупольської міської ради про
визнання права власності на самочинне
будівництво та включення його в склад
домоволодіння - залишити без руху,
надавши позивачам для усунення
недоліків строк п'ять днів з дня
отримання ухвали, про що повідомити
позивачку, надіславши їй копію ухвали
та розяснити, що у випадку, якщо вимоги
не будуть виконані до зазначеного
строку, позовна заява буде вважатися
неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. О. Матвєєва