Шоста Харківська державна
провадження 2/369/347/14
06.05.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді Пінкевич Н.С.
при секретарі Сохань Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, треті особи Шоста
Харківська державна нотаріальна
контора, Реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
АТ «Родовідбанк» про визнання права
власності на частку земельної ділянки
в порядку спадкування , -
У грудні 2013 року позивачі звернулись до
суду з даним позовом. Свої вимоги
мотивували тим, що після смерті їхнього
сина ОСОБА_4 відкрилась спадщина на
нерухоме майно, в тому числі на
земельну ділянку, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, право власності на
яку у нього виникло на підставі
державного акту. За життя ОСОБА_4
заповіту не залишив. Із заявами про
прийняття спадщини після смерті
останнього звернулись вони та ОСОБА_3
Вони спадщину прийняли, але нотаріус
їм відмовив через відсутність
оригіналу правовстановлюючого
документу на земельну ділянку на ім'я
їхнього сина. Рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області виключено ?
спадкової земельної ділянки зі складу
спадкового майна. Згідно договору про
поділ спадщини до них, ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
перейшли права на спадкування по ?
земельної ділянки відповідно кожному.
Оскільки спадкодавець набув право
власності на спадкове майно у
встановленому законом порядку, вони
спадщину прийняли, але не можуть
отримати свідоцтво про право на
спадщину, тому вважають своє право
Просили суд визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право власності по ? частині земельної
ділянки площею 0,1014 га (рілля), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
У судове засідання позивачі не
з`явилися. Про час, день та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Представник позивачів направив
до суду клопотання про розгляд справи у
його відсутності. Позовні вимоги
підтримує у повному обсязі. Проти
заочного розгляду справи не заперечує.
У судове засідання відповідачка ОСОБА_3
не з»явилась. Про час, день та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. Направила до суду клопотання про
розгляд справи у її відсутності, проти
позовних вимог не заперечує.
У судове засідання представники третіх
осіб Шостої Харківської державної
нотаріальної контори, Реєстраційної
служби Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
АТ «Родовідбанк» не з'явився. Про час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
За таких обставин та за відсутності
заперечень позивачів, суд ухвалив
провести заочний розгляд справи на
підставі наявних в матеріалах справи
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
Як визначено у ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
При розгляді справи судом встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_2, виданого Відділом
реєстрації смерті у м.Києві.
З матеріалів справи вбачається, що на
час відкриття спадщини спадкоємцями за
законом є батьки спадкодавця - ОСОБА_1
та ОСОБА_2 та донька - ОСОБА_3
Померлий ОСОБА_4 був сином ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом
про народження НОМЕР_3, виданого
Московським РАЦС м.Києва, та батьком
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про народження серія НОМЕР_4.
З матеріалів спадкової справи №408/2009
Шостої Харківської державної
нотаріальної контори встановлено, що 29
червня 2009 року до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини
звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 27 серпня
2009 року - ОСОБА_3.
За життя ОСОБА_4 заповіту щодо
розпорядження належною частиною майна
Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 13
вересня 2010 року у цивільні справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті
особи ОСОБА_3, ПАТ «Родовідбанк»
визнано право власності ОСОБА_5 на ?
частину земельної ділянки площею 0,1014
га (рілля), розташовану по АДРЕСА_1 та
виключено вказану ? частину земельної
ділянки зі складу спадкового майна.

06 листопада 2013 року між ОСОБА_3, ОСОБА_2
та ОСОБА_1 було укладено договір про
поділ спадщини. Згідно умов вказаного
договору до спадкоємців ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 перейшли права на спадкування
по ? вищевказаної земельної ділянки.

У видачі свідоцтва про право на
спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на земельну
ділянку АДРЕСА_1 було відмовлено з
підстав ненадання оригіналу
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку, що підтверджується
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 24 січня 2014 року за
№293/02-31.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який
постійно проживав зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо
протягом строку встановленого ст.1270 ЦК
України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Ст. 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув
права власності на земельну ділянку, то
спадкоємець також не набуває права
власності у порядку спадкування. До
спадкоємця переходять лише визначені
майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
спадщини. Для набуття права власності у
встановленому законодавством порядку
спадкоємець повинен здійснити дії, які
необхідні для набуття права власності
на визначене нерухоме майно, зокрема на
житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16
травня 2013 року Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування" спори про визнання права
власності на земельну ділянку та права
на земельну частку (пай) в порядку
спадкування, зокрема у випадках, якщо
відсутній отриманий спадкодавцем
державний акт про право власності на
земельну ділянку, зареєстрований
належним чином, якщо спадкодавцем не
був отриманий державний акт про право
власності на земельну ділянку, або в
державному акті є неточності, які
підлягають виправленню, розглядаються
судами з урахуванням вимог закону та
роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11
ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що
відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом. У
порядку спадкування можуть
передаватися також право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим
майном (сервітут).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, а також
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;
свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і
ч. 2 ст. 126 ЗК).

Набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:
ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки; виготовлення
технічної документації на земельні
ділянки; - визначення меж земельної
ділянки в натурі; погодження із
суміжними землевласниками та
землекористувачами; одержання у
встановленому порядку Державного акта
на землю; реєстрація права власності на
земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не
дотримано - право власності на
конкретні земельні ділянки не виникає
та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить
до спадкоємців у порядку спадкування,
за винятком встановлених випадків, на
які поширюється дія п. 1 розділу Х
«Перехідні положення» ЗК.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 за життя
у встановленому законом порядку
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку, тобто
набув право власності, тому до ОСОБА_2
та ОСОБА_1 також переходить право
власності по ? частині земельної
ділянки із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до
нотаріальної контори за одержанням
свідоцтва про право на спадщину
збільшується ймовірність порушення
прав інших осіб, спадкоємців за
заповітом, спадкоємців, які прийняли
спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво
про право на спадщину видається
спадкоємцям після закінчення шести
місяців із часу відкриття спадщини,
тому спір про спадкування може бути
вирішений лише після закінчення цього
строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину,
його вимоги про визнання права
власності на спадкове майно не
підлягають задоволенню судом.
Прийняття спадщини спадкоємцем, який
звертається з вимогою про визнання
права власності на спадкове майно,
встановлюється належними доказами:
копіями документів із спадкової
справи, якщо така справа заводилася
нотаріусом, довідками з
житлово-експлуатаційних організацій,
сільських, селищних рад за місцем
проживання спадкодавця.

У видачі свідоцтва про право на
спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на земельну
ділянку було відмовлено з підстав
відсутності оригіналу
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку на спадкодавця -
ОСОБА_4, що підтверджується постановою
державного нотаріуса Шостої
Харківської державної нотаріальної
контори про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 24 січня 2014 року за
№293/02-31.

Позивачі спадкове майно прийняли так
як, протягом шестимісячного строку
подали в нотаріальну контору заяву про
прийняття спадщини. Отримати свідоцтво
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку позивачі не можуть
через відсутність оригіналу
державного акту на право власності на
землю на ім'я ОСОБА_4

За таких обставин суд вважає, що
позовна заява підлягає задоволенню, а
саме за ОСОБА_1 необхідно визнати право
власності на 1/4 частину земельної
ділянки та за ОСОБА_2 необхідно визнати
право власності на 1/4 частину земельної
ділянки.

Керуючись ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1223, 1261-1265 ЦК
України та ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш
и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, треті особи Шоста
Харківська державна нотаріальна
контора, Реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
АТ «Родовідбанк» про визнання права
власності на частку земельної ділянки
в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2,
право власності на 1/4 частину земельної
ділянки площею 0,1014 га (рілля), яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 право
власності на 1/4 частину земельної
ділянки площею 0,1014 га (рілля), яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Копію заочного рішення негайно
направити відповідачам.

Заочне рішення може бути переглянуто
Києво - Святошинським судом Київської
області за письмовою заявою
відповідачів протягом 10 днів з моменту
отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.С. Пінкевич