АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-34/14
Головуючий у 1-й інстанції -Соколов О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого: Заришняк Г.М.

Суддів: Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі: Місюра М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Апеляційного суду міста Києва цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Печерського районного суду
міста Києва від 30 травня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Комунальне підприємство
по утриманню житлового господарства
Печерського району м.Києва
«Печерськжитло» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2, третя особа:
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства Печерського
району м.Києва «Печерськжитло» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття квартири, в якому просив
стягнути з відповідача 20 000,00 грн.
матеріальної шкоди, завданої залиттям
квартири, та 10 000,00 грн. моральної шкоди.
Зазначав, що 15 жовтня 2012 року відбулося
залиття належної його сім»ї квартири
АДРЕСА_1. Залиття вказаної квартири
відбулося з вище розташованої
квартири. НОМЕР_1 цього ж будинку, в якій
проживає ОСОБА_2 Внаслідок залиття його
квартира потребує термінового ремонту,
проте відповідач в добровільному
порядку вартість завданої
матеріальної шкоди до цього часу не
відшкодував. Оскільки ОСОБА_2
відмовляється добровільно
відшкодувати завдану йому матеріальну
шкоду, просив суд стягнути її в
примусовому порядку, окрім того просив
відшкодувати на його користь моральну
шкоду.

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 30 травня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
судом норм матеріального і
процесуального закону.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача проти
апеляційної скарги заперечувала,
вважаючи рішення суду законним.

Позивач та представник третьої особи в
судове засідання не з»явилися, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність й обгрунтованість
постановленого рішення в цій частині,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з їх недоведеності.

Проте з такими висновками суду
погодитися не можна.

На підставі ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено та не
заперечувалося сторонами, що ОСОБА_1
проживає в квартирі АДРЕСА_2 та є
співвласником цієї квартири (а.с. 7).

Поверхом вище вказаного будинку у
квартирі НОМЕР_1 проживає відповідач
ОСОБА_2

Як видно з акту від 17.09.2012 р., складеного
чотирма працівниками ВТВ КП УЖГ
«Печерськжитло», з вини мешканців
квартири НОМЕР_1 вказаного будинку
сталося залиття квартири позивача,
внаслідок чого пошкоджено коридор-5,6
кв.м: стеля -1,5 кв.м (масляне фарбування),
стіна-1 кв.м; санвузол -3,1 кв.м: стеля-1,5
кв.м ( водоемульсійне фарбування); кухня
-7 кв.м: стіна-2,5 кв.м (шпалери), стеля -1,5
кв.м (клеєве фарбування); кімната -22 кв.м:
стеля 1,5 кв.м (водоемульсійне
фарбування), стіни -4 кв.м (шпалери).
Причиною залиття є розрив у квартирі
відповідача ексцентрика змішувача (а.с.
6).

Представник відповідача як в районному
суді, так і в суді апеляційної
інстанції підтвердила факт
пошкодження крана, його заміну та
залиття в наслідок цього квартири
позивача, разом з тим, заперечувала
проти обсягу пошкоджень квартири,
відображених в акті про залиття.

Разом з тим, згідно з вимогами ст.ст.10, 60
ЦПК України, розгляд і вирішення
цивільних справ у судах проводиться на
засадах змагальності. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Представником відповідача не надано
суду будь-яких переконливих доказів,
які б спростовували обсяги пошкоджень
в наслідок залиття квартири АДРЕСА_1,
що відображені в зазначеному акті від
17.09.2012 р., тому посилання на дані
обставини є необґрунтованими.

Та обставина, що акт про залиття від
17.09.2012 р. не зареєстрований в КП УЖГ
«Печерськжитло», не свідчить про
відсутність залиття квартири ОСОБА_1 з
вини відповідача.

В апеляційній скарзі позивач зазначав,
що ним в суді першої інстанції було
заявлено усне клопотання про
призначення судової
будівельно-технічної експертизи з
метою встановлення розміру
матеріальної шкоди, спричиненої йому
внаслідок залиття квартири, однак суд
відмовив у задоволенні його
клопотання, оскільки клопотання ним
заявлено в неналежній формі.

До Апеляційного суду позивачем подано
клопотання про призначення по справі
будівельно-технічної експертизи на
предмет визначення розміру шкоди,
заподіяної в наслідок залиття
квартири, з посиланням на те, що йому
неправомірно відмовлено в призначенні
експертизи.

Ухвалою колегії суддів судової палати
з цивільних справ Апеляційного суду
міста Києва від 16 жовтня 2013 року було
призначено в справі судову
будівельно-технічну експертизу, на
вирішення якої поставлено питання щодо
визначення розміру матеріальної шкоди,
заподіяної власнику квартири АДРЕСА_1
внаслідок залиття житлового
приміщення, яке сталося у вересні 2012 р.

Під час проведення експертизи
експертом було встановлено, що
позивачем вже виконано
відновлювальний ремонт квартири, тому
експертиза була проведена за
документальними даними, наявними в
матеріалах справи.

Згідно з Висновком експерта за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
17.02.2014 р. №0754 розмір матеріальної шкоди,
заподіяної власнику квартири АДРЕСА_1
внаслідок залиття квартири, становить
13 511 грн.( а.с.113-119).

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України
збитками є, зокрема, втрати, яких особа
зазнала у зв»язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також втрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Між тим, із висновку експертизи та
доданого до неї локального кошторису
№1 на відновлювальний ремонт в
приміщеннях квартири позивача
вбачається, розмір спричиненої шкоди
становлять прямі витрати на виконання
будівельних робіт в сумі 7 981 грн. В
загальну суму за кошторисом включені
також загальновиробничі витрати в
сумі 2505 грн., кошторисний прибуток в
сумі 512 грн., кошти на покриття
адміністративних витрат будівельно -
монтажних організацій в сумі 261 грн.,
податок на додану вартість в сумі 2 252
грн. , які не доведені в судовому
засіданні. Позивачем не доведено, що
ним, крім прямих витрат, понесені й
зазначені додаткові витрати. Не надано
суду й будь-яких доказів щодо
фактичної вартості проведеного
позивачем ремонту.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає необхідним розрахунок
матеріальної шкоди, заподіяної
внаслідок залиття, визначити,
виходячи з прямих витрат на виконання
будівельних робіт в сумі 7 981 грн.

Разом з тим, із цієї суми матеріальної
шкоди за недоведеністю підлягають
виключенню роботи по ремонту
паркетних покриттів вартістю 608 грн.,
опорядженню поверхні паркетних
покриттів вручну в сумі 644 грн.,
розбиранню дерев»яних плінтусів в сумі
12 грн., улаштуванню плінтусів
дерев»яних вартістю 128 грн., по ремонту
облицювання з керамічних плиток
вартістю 196 грн., оскільки актом про
залиття не встановлено пошкодження з
вини відповідача паркетних покриттів,
дерев»яних плінтусів та облицювання з
керамічних плиток.

Таким чином, з відповідача на користь
ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальна
шкода в сумі 6 393 грн. ( 7 981-608-644-12-128-196=6393).

Частиною 1 ст. 23 ЦК України закріплено,
що особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

В судовому засіданні встановлено, що
внаслідок залиття з вини відповідача
квартири та пошкодження майна позивач
зазнав негативних емоцій, переживань,
порушився його звичний спосіб життя, й
він змушений докладати додаткових
зусиль для його нормалізації, що
завдало йому моральних страждань та
спричинило моральну шкоду.

Визначаючи розмір нанесеної позивачу
моральної шкоди, що підлягав
відшкодуванню, колегія суддів
враховує, глибину, характер та
тривалість моральних страждань,
конкретні обставини справи й, виходячи
з принципу розумності і
справедливості, вважає необхідним
стягнути на користь позивача моральну
шкоду в сумі 500 грн.

З огляду на викладене, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача
матеріальної шкоди в сумі 6 393 грн. та
моральної шкоди в сумі 500 грн. В іншій
частині позовні вимоги є
безпідставними й задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду
міста Києва від 30 травня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:
матеріальну шкоду, завдану внаслідок
залиття квартири, в сумі 6 393 грн. та
моральну шкоду в сумі 500 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий

Судді