Справа № 413/3177/14-ц
Провадження № 2/413/1284/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 червня 2014 року
м. Красний Луч

Краснолуцький міський суд Луганської
області

у складі: головуючого судді
Бойко С. Л.,

при секретарі
Ковальовій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Красний Луч
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Служба у справах
дітей виконавчого комітету
Краснолуцької міської ради, про
надання дозволу для оформлення
проїзного документу для виїзду за
кордон України та вивезення
малолітньої дитини без дозволу батька,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з дійсним
позовом і в його обґрунтування
пояснила, що у зв'язку із тим, що у 2013р.
вона мешкала у м.Харків, рішенням
Ленінського районного суду м.Харкова
від 21.03.2013р. шлюб між нею та
відповідачем розірвано. Від цього
шлюбу вони мають спільну дитину - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом
з позивачем та перебуває повністю на її
утриманні. Відповідач самоусунувся
від виховання дитини, шлюбні відносини
між сторонами припинились ще до
народження дитини, у зв'язку із чим
відповідач не виявляє до сина
батьківської турботи. У дійсний час
позивачу необхідно поїхати з дитиною
на літній відпочинок за кордон України
до Російської Федерації, на літне
оздоровлення, де у матері позивача є
будинок у селі, якій вона успадкувала,
та для цього позивачу потрібен
нотаріально засвідчений дозвіл батька
дитини або рішення суду про надання
дозволу на вивезення сина без дозволу
батька. Відповідач, уникаючи всілякого
спілкування, не надає позивачу дозволу
на вивезення дитини за кордон України
до Російської Федерації. Позивач
вважає, що таке невиконання
відповідачем обов'язків законного
представника, порушує права дитини, які
позивач повинна захищати у судовому
порядку, та позбавляє позивача
можливості поїхати з сином до рідних на
відпочинок. Позивач змушена звернутися
до суду і просить надати дозвіл на
оформлення проїзного документу для
виїзду за кордон України на ім'я
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди його батька - ОСОБА_2 та
дозволити виїзд за кордон України
малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без
згоди його батька - ОСОБА_2 у супроводі
його матері - ОСОБА_1.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, надала аналогічні
позову пояснення, просить суд надати їй
дозвіл на оформлення проїзного
документу для виїзду за кордон України
на ім'я її малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди його батька -
ОСОБА_2 та дозволити виїзд за кордон
України її малолітньому сину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди його батька -
ОСОБА_2 у її супроводі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву, позов визнав
і просить справу розглянути за його
відсутністю.

Представник третьої особи - ССД
виконавчого комітету Краснолуцької
міської ради не заперечує проти
задоволення позовних вимог позивача,
оскільки відповідно до Конвенції про
права дитини, яка ратифікована
Постановою Верховної Ради України № 789
від 27.02.1991р. в усіх діях щодо дітей,
першочергова увага приділяється як
найкращому забезпеченню інтересів
дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7,
15 сімейного кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією про
права дитини, а батьківські права не
можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги позивача законі, обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

Згідно ст.124 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до п.7 ст.7
Сімейного кодексу України дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно ст.6 параграфу 1 Конвенції
про захист прав і основних свобод
людини "Кожен має право на справедливий
розгляд його справи судом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру".

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права
дитини при вирішенні будь-яких питань
щодо дітей суд повинен керуватися в
першу чергу максимальним
забезпеченням інтересів дітей.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 22.07.2011р., шлюб
зареєстрований у ВРАЦС м.Харків

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого 30.07.2013р. відділом ДРАЦС
реєстраційної служби Краснолуцького
МУЮ, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1., про
що складено відповідний актовий запис
№ 442. Його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Як вбачається із рішення Ленінського
районного суду м.Харкова від 21.03.2013р.,
шлюб, зареєстрований 22.07.2011р. відділом
ДРАЦС м.Харкова реєстраціной служби
ХМУЮ, актовий запис № 1015, між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 розірвано.

Згідно пояснень позивача у судовому
засіданні, син позивача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.народження, проживає разом
з нею і перебуває на її утриманні.

Як вбачається із рішення
Краснолуцького міського суду від
22.01.2014р., стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на
користь ОСОБА_1 на утримання
малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.народження, у розмірі ?
частки всіх видів доходів щомісячно,
але не менш ніж 30% від прожиткового
мінімуму доходів громадян для дитини
відповідного віку, до повноліття
дитини.

Із довідки про неотримання аліментів №
10440 від 05.05.2014р., виданої Ленінським
відділом ДВС Харківського МУЮ,
вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до
матеріалів виконавчого провадження не
отримувала аліменти з ОСОБА_2 у період з
01.11.2013р. по 30.04.2014р.

Згідно довідки № 101 від 15.05.2014р., виданої
ОСББ «Краснолучанка», ОСОБА_1 проживає
за адресо: АДРЕСА_1 і на її утриманні
знаходиться син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.народження.

Як вбачається із письмового пояснення
свідка ОСОБА_4, вона є сусідкою ОСОБА_1,
яка самостійно виховує сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.народження. Батько дитини
не приймає участі у вихованні дитини і
за весь час ні разу не з'являвся.

Відповідно до ст.313 ЦК України, ст.42
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України», фізична особа, яка не досягла
16 років, має право на виїзд за межі
України за згодою батьків,
піклувальників та в їхньому супроводі
або супроводі осіб, які уповноважені
ними. За відсутності згоди одного з
батьків, виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

У відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995р. № 57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України» виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16 річного віку,
у супроводі одного з батьків
здійснюється у разі пред'явлення
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16 річного віку, без згоди
одного з батьків та супроводу другого з
батьків.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону
України «Про охорону дитинства»
батьки, інші члени сім'ї та родичі,
зокрема ті, які проживають у різних
державах, не повинні перешкоджати одне
одному реалізовувати право дитини на
контакт з ними, зобов'язані
гарантувати повернення дитини до місця
її постійного проживання після
реалізації нею права на контакт, не
допускати неправомірної зміни місця
проживання.

У відповідності до вимог ст.ст.7,
155 Сімейного кодексу України, дитина
має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією про
права дитини, а батьківські права не
можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

При таких обставинах, суд вважає за
можливе надати дозвіл на оформлення
проїзного документу для виїзду за
кордон України на ім'я малолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди його
батька ОСОБА_2 та дозволити виїзд за
кордон України малолітньому ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди його батька
ОСОБА_2, у супроводі його матері ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись
Конституцією України, Конвенцією про
захист прав і основних свобод людини,
Конвенцією про права дитини, Законом
України «Про охорону дитинства»,
Законом України "Про порядок виїзду із
України та в'їзду в Україну", Правилами
перетинання державного кордону
громадянами України, затвердженого
Постановою КМУ від 27.01.1995р. № 57, ст.ст.3,
10, 110 ЦПК України, ст.ст.7, 155 Сімейного
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Служба у справах дітей
виконавчого комітету Краснолуцької
міської ради, про надання дозволу для
оформлення проїзного документу для
виїзду за кордон України та вивезення
малолітньої дитини без дозволу батька
задовольнити.

Надати дозвіл на оформлення проїзного
документу для виїзду за кордон України
на ім'я малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди його батька
ОСОБА_2.

Дозволити виїзд за кордон України
малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без
згоди його батька ОСОБА_2, у супроводі
його матері ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через Краснолуцький міський суд
шляхом подачі в 10-денний строк
апеляційної скарги.

Головуючий суддя:
С.Л.Бойко