пр.№ 2/464/358/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2014 року

Сихівський районний суд
м.Львова

в складі : головуючої Бойко
О.М.

при секретарі
Грицунь З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права на приватизацію частини
квартири,-

в с т а н о в и в :

позивачі звернулись до суду з позовом
в якому просять визнати за кожним із
них право на приватизацію 1/3 частки
квартири АДРЕСА_1 без згоди ОСОБА_3. В
обгрунтування позовних вимог
покликається на те, що згідно ордеру
на жиле приміщення була зареєстрована
та вселена в АДРЕСА_1, разом із донькою
ОСОБА_2 та чоловіком ОСОБА_4, який
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, у зв»язку із чим
знятий з реєстрації у спірній квартирі.
Рішенням Галицького районного суду
м.Львова від 06.12.2011р. за ними визнано
право на користування вказаною
квартирою, згідно розпорядження
Сихівської районної адміністрації від
16.02.2012р. із ОСОБА_1 укладено договір
найму спірної квартири та їх із ОСОБА_2
зареєстровано у ній, також
зареєстрованою у даній квартирі є
донька її чоловіка неповнолітня ОСОБА_3
Бажаючи реалізувати своє право на
приватизацію житла ними 28.11.2013р.
скеровано ОСОБА_3 та її законному
представнику лист із пропозицією
здійснити приватизацію квартири, однак
жодної відповіді на вказане звернення
не отримали. Ненадання відповідачкою
згоди на приватизацію порушує їх право
на приватизацію житла, а тому просять
визнати їх право на таку, без згоди
відповідачки.

В судовому засіданні представник
позивачів позов підтримала, дала
пояснення, аналогічні змісту позовної
заяви, додатково пояснивши, що рішенням
громадської комісії з житлових питань
зобов»язано Сихівську районну
адміністрацію укласти договір найму із
позивачами, однак, на даний час такий ще
не укладено. Проте позов підтримує та
просить його задоволити.

Представник відповідача позов не
визнала та пояснила, що рішенням
апеляційного суду Львівської області
від 13.05.2010р. позов ОСОБА_5 задоволено,
визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що
втратили право на користування
квартирою АДРЕСА_1, виселено їх з
вказаної квартири без надання іншого
житла та знято з реєстрації за вказаною
адресою. Рішення Галицького районного
суду м.Львова від 06.12.2011р., яким
зобов»язано укласти договір найму на
спірну квартиру із позивачкою
скасовано 11.12.2013р. Також скасовано і
розпорядження Сихівської районної
адміністрації про укладення договору
найму із позивачкою. Оскільки на даний
час позивачі не мають жодного
відношення до спірної квартири, відтак
не набули права на її приватизацію,
просить відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, з»ясувавши дійсні обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до переконання, що у
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
приватизаціюдержавного житлового
фонду»

приватизація державного житлового
фонду - це відчуження квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках, призначених для
проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.Житлового кодексу ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1,
належить до комунального житлового
фонду, знаходиться на обслуговуванні
ЛКП "Під Зуброю" та складається з двох
кімнат житловою площею 27,60 кв.м., кухні,
комунальних вигод, загальна площа 51,3
кв.м. Квартиронаймачем даної квартири
був ОСОБА_4, який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. У
вказаній квартирі з 14.05.1996р. були
зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а з
12.09.2000р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька
ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 13.05.2010р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2
визнано такими, що втратили право на
користування квартирою АДРЕСА_1,
виселено їх з вказаної квартири без
надання іншого житла та знято з
реєстрації за вказаною адресою, в
частині відмови в задоволенні позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
такою, що втратила право на
користування спірною квартирою
рішення залишено без змін та набрало
законної сили.

Проте, 28.02.2012р. на підставі
розпорядження Сихівської районної
адміністрації №62 від 16.02.2012р., укладено
із ОСОБА_1 договір найму, за яким їй у
безстрокове користування надано
квартиру АДРЕСА_1. Підставою прийняття
такого розпорядження стало рішення
Галицького районного суду м.Львова від
06.12.2011р. Однак, Рішенням апеляційного
суду Львівської області від 11.12.2013р.
вказане рішення скасовано, у зв»язку із
чим 09.01.2014р. Сихівською районною
адміністрацією прийнято
розпорядження №02, яким скасовано
розпорядження №62 від 16.02.2012р. про
укладення договору найму із
позивачкою.

Як вбачається із рішення громадської
комісії з житлових питань при
виконкомі Львівської міської ради
Сихівську районну адміністрацію
зобов»язано укласти договір найму на
спірну квартиру із позивачами та
відповідачкою. Однак, на час розгляду
справи такий із сторонами не укладено.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» до об'єктів приватизації
належать квартири багатоквартирних
будинків, одноквартирні будинки,
житлові приміщення у гуртожитках
(житлові кімнати, житлові блоки
(секції), кімнати у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів, які
використовуються громадянами на
умовах найму.

Згідно ст.8 цього ж Закону передача
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Виходячи із вищезазначених положень
підставою приватизації житла, проміж
інших обставин, є право особи на
користування цим жилим приміщенням,
набуте у встановленому порядку.
Оскільки позивачі на підставі рішення
суду втратили право на користування
спірною квартирою, чинний договір
найму вказаної квартири на даний час
відсутній, суд вважає, що останні не
набули права на її приватизацію.

Окрім того, позивачі звернулись до суду
із позовом про визнання права на
приватизацію часток квартири. Однак,
об»єктами приватизації, згідно ст.2
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», можуть
бути квартири у багатоквартирних
будинках або кімнати у квартирах, право
на приватизацію часток квартири
нормами зазначеного Закону не
передбачено.

З огляду на зазначені обставини, суд
приходить до висновку про
безпідставність заявлених позовних
вимог, а тому в задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі ст.ст.1, 2, 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» та керуючись ст. ст.10,
60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права на
приватизацію частини квартири -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана до апеляційного суду
Львівської області через Сихівський
районний суд м.Львова протягом 10 днів
після його проголошення, а особами, які
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення рішення протягом
10 днів з часу отримання його копії.

Головуюча