Провадження №2-о/761/227/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кравець Д.І.,

при секретарі Костюковій
М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа:
Головне управління юстиції у м. Києві,
про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року заявник звернувся до
суду з заявою, в якій просив встановити
факт належності Договору дарування
квартири за адресою: АДРЕСА_1,
посвідченого 05 липня 1997 року Приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, за
реєстровим номером серії НА №? 0966405,
який зареєстрований в Єдиному реєстрі
спеціальних бланків нотаріальних
документів від 01 липня 1997 року.

Заяву мотивовано тим, що відповідно до
Договору дарування від 05 липня 1997 року
серії НА №? 09664405, посвідченого
Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2 05
липня 1997 року, заявник є власником
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (надалі - квартира). Однак, в
договорі дарування квартири невірно
зазначена дата отримання бланка, тобто
і договорі дарування зазначено, що
бланк використаний 05 липня 1997 року, а в
Єдиному реєстрі спеціальних бланків
нотаріальних документів внесено дату
використання бланку серії НОМЕР_1 - 01
липня 1997 року.

При цьому, заявник зазначає, що
наявність вказаної помилки створює для
нього додаткові незручності, оскільки
це позбавляє його можливості вільно
розпоряджатися належною йому
квартирою, оскільки при укладені
будь-яких правочинів з приводу даної
квартири нотаріуси вимагають від
заявника приведення у відповідність
документів, зокрема, які мають місце в
Єдиному реєстрі спеціальних бланків
нотаріальних документів. Однак,
заявник не може це зробити самостійно,
а на звернення до архіву Міністерства
юстиції України Головного управління
юстиції у м. Києві заявнику було
відмовлено щодо усунення технічної
описки та рекомендовано звернутись до
суду.

На підставі вищезазначених обставин
заявник просить заяву задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_3 у судовому
засіданні заву підтримала в повному
обсязі та просила задовольнити з
підстав викладених у ній.

Заінтересована особа у судове
засідання не з'явилась, про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, про причини неявки суд не
повідомила.

Суд, вислухавши пояснення представника
заявника, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, 05
липня 1997 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_1 було укладено Договір
дарування, який посвідчений Приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрований в реєстрі за № 3744,
згідно якого заявник прийняв в дар -
квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6). Серія та номер
спеціального бланку на якому викладено
Договір дарування - НА №? 0966405.

Однак, відповідно до довідки з Єдиного
реєстру спеціальних бланків
нотаріальних документів спеціальний
бланк нотаріального документу серії
НОМЕР_1 був використаний 01 липня 1997 року
(а.с. 8).

Разом з тим, звертаючись до суду з даною
заявою, заявник, з незрозумілих
підстав, просить встановити факт
належності Договору дарування
квартири за адресою: АДРЕСА_1,
посвідченого 05 липня 1997 року Приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, за
реєстровим номером серії НА №? 0966405,
який зареєстрований в Єдиному реєстрі
спеціальних бланків нотаріальних
документів від 01 липня 1997 року.

Так, відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 256
Цивільного процесуального кодексу
України суд розглядає справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

При цьому, як вбачається зі змісту
заяви та матеріалів справи, прізвище,
ім'я та по батькові заявника у Договору
дарування зазначено без помилок.

На підставі зазначеного суд прийшов до
висновку, що заява ОСОБА_1 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу є
необґрунтованою та безпідставною, у
зв'язку з чим у її задоволенні слід
відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 209, 212-215, 218, 256, 259
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересована особа: Головне
управління юстиції у м. Києві, про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасували, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: