Справа № 308/4351/14-ц
Провадження № 6/308/188/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області в особі

головуючої судді
Сарай А.І.

при секретарі
Козар Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ужгород
подання державного виконавця міського
відділу державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі
України,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ звернувся в суд з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду ОСОБА_1 за межі України.
Посилається на те, що на виконанні у МВ
ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться
виконавче провадження № 19538248 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2п-3351 від 22.03.2010 р., виданого
Ужгородським міськрайонним судом про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліментів у розмірі 300 грн. щомісячно.
01.06.2010 р. державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, копію якої надіслано для
відома та для виконання сторонам
виконавчого провадження. 11.06.2012 р.
державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. 01.03.2014 р. державним
виконавцем обчислено розмір
заборгованості зі сплати аліментів
ОСОБА_1 станом на 01.03.2014 р. складає 44250
грн. 25.03.2013 р. державним виконавцем
повторно надіслано запити користувачу
бази даних «АІС Автомобіль»,
Управлінню Держземагенства в
Ужгородському районі, Державній
інспекції сільського господарства в
3акарпатській області, Ужгородському
міському центру зайнятості. 13.03.2014 р.
державним виконавцем здійснено вихід
за адресою місця проживання боржника,
однак складено акт про відсутність
боржника вдома. 04.03.2014 р. державним
виконавцем надіслано виклик боржнику.
Боржник за викликом до державного
виконавця не з'явився, про що складено
акт державного виконавця та наявне
підтвердження про направлення
поштовим відправленням виклику
боржнику згідно реєстру
рекомендованих листів від 11.03.2013 р., чим
встановлено, що боржник ухиляється від
виконання виконавчого документа.
Просить суд винести ухвалу, якою
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до виконання зобов'язань покладених
виконавчим документом.

Представник МВ ДВС Ужгородського МРУЮ
в судове засідання не з'явився.
Відповідно до прохальної частини
подання просить розглянути подання без
участі державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання слід відмовити виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на
виконанні у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ
знаходиться виконавчий лист № 2п-3351,
виданий 22.03.2010 р. Ужгородським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в
розмірі 300 грн. щомісяця.

Постановою державного виконавця МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ від 01.06.2010 р. було
відкрито виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
лист № 2п-3351.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, що
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначених норм слідує, що
саме по собі самостійне невиконання
боржником зобов'язань, не може свідчити
про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням» слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

Обов'язок доказування факту ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
покладається в даному випаду на
державного виконавця, який звертається
до суду із відповідним поданням.

В матеріалах подання, відсутні будь-які
дані чи докази щодо злісного ухилення
боржника від виконання вимого. Зі
змісту подання не вбачається, в чому
полягає складність виконання рішення
суду чи у зв'язку з чим таке виконання є
неможливим. Крім того, не зазначено
доказів, що підтверджують обставини
щодо можливості виїзду особи за кордон
та злісне ухилення від явки на виклик
державного виконавця.

За таких обставин, суд вважає, що у
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», Законом України
«Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК
України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду
ОСОБА_1 за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Сарай А.І.