Справа № 748/995/14-ц Провадження №
22-ц/795/1046/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Майборода С. М. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка
Є.М.,суддів:Хромець Н.С., Горобець
Т.В.,при секретарі:Мартиновій А.В., Рудик
І.І.,за участю:ОСОБА_6, її представника
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та їх
представника ОСОБА_10, ОСОБА_11,

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 08 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
відшкодування витрат на будівництво,

в с т а н о в и в:

Рішенням Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 08
квітня 2014 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_11,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відшкодування
витрат на будівництво.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_6 звернулася до суду з
апеляційною скаргою в якій просила
скасувати рішення суду першої
інстанції та постановити нове рішенням
по суті справи, яким задовольнити її
позовні вимоги про відшкодування
витрат на будівництво житлового
будинку в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що в рішенні неповно відображені
обставини і характер спірних
правовідносин і як наслідок, має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутні відповідні правові підстави
для задоволення позову ОСОБА_6 щодо
стягнення з відповідачів ОСОБА_8 ОСОБА_9
та ОСОБА_11 витрат, що були використані
на будівництво будинку по АДРЕСА_1 та
області в сумі 183 140,50 грн.

Висновки суду відповідають вимогам
діючого законодавства, фактичним
обставинам справи і зібраним у справі
доказам.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що 07 червня 2012 року помер
ОСОБА_12, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть (а.с.6). Після його
смерті відкрилась спадщина за
отриманням якої до нотаріальної
контори звернулись його діти ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_11

Встановлено також, що 10 січня 1992 року
спадкодавцю надано дозвіл на
будівництво житлового будинку в
с.Радянська Слобода Чернігівського
району та області (а.с.7) та видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,10 га, що
розташована на території с. Р.Слобода
Радянськослобідської сільської ради
для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель (а.с.10).

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 24 квітня 2013
року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні
позову до ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_8 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання права власності на 1/2
частину будівельних матеріалів та
обладнання, визнання праві власності
на 1/2 частину гаража, визнання права
спадкування із спадкоємцями першої
черги.

У відповідності до п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
04.10.1991 року «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», відповідно до ст.12 Закону
України "Про власність", що діяв у
період будівництва спірного будинку, у
приватній власності громадян можуть
знаходитись жилі будинки, збудовані
на відведеній у встановленому
порядку земельній ділянці або придбані
на законних підставах, наприклад, за
договором купівлі-продажу, міни,
дарування, за правом спадщини.
Оскільки згідно зі ст.17 ЗК України 1991
року і ст.14 Закону України "Про
власність" земельна ділянка для
будівництва жилого будинку і
господарських будівель надається
громадянину у приватну власність,
участь інших осіб у будівництві
не створює для них права приватної
власності на жилий будинок, крім
випадків, коли це передбачено законом.
Згідно зі статтями 16 і 17 Закону
України "Про власність", таке право,
зокрема, виникає, коли будівництво
велось подружжям в період шлюбу -
жилий будинок у зв'язку з цим є їх
спільною сумісною власністю, або
велось за рахунок спільної праці
членів сім'ї - жилий будинок стає їх
спільною сумісною власністю, якщо інше
не було встановлено письмовою угодою
між ними. Інші особи, які приймали
участь у будівництві жилого будинку
(його купівлі) не на підставі угоди
про створення спільної власності,
яка відповідає законодавству, вправі
вимагати не визнання права власності
на будинок, а відшкодування своїх
затрат на будівництво (купівлю
будинку), якщо допомогу забудовнику
(покупцю) вони надавали не безоплатно.

В судовому засіданні як суду першої
інстанції, так і апеляційної, не
знайшло свого підтвердження обставина
надання оплатної допомоги зі сторони
ОСОБА_6 забудовнику ОСОБА_12 в
будівництві житлового будинку в с.
Радянська Слобода.

Так, рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 24 квітня 2013
року надано оцінку
товарно-транспортних накладних від 17
серпня 1992 року (а.с.11, 12), які не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки не
підтверджують факту відвантаження
будматеріалів ОСОБА_6 з Чернігівської
меблевої фабрики і не містять даних, що
саме ці матеріали використовувались
при будівництві будинку. Окрім того, ці
накладні не відображають вартості
використаних будівельних матеріалів
на момент вирішення спору, оскільки
були придбані до введення в обіг у
вересні 1996 року чинної національної
валюти - гривні. Інших доказів, які б
підтверджували факт будівництва
будинку ОСОБА_6 з ОСОБА_12 позивачка не
надала.

Побудований будинок не може
розглядатись об'єктом спільної
сумісної власності як про це зазначає в
своєму позові позивач, в силу діючих на
час його будівництва норм цивільного
законодавства, що також вже
встановлено рішенням апеляційного
суду Чернігівської області від 24
квітня 2013 року і не спростовано під час
судового засідання.

У висновку спеціаліста № С-1314 від 14
січня 2013 року зазначено інформацію
щодо дійсної вартості всіх будівельних
матеріалів, використаних при
будівництві незакінченого
будівництвом будинку АДРЕСА_1 та
області (а.с.8-9), що й було зазначено в
рішенні суду першої інстанції.

У висновку спеціаліста № С-4184 від 10
червня 2014 року, наданому апеляційному
суду представником позивача, визначено
вартість будматеріалів, вказаних у
товарно-транспортних накладних №№ 77141
та 77142 від 17.08.1992 року на даний час.

Висновок експерта №ЧК-244 від 23.03.1994 року
про оцінку жилого будинку не
підтверджує обставину, що саме
будматеріали, вказані у
товарно-транспортних накладних №№ 77141
та 77142 від 17.08.1992 року, використані при
будівництві будинку АДРЕСА_1.

Таким чином, позивачем суду не надано
належних і допустимих доказів, які б з
достатньою вірогідністю
підтверджували, що саме ті матеріали,
які придбані позивачем,
використовувались при будівництві
спірного будинку, що допомогу ОСОБА_12
позивачка надавали не безоплатно.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення в даному випадку судом
першої інстанції норм матеріального
або процесуального права, які
являються обов'язковою підставою для
скасування судового рішення та для
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 08 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: