У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Куштана Б.П., , Мацунича М.В.

при секретарі - Савариній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ужгородського міськрайоннного суду
від 20 грудня 2013 року по справі за
позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості з послуги за
теплопостачання,-

в с т а н о в и л а :

Державне територіально-галузеве
об'єднання «Львівська залізниця»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості з послуги
за теплопостачання.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 20 березня 2013 року вищевказаний
позов задоволено повністю: стягнуто з
відповідача на користь позивача
заборгованість за послуги
теплопостачання в розмірі 4 296, 92 грн. та
судові витрати.

Відповідач не погодився з вказаним
рішенням, порушив питання про його
скасування та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
апелянта скаргу з наведених підстав
підтримали.

Позивач в судове засідання не зявився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, тому суд
розглянув справу у його відсутності,
згідно вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши сторін та дослідивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги, відповідно до ст..60 ЦПК
України є доведеними та підлягають до
задоволення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на твердженні апелянта про те, що судом
першої інстанції взято до уваги
довідку котельні №1031 від 21.05.2013 року,
яка не може бути доказом у справі,
оскільки підтверджує тільки те, що
котельня працювала, а не те, що були
забезпечені нормативи температури
саме в квартирі відповідача; вказує, що
починаючи з 2002-2003 року позивачем
послуга централізованого опалення
квартири відповідача не надавалась,
оскільки в квартирі завжди було
холодно; саме у зв'язку з відсутністю
опалення відповідач не сплачував за цю
комунальну послугу; також стверджує, що
рішення виконавчого комітету Чопської
міської ради №40 від 21 лютого 2007 року
«Про визначення виконавців
житлово-комунальних послуг», а також
рішення виконавчого комітету Чопської
міської ради №209 від 23.11.2006 року
чинності не набрали у зв'язку з не
доведення його у законному порядку до
відома населення, а тому не могли
прийматися судом до уваги.

Однак, з вказаними доводами погодитись
не можна на підставі наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно рішення виконавчого комітету
Чопської міської ради №40 від 21 лютого
2007 року «Про визначення виконавців
житлово-комунальних послуг» ДТГО
«Львівська залізниця» в особі
відокремленого підрозділу Управління
будівельно-монтажних споруд №5 є
виконавцем послуг теплопостачання.
Відповідач споживав послуги з
теплопостачання за адресою за адресою
АДРЕСА_1 та зобов'язаний щомісячно
вносити плату за надані послуги.

Щодо посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції взято до уваги
довідку котельні №1031 від 21.05.2013 року,
яка не може бути доказом у справі,
оскільки підтверджує тільки те, що
котельня працювала, а не те, що були
забезпечені нормативи температури
саме в квартирі відповідача, то слід
зазначити наступне.

Згідно довідки котельні №1031 від 21.05.2013
року в 2008-2011 рр. у будинок АДРЕСА_1
надавалось теплопостачання згідно
температурного графіка. З вказаної
довідки вбачається, що теплопостачання
надавалось в будинок АДРЕСА_1, в якому
проживає ОСОБА_2

Інші доводи апелянта про те, що рішення
виконавчого комітету Чопської міської
ради не набрали законної сили також не
приймаються до уваги, оскільки є
безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, при розгляді справи в суді
першої інстанції ОСОБА_2 не подав
письмову заяву про застосування строку
позовної давності до даних
правовідносин, а тому в суду
апеляційної інстанції немає правових
підстав для застосування такої.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, підстав для його зміни
чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України,
судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 20 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :