АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-834/14
Головуючий у 1 інстанції: Миколаєць І.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В.,
Невідомої Т.О.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 19 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Приватного
підприємства "Будівельно-виробнича
фірма "Євгенія"про стягнення
заборгованості, пені, компенсації та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А

В вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд із позовом про стягнення із ПП
"Будівельно-виробнича фірма "Євгенія"
на свою користь суму основної
заборгованості у розмірі 407232,00 грн.,
неустойку у розмірі 6100335,36 грн.,
компенсацію вартості надмірно
сплачених нею послуг зі зберігання
цінних паперів в розмірі 5809,00 грн.,
компенсацію завданої моральної шкоди у
розмірі 20000,00 грн. та судовий збір у
розмірі 3441,00 грн., посилаючись на те, що
в липні 2007 року вона дізналася про
будівництво нового будинку в м. Києві
по вул. Відпочинку, 9 ПП
"Будівельно-виробнича фірма "Євгенія"
на замовлення Святошинської РДА в м.
Києві. Купівля квартиру в даному
будинку проводилася через
купівлю-продаж цінних паперів з
подальшим їх обміном на квадратні
метри в будинку.

25.07.2007 року вона уклала договір про
надання маркетингових послуг № VID/9- 045/07
з TOB "Квантобуд", за яким останній
зобов'язався зарезервувати їй
квартиру.

25.07.2007 р. ЗАТ "Інвестиційна компанія
"А.І.С." уклала договір купівлі-продажу
цінних паперів № 20/07/320/Б з TOB "Компанія з
управління активами Ліко-Інвест" та
ОСОБА_2 , за умовами якого TOB "Компанія з
управління активами Ліко-Інвест"
зобов'язувалося продати ОСОБА_2 іменні
цільові облігації в розмірі 52 шт. на
загальну суму 363324,00 грн. 26.07.2007 р. та
06.11.2007 р. позивач оплатила вартість
цінних паперів, але будівництво
будинку не розпочиналося.

У зв*язку зі закінченням терміну обігу
цінних паперів, директор ПП "Кванто"
Гороха О.П. запропонував їй здійснити
обмін пакету цінних паперів, на що вона
погодилася і 27.12.2007 р. був укладений
договір міни цінних паперів № 577/Б/А-В з
ЗАТ "Інвестиційна компанія "А.І.С." та ПП
"Кванто". Оскільки будівництво будинку
так і не розпочалося, 26.06.2009 р. позивач
написала на ім'я директора ПП
"Будівельно-виробнича фірма "Євгенія"
та ПП "Кванто" заяву про повернення
сплачених нею грошових коштів шляхом
викупу у неї пакету цінних паперів.
03.07.2009 р. між ПП "Будівельно-виробнича
фірма "Євненія" та ОСОБА_2 було укладено
договір № 03/07/09 викупу цінних паперів,
за умовами якого ПП "Будівельно-
виробнича фірма "Євненія" (емітент)
зобов'язалося викупити у позивача
цінні папери в кількості 606 шт.,
загальною номінальною вартістю 407 232,00
грн. протягом 30 календарних днів з дня
отримання заяви про викуп цінних
паперів. Але ПІТ "Будівельно-виробнича
фірма "Євгенія" свої зобов'язання не
виконала, чим порушила умови
укладеного договору.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 19 листопада 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ПП
"Будівельно-виробнича фірма "Євгенія"
про стягнення заборгованості, пені,
компенсації та моральної шкоди
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права.

В суді апеляційної інстанції апелянт і
його представник підтримали подану
скаргу, із викладених в ній підстав,
представник відповідача в судове
засідання не з*явився, будучи
повідомленим належним чином про час і
місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із того, що
дата початку погашення цінних паперів
за договором викупу цінних паперів №
03/07/09 від 03.07.2009 року ще не настала,
оскільки п. 2.1. договору встановлена
дата початку погашення цінних паперів -
01.02.2017 р. Всі інші заявлені вимоги є
похідними від вимоги про стягнення
заборгованості, а тому також не
підлягають задоволенню.

Крім того, суд звернув увагу на те, що ПП
"Будівельно-виробнича фірма "Євгенія"
за наявними та дослідженими судом
доказами не є стороною договору
інвестування укладеного між
Євятошинською районною у м. Києві
державною адміністрацією, ПП "Кванто"
та виробничою фірмою "Євгенія".

Але погодитися з такими висновками не
можна.

Судом були правильно встановлені
фактичні обставини у справі про те, що
рішенням Київської міської ради від
31.10.2006 р. № 172/229 було передано
Святошинській районній у м. Києві раді
земельну ділянку площею 0,47 га для
будівництва житлового будинку з
вбудовано-прибудинковими приміщеннями
та паркінгом на АДРЕСА_1 (а.с.7).

26.01.2005 р. Святошинська районна у м. Києві
державна адміністрація уклала з ПП
"Кванто" інвестиційний договір № 1-05 на
будівництво, предметом якого є спільні
дії сторін щодо проектування та
будівництва житлового будинку по вул.
Відпочинку, 9. (а.с. 8-9).

Крім того, між Святошинською РДА у м.
Києві, ПП "Кванто" та Виробничою фірмою
"Євгенія" було укладено договір № 01/08-05
про інвестування будівництва
житлового будинку по вул. Відпочинку, 9
в м. Києві (а.с. 8-11).

25.07.2007 р. між ОСОБА_2 та TOB "Квантобуд"
було укладено договір № VID/9- 045/07 про
надання маркетингових послуг, за
умовами якого ОСОБА_2 як замовник
доручила TOB "Квантобуд" як виконавцю
провести маркетингові дослідження
об'єкту на первинному ринку
нерухомості, а саме: право вимоги
отримання однієї однокімнатної
квартири типу № 04 секції А, загальною
площею 51,03 кв.м., що буде знаходитися на 9
поверсі в житловому будинку
(будівельний № 9), який складається з 24
поверхів і розташований на АДРЕСА_1
(а.с.12-14).

25.07.2007 р. між ЗАТ "Інвестиційна компанія
"А.І.С.Т.-ІНВЕСТ", TOB "Компанія з
управління активами Ліко-Інвест" та
ОСОБА_2 було укладено договір № 20/07/320/Б
купівлі - продажу цінних паперів, за
умовами ЗАТ якого "Інвестиційна
компанія "А.І.С.Т. -ІНВЕСТ"
зобов'язувалася продати ОСОБА_2
облігації в кількості 52 шт., кожна
номінальною вартістю 1840,00 грн. (а.с. 16-21).
Власник цінних паперів за цим
договором при погашенні облігацій має
право на придбання відповідної площі в
житловому будинку, згідно умов випуску
(одна облігація дає право на придбання 1
квадратного метру загальної площі
приміщення в житловому будинку по вул.
Відпочинку, 9 в м. Києві, Станом на день
укладення договору ринкова вартість
однієї облігації становить 6 987,00 грн. (п.
3.1), а ціна договору на момент його
укладення становить 363324,00 грн. (п. 3.2).

Згідно з Актом прийому-передачі № 1 від
30.07.2007 р. по договору купівлі-продажу
цінних паперів № 29/07/320/Б від 25.07.2007 р., TOB
"Компанія з управління активами
Ліко-Інвест" передало ОСОБА_2 вказані
облігації (а.с. 22).

Згідно додаткової угоди № 01/468/Б від
05.11.2007 р. до договору купівлі-продажу
цінних паперів № 20/07/320/Б від 25.07.2007 року,
TOB "Компанія з управління активами
Ліко-Інвест" продало ОСОБА_2 облігації в
кількості 6 шт, загальною вартістю 41 922
грн. (а.с.23). Факт передачі яких
позивачці підтверджується Актом
прийому - передачі № 1 (а.с.24).

25.07.2007 р. між AT
"Індустріально-експортний банк" та
ОСОБА_2 було укладено договір про
відкриття рахунку у цінних паперах
(а.с.27-29).

26.07.2007 р. позивач перерахувала TOB
"Компанія з управління активами Ліко-
Інвест" грошові кошти у розмірі 321402,00
грн., що підтверджується меморіальним
ордером № 1 від 26.07.2007 р. (а.с.37).

06.11.2007 р. позивач додатково внесла на
рахунок TOB "Компанія з управління
активами Ліко-Інвест" 41 922,00 грн. в
якості оплати за 6 облігацій, таки чином
повністю виконавши взяті на себе
зобов'язання, проте будівництво
будинку так і не розпочалося.

17.12.2007 р. ОСОБА_2 отримала лист від ПП
"Кванто", в якому у зв'язку із
закінченням терміну обігу придбаних
нею цінних паперів, було запропонувало
здійснити обмін пакету цінних паперів
на прості, іменні, дисконтні облігації,
серії В, реєстраційний номер 842/2/07
(а.с.42).

Погодившись на вказану пропозицію,
позивачка 27.12.2007 р. уклала із ЗАТ
"Інвестиційна компанія "А.І.С.Т. - Інвест"
і ПП "Кванто" договір міни цінних
паперів № 577/Б/А-В (а.с.38-41).

У відповідності до умов п. 5.9 Договору
міни, 26.06.2009 р. позивачка звернулася до
директора ПП "Будівельно-виробнича
фірма "Євгенія" та ПП "Кванто" із
письмовою заявою про повернення
сплачених нею грошових коштів шляхом
викупу у неї пакету цінних паперів.

03.07.2009 р., як це передбачено абзацом
четвертим частини першої пункту 5.9.
договору, ПП "Будівельно-виробнича
фірма "Євненія" та ОСОБА_2 укладають
договір № 03/07/09 викупу цінних паперів,
за умовами якого ПП "Будівельно -
виробнича фірма "Євгенія" (емітент)
зобов'язалося викупити у позивачк4и
цінні папери в кількості 606 шт.,
загальною номінальною вартістю 407 232,00
грн. протягом 30 календарних днів з дня
отримання заяви про викуп цінних
паперів.

Але взяті на себе зобов*язання ПІТ
"Будівельно-виробнича фірма "Євгенія"
не виконала, чим порушила умови
укладеного договору, у зв*язку із чим
позивачка була вимушена звернутися до
суду із даним позовом для захисту
свого порушеного права.

Згідно статей 525, 526 ЦК України,
зобов*язання повинні виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодекусу.

Одностороння відмова від зобов*язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше встановлено
договором або законом.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про цінні папери та фондовий
ринок» під терміном «погашення
емісійних цінних паперів» розуміється
сукупність дій емітентів та власників
цінних паперів щодо припинення обігу
боргових емісійних цінних паперів,
виплати їх власникам номінальної
вартості цінних паперів та доходу за
такими цінними паперами або
постачання (надання) товарів (послуг) у
строки, передбачені проспектом емісії,
та анулювання цінних паперів.

«Викуп цінних паперів», згідно п. 2 ч. 1
ст. 1 вказаного закону, означає
придбання емітентом або особою, що
видала цінний папір, розміщених нею або
виданих нею цінний папір.

З наведеного випливає, що погашення
цінних паперів відбувається в зв*язку
із закінченням строку їх обігу,
встановленого проспектом емісії, а
викуп - до закінчення строку обігу в
зв*язку зі придбанням емітентом
емітованих ним цінних паперів у їх
власників.

Колегія суддів погоджується із
доводами апелянта про те, що суд першої
інстанції при вирішенні спору невірно
застосував норми матеріального права
щодо викупу цінних паперів, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Визначений у п. 2.1 Договору викупу
облігацій строк початку погашення
цінних паперів - 01.02.2017 р., не стосується
випадків, викупу цінних паперів, на
підставі окремих цивільно-правових
угод, укладених між власниками цінних
паперів і емітентом цінних паперів.

В даному випадку відповідач, який є
емітентом облігацій, у відповідності
до вимог укладеного Договору викупу
цінних паперів із позивачем, яка є
власником облігацій, зобов*язався
здійснити дії по викупу облігацій у
визначений сторонами за договором 30
денний строк і загальною вартістю 407
232,00 грн. (п. 3.2)

На підставі чого позовні вимоги в цій
частині колегія суддів визнає
обгрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню

Колегія суддів вважає також
обгрунтованими вимоги про стягнення
неустойки, передбаченої п. 5.1 договору
викупу ЦП за період прострочення за
період з 04.08.2009 р. по 09.09.2013 р., що
становить 1 4 98 календарних днів, і
складає 6 100 335, 36 грн.

Разом із тим, керуючись правилами ч. 3
ст. 551 ЦК України щодо співрозмірності
суми збитків і нарахованих штрафних
санкцій, колегія суддів вважає
необхідним зменшити суму неустойки, що
підлягає стягненню із відповідача до
суми основного боргу - 407 232, 00 грн.

Крім того, позов підлягає задоволенню в
частині відшкодування збитків у
вигляді стягнення надмірно сплачених 5
809,00 грн. банку, за надані послуги зі
зберігання цінних паперів.

Позов щодо відшкодування моральної
шкоди не піддягає задоволенню,
оскільки укладені між сторонами у
справі договори не передбачають
можливості відшкодування завданої
моральної шкоди, у разі порушення
договірних зобов*язань

Посилання апелянтів на ст. 23 ЦК України
не можна визнати правильним, оскільки
вказана норма права регулює питання
відшкодування моральної шкоди,
завданої в результаті деліктних
відносин, тобто таких, що не випливають
із договірних зобов*язань сторін.

Колегія суддів також погоджується із
доводами апеляційної скарги про
помилковість висновку суду першої
інстанції, стосовно того, що ПП
"Будівельно-виробнича фірма "Євгенія" є
неналежною стороною у справі, оскільки
договір інвестування Святошинською
районною у м. Києві державною
адміністрацією укладений із ПП "Кванто"
та Виробничою фірмою "Євгенія".

Згідно матеріалів справи Виробнича
фірма "Євгенія" та Приватне
підприємство "Будівельно-виробнича
фірма "Євгенія", відповідач у справі,
зареєстровані за однією адресою в м.
Черкаси, та мають один код ЄДРПОУ - 14182306,
що свідчить про правонаступництво
відповідача щодо прав і обов*язків за
зобов*язаннями Виробничої фірми
«Євгенія».

Враховуючи наведене, рішення суду
першої інстанції не можна вважати
законним і обгрунтованим, у зв*язку
воно підлягає скасовуванню і
ухваленню нового про часткове
задоволення пред*вленого позову.

На користь позивача із відповідача
підлягають стягненню сума основної
заборгованості в розмірі 407 232, 00 грн.,
неустойка - 407 232, 00 грн. та компенсація
вартості надмірно сплачених послуг зі
зберігання цінних паперів - 5 809 грн. В
решті позовних вимог слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню понесені нею витрати по
сплаті судового збору при подачі
позову в сумі 3 441,0 грн. і при подачі
апеляційної скарги в сумі 1720,6 грн., що
загалом становить 5 161,50 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 303, 307, 313-314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 19 листопада 2013 року
скасувати і ухвалити нове такого
змісту.

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Приватного підприємства
"Будівельно-виробнича фірма "Євгенія"
(м. Черкаси, вул., ГероївСталінграду, 421,
офіс 3-1, , рр 01 в АБ
«БРР», мфо 300540) на користь ОСОБА_2 суму
основної заборгованості в розмірі 407 232
(чотириста сім тисяч двісті тридцять
дві), 00 грн., неустойку у розмірі 407 232
(чотириста сім тисяч двісті тридцять
дві), 00 грн., компенсацію вартості
надмірно сплачених послуг зі
зберігання цінних паперів в розмірі 5 809
(п*яти тисяч вісімсот дев*яти), 00 грн.,
та судовий збір у розмірі 5161 (п*яти
тисяч ста шістдесяти однієї), 50 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: