Справа № 712/5800/14-ц
Провадження № 2/712/1580/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого -
судді Мельник І.О.

при секретарі -
Аліценко О.О.

за участю
адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ліквідаційної
комісії з ліквідації виконавчого
комітету Соснівської районної ради м.
Черкаси, третя особа: Департамент
економіки та розвитку Черкаської
міської ради про визнання частково
недійсним рішення органу приватизації,
визнання частково недійним свідоцтва
про право власності на житло та
визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3, ліквідаційної
комісії з ліквідації виконавчого
комітету Соснівської районної ради м.
Черкаси, третя особа: Департамент
економіки та розвитку Черкаської
міської ради про визнання частково
недійсним рішення органу приватизації,
визнання частково недійним свідоцтва
про право власності на житло та
визнання права власності, посилаючись
на те, що вона є донькою відповідачки
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про народження. З моменту свого
народження мешкала у квартирі АДРЕСА_1,
що підтверджується Актом від 24.03.2012
року. Вказана квартира була отримана на
умовах найму її дідом ОСОБА_4 в 1970 році,
що підтверджується поквартирною
карткою. Під час отримання паспорту
17.02.2012 року та проставляння відмітки
про реєстрацію, їй стало відомо, що вона
зареєстрована в спірній квартирі не з
моменту народження, а лише з 23.12.2009 року.
Зі слів відповідачки ОСОБА_3 їй стало
відомо, що вона її не реєструвала у
квартирі та приватизувала квартиру
виключно на себе в 2005 році, так як цього
вимагав від неї банк для отримання
кредиту. В цей же час їй стало відомо, що
відповідно до рішення органу
приватизації Соснівського районного
виконавчого комітету № 99 від 03.03.2005
року, відповідачка ОСОБА_3
приватизувала на себе особисто спірну
квартиру та отримала свідоцтво про
право власності на квартиру серія ЯЯЯ
№ 164003 від 03.03.2005 року, за змістом якого
вона є єдиним власником квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 62.2 кв.м.
Відповідачка ОСОБА_3 і на даний час є
єдиним власником спірної квартири, що
підтверджується Довідкою КП «ЧООБТІ»
№ 2487с від 05.04.2013 року. Позивачка вважає,
що діями відповідачки ОСОБА_3 під час
приватизації спірної квартири лише на
себе, було порушене її право на
отримання у власність частини
квартири. За таких обставин, просить
суд визнати частково недійсним наказ
департаменту економіки та розвитку
Черкаської міської ради № 99 від 03.03.2005
року, в частині приватизації ОСОБА_3
квартири АДРЕСА_1; визнати частково
недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1, серія
ЯЯЯ № 164003 від 03.03. 2005 року, видане
органом приватизації Соснівського
районного виконавчого комітету на ім'я
ОСОБА_3; визнати право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та
залишити у власності ОСОБА_3 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2 та її представник - адвокат
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали,
просили суд позов задовольнити в
повному обсязі. Суду пояснили, що на
момент приватизації спірної квартири
позивачка була малолітньою особою,
тому вона не мала повної цивільної
дієздатності, оскільки відповідно до
ст. 34 ЦК України повну цивільну
дієздатність має фізична особа, яка
досягла вісімнадцяти років
(повноліття), отже відповідачка ОСОБА_3,
як мати позивачки та її законний
представник, повинна була надавати
згоду та приватизувати спірну квартиру
і в інтересах позивачки. Таким чином,
неправомірні дії відповідачки, що
виразились у нездійсненні реєстрації
позивачки у спірній квартирі, не взятті
довідки про склад сім»ї де була
зазначена і ОСОБА_2 та передачі її до
органу приватизації разом із заявою,
мали наслідком те, що органом
приватизації Соснівського районного
виконавчого комітету прийнято рішення
(наказ) № 99 від 03.03.2005 року щодо
приватизації відповідачкою ОСОБА_3
квартири АДРЕСА_1 та видано свідоцтво
про право власності на квартиру серія
ЯЯЯ № 164003 виключно на ім.»я ОСОБА_3, чим
порушив вимоги ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду».

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги визнала
повністю та пояснила, що позивачка
ОСОБА_2 є її донькою і була
зареєстрована в спірній квартирі з
моменту народження. Однак, коли
звернулася до банку для отримання
кредиту, то банк висунув умови, щоб
квартира була приватизована лише на
неї, тобто без врахування інтересів
малолітньої дитини. Оскільки їй дуже
потрібен був кредит, то вона виконала
умови банку та виписала ОСОБА_2 зі
спірної квартири, приватизувавши її
лише на себе.

Представник Черкаської міської
ради Луговський О.С. в судовому
засіданні пояснив, що документи, які
подала відповідачка ОСОБА_3 для
прийняття рішення про приватизацію
житла, містили інформацію про те, що в
квартирі АДРЕСА_1 була зареєстрована
лише ОСОБА_3, тому рішення органу
приватизації Соснівського районного
виконавчого комітету № 99 від 03.03.2005
року було прийнято лише стосовно
зареєстрованої особи, тобто ОСОБА_3 З
цих підстав вважає зазначене рішення
законним. Однак, враховуючи обставини
викладені в позовній заяві, пояснення
сторін та надані в обґрунтування
позову докази, не заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 Житлового Кодексу
України громадяни мають право на
приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду на
підставах, передбачених
законодавством України.

Ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" приватизація
державного житлового фонду - це
відчуження квартир (будинків), де
мешкають два і більше наймачів,
державного житлового фонду на користь
громадян України. Приватизація
державного житлового фонду
здійснюється уповноваженими на це
органами, створеними органами
місцевого самоврядування, у повному
господарському віданні або
оперативному управлінні яких
знаходиться державний житловий фонд.

Передача займаних квартир
(будинків) здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

Судом достеменно встановлено, що
на момент приватизації спірної
квартири позивачка ОСОБА_2 була
малолітньою особою, тому не мала повної
цивільної дієздатності, оскільки
відповідно до ст. 34 ЦК України, повну
цивільну дієздатність має фізична
особа, яка досягла вісімнадцяти років
(повноліття), отже, відповідачка ОСОБА_3,
як її мама та законний представник,
повинна була надавати згоду та
приватизувати спірну квартиру і в її
інтересах.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" до об'єктів приватизації
належать квартири багатоквартирних
будинків, які використовуються
громадянами на умовах найму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин. Майнові
спори в порядку цивільного
судочинства, крім спорів щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень при реалізації ними
управлінських функцій, вирішення яких
згідно з п.п.1,3 ч.1 ст.17 КАС України
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

Як вбачається з матеріалів справи,
звернувшись до суду, позивачка оспорює
дотримання закону відповідачкою та
прав малолітньої особи при передачі їй
в порядку приватизації у власність
квартири. Тому у даному випадку спір не
є публічно-правовим, пов'язаним з
реалізацією повноважень органу
місцевого самоврядування, і не
обмежується лише оскарженням рішення
міської ради, а випливає з реалізації
права на набуття права власності на
житлове приміщення, тому підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства. Способами захисту
цивільних прав та інтересів може бути
визнання незаконним рішення органу
місцевого самоврядування у випадку
суперечності його актам цивільного
законодавства і порушення цивільних
прав та інтересів (п.2 ст.16, ст.21 ЦК
України).

Згідно з до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 345 ЦК України, фізична
або юридична особа може набути право
власності у разі приватизації
державного майна та майна, що є в
комунальній власності. Приватизація
здійснюється у порядку, встановленому
законом.

Як встановлено в ході судового
розгляду, з моменту народження, на
момент приватизації і по теперішній
час позивачка ОСОБА_2 мешкає разом із
відповідачкою ОСОБА_3 у спірній
квартирі. Дані обставини
підтверджуються довідкою зі школи № 514
від 25.12.2013 року згідно якої ОСОБА_2,
навчалася в школі, що поблизу спірної
квартири, копією медичної картки
позивачки ОСОБА_2, згідно якої
позивачка зареєстрована в квартирі
АДРЕСА_1, з моменту народження, довідкою
з КП «Соснівська служба утримання
будинків» Черкаської міської ради № 1256
від 02.04.2013 року та роздруківок, згідно
яких підтверджуються обставини
викладені в позовній заяві про
нарахування оплати на двох осіб.

Відповідно до чинного на момент
приватизації спірної квартири
«Положення про порядок передачі
квартир (будинків) у власність
громадян» затвердженого наказом
Держжитлокомунгоспу України від 5
серпня 1994 року № 72 (надалі -
«Положення»), зокрема п. 18, громадянин,
який виявив бажання приватизувати
займану ним і членами його сім'ї на
умовах найму квартиру (одноквартирний
будинок), звертається в орган
приватизації або до створеного ним
підприємства по оформленню документів,
де одержує бланк заяви. Форма заяви
викладена у додатку 2 до Положення,
згідно якого заява підписується
наймачем та повнолітніми членами його
сім»ї, а їх підписи засвідчує керівник
підприємства по обслуговуванню житла.

За змістом пунктів 20-21 Положення при
оформленні заяви на приватизацію
квартири (будинку) громадянин бере на
підприємстві, що обслуговує жилий
будинок, довідку про склад сім»ї та
займані приміщення (додатки 4, 5). У
довідці вказуються члени сім»ї
наймача, які прописані та мешкають
разом з ним, а також тимчасово відсутні
особи, за якими зберігається право на
житло. У довідці вказуються
новонароджені, і на них розраховується
норма площі, що передається
безкоштовно, незалежно від строку їх
народження та введення в дію Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду".

Пунктом 23 зазначеного Положення
передбачено, що оформлена заява на
приватизацію квартири (будинку) з
доданою до неї довідкою про склад сім»ї
та займані приміщення, а також
документ, що підтверджує право на
пільгові умови приватизації, подаються
громадянином до органу приватизації
місцевої державної адміністрації,
виконкому місцевої Ради народних
депутатів чи державного підприємства,
організації, установи, де вони
реєструються.

Відповідно до ст. 356 ЦК України,
власність двох чи більше осіб із
зазначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у
праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Норма цієї статті ЦК України
встановлює, що позивачем про визнання
права власності може бути будь-який
учасник цивільних правовідносин, який
вважає себе власником певного майна,
однак не може належним чином
реалізувати свої права у зв'язку з
наявністю щодо цього права сумнівів з
боку третіх осіб. Оскільки позивачка
ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 як сім'я
постійно мешкали на час приватизації і
мешкають по даний час в квартирі
АДРЕСА_1, то вказана квартира повинна
належати їм на праві спільної
часткової власності по 1/2 частині
кожному.

Згідно з приписами ст. 393 ЦК України
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним і скасовується.

Пунктами 1 та 10 ч. 2 ст. 16 ЦК передбачено,
що захист цивільних прав та інтересів
здійснюється, зокрема, у такі способи,
як визнання права та визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

З врахуванням вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивачки є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,174, 214-215 ЦПК України,
на підставі ст.ст. 16, 328, 345, 356, 357, 392, 393 ЦК
України, ЗУ «Про приватизацію
державного житлового фонду»,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ліквідаційної комісії з ліквідації
виконавчого комітету Соснівської
районної ради м. Черкаси, третя особа:
Департамент економіки та розвитку
Черкаської міської ради про визнання
частково недійсним рішення органу
приватизації, визнання частково
недійним свідоцтва про право власності
на житло та визнання права власності
задовольнити.

Визнати частково недійсним наказ
департаменту економіки та розвитку
Черкаської міської ради № 99 від 03.03.2005
року, в частині приватизації ОСОБА_3
квартири АДРЕСА_1.

Визнати частково недійсним Свідоцтво
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1, серія ЯЯЯ № 164003 від 03.03. 2005
року, видане органом приватизації
Соснівського районного виконавчого
комітету на ім'я ОСОБА_3.

Визнати право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Залишити у власності ОСОБА_3 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції в 10 денний строк з дня
проголошення рішення.

Головуючий: