Справа №422/1493/14-ц
Провадження по справі №2/422/366/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року Перевальський
районний суд Луганської області

в складі:

головуючого-судді:
Сініцина Е.М.

при секретарі:
Петренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Перевальську, Луганської області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

В С Т
А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
посилаючись на наступне. 05 жовтня 2007
року між позивачем та відповідачкою
було укладено кредитний договір,
відповідно до якого позивач надав
ОСОБА_1 кредит в сумі 6900,00 гривень у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості. ОСОБА_1 погодилась з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг. Відповідно до п.9.12
Умов та Правил, договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання і якщо
протягом цього терміну жодна зі сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін. А згідно до п.3.3 Умов та Правил,
позичальник погодився прийняти
будь-який розмір Кредитного ліміту.
Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.
А також встановлено, що у разі
порушення позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми
позову. Відповідачка не виконувала
умови Договору внаслідок чого станом
на 31 грудня 2013 року заборгованість по
кредитному договору складає 28963 гривні
82 копійки, а саме: заборгованість за
кредитом - 6239 гривні 60 копійок,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 21106 гривень 90
копійок, штраф (фіксована частина) - 250
гривень 00 копійок, штраф (процентна
частина) - 1367 гривні 32 копійки. На
підставі чого, позивач просить суд
стягнути з ОСОБА_1 на його користь
заборгованість за кредитним договором
від 05 жовтня 2007 року, в розмірі 28963 гриві
82 копійки та стягнути з відповідача на
користь позивача судові витрати.

У судовому засіданні, представник
позивача підтримав з'явленні позовні
вимоги в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому
засіданні заперечувала проти
заявленого позову, та пояснила, що
вважає необґрунтованим розрахунок
наданий позивачем, з Умовами та
Правилами надання банківських послуг
її ніхто не знайомив, про зміну
кредитного ліміту її не ознайомлювали,
останній платіж був здійснений нею у 2008
році, тому просить застосувати строки
позовної давності.

Суд, вислухавши представника
позивача, відповідачку, дослідивши
матеріали справи, вважає, що в позові
необхідно відмовити, з наступних
підстав.

Так, згідно до ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

В судовому засіданні, сторони не
оспорювали, що 05 жовтня 2007 року між
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Приватбанк» і ОСОБА_1
було укладено Кредитний Договір у
формі заяви (а.с.9), і ОСОБА_1 отримала
кредитний ліміт, а також не
оспорювалось, що останній платіж
відповідачка робила 14 серпня 2008 року,
зазначене підтверджується і
розрахунком заборгованості за
кредитним договором (а.с.7-8).

Згідно до ст.ст.11,60 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивач надав докази
на підтвердження заборгованості
відповідачки станом на 31.12.2013 року, яка
загалом складає 28963,83 гривень (а.с.35-38). З
Умовами та Правилами надання
банківських послуг відповідачка була
ознайомлена, та їй повідомлено про
право банку збільшити, зменшити або
анулювати кредитний ліміт, про що є її
особистий підпис в заяві (а.с.9 зворот),
що також підтверджується п.3.3 Умов та
Правил, де вказано, що позичальник
погодився прийняти будь-який розмір
Кредитного ліміту.

Тобто, суд вважає, що заперечення
відповідачки проти позову на
зазначених підставах є
необґрунтованими.

Але враховуючи те, що відповідачка
заявила клопотання про застосування
строку позовної давності, посилаючись
на те, що останній платіж був нею
здійснений 14 серпня 2008 року, а позивач
подав цивільний позов до суду тільки 20
березня 2014 року, суд вважає за
необхідне клопотання задовольнити.

Так, в Заяві - кредитному договорі
(а.с.9 зворот) закріплено, що у разі
порушення позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми
позову.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи те, що позивач про своє
порушене право дізнався у 2008 році,
причин поважності пропуску строку
позовної давності позивач не навів і
доказами не підтвердив, а згідно ст.257
ЦК України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки,
суд вважає, що позивач пропустив строк
позовної давності.

На підставі ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що позивач більше трьох
років не подавав позов і без поважних
причин пропустив строк позовної
давності щодо вимог про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
а відповідачка наполягає на
застосуванні судом позовної давності,
суд вважає, що в позові Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором необхідно відмовити, в
зв'язку з пропуском позовної давності.

Ствердження позивача про те, що
строк позовної давності не сплинув,
оскільки відповідно до п.9.12 Умов та
Правил надання банківських послуг,
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання і якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін, суд вважає безпідставним,
оскільки стосується кредитного
договору і строків його дії, а не
порушених прав чи обов'язків будь-кого
зі сторін договору.

На підставі ст.257 ЦК України, керуючись
ст.ст.10,11,60,61,213 - 215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш
И В :

В позові Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
від 05 жовтня 2007 року - відмовити, в
зв'язку з пропуском позовної давності.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Перевальський районний суд Луганської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а якщо особи, які
брали участь у справі, не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя:
Е.М.Сініцин.