Номер провадження 22-ц/775/4336/2014
Головуючий у 1 інстанції Хомченко Л.І.
Доповідач Корчиста О.І.
30 травня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
суддів:
Супрун М.Ю. , Корчистої О.І.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційні скарги Комунального
підприємства Горлівське міське бюро
технічної інвентаризації», Приватного
підприємства «Фактор-Інвест» на
рішення Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 19
березня 2014 року по цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального
підприємства Горлівське міське бюро
технічної інвентаризації», Приватного
підприємства «Фактор-Інвест» про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Рішенням Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 19
березня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано
протиправними дії приватного
підприємства Фактор-Інвест з
нарахування оплати з надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій по кв. АДРЕСА_1.

Зобов'язано приватне підприємство
Фактор-Інвест зробити перерахунок
надмірно сплачених рахунків з
надання послуг з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій
по кв. АДРЕСА_1, починаючи з 01.01.2012 року
по 1.10.2013 року з розрахунку загальної
площі квартири 45,33 квадратних метрів.

Зобов'язано приватне підприємство
Фактор-Інвест нараховувати оплату з
надання послуг з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій
по кв. АДРЕСА_1 починаючи з 01.11.2013 року
з розрахунку загальної площі квартири
45,33 квадратних метрів.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

В апеляційній скарзі КП Горлівське
міське бюро технічної
інвентаризації, посилаючись на неповне
з`ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції не дослідив та не надав
належної оцінки висновку
будівельно-технічної експертизи № 1353-24
від 27.09.2013 року згідно якого спірна
квартира обладнана балконом, яка на
думку апелянта зроблена в порушення
вимог Закону України «Про судову
експертизу» та Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень;
суд не прийняв до уваги пояснення
представника ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, які
мають вищу будівельну освіту, висновок
експерта ОСОБА_4 № 01/14 від 11.02.2014 року та
інші докази третьої особи на
підтвердження облаштування квартири
лоджією; суд не врахував, що технічний
паспорт, який виготовлено за
замовленням концерну «Житловик», не
містить даних про обладнання квартири
лоджією чи балконом, а лише містить
дані про загальну та житлову площу
квартири; суд зробив невірний висновок,
що проект будинку, в якому розташована
спірна квартира розроблено
Горлівським відділенням Гипроград,
тоді як експерт при дослідженні
посилається на типовий проект для
іншого будинку; суд не вирішив питання
про розподіл понесеним ним (апелянтом)
витрат на проведення експертизи та
отримання копій документів.

В апеляційній скарзі ПП Фактор -Інвест,
яка подана через представника Яковлева
Л.Л. посилаючись на неповне з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції не врахував, що визнання дій
суб`єкта господарювання, яким є
відповідач (апелянт) протиправними, не
є належним способом захисту відповідно
до ст.16 ЦК України; суд залишив поза
увагою відсутність в технічному
паспорті та договорі купівлі-продажу
даних про існування балкону чи лоджії у
спірній квартирі; суд не визначився з
характером спірних правовідносин та
невірно застосував до спірних
правовідносин ст. 162 ЖК Української РСР
та залишив поза увагою, що нарахування
оплати за надані послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій
здійснюється на підставі рішення
виконавчого комітету Горлівської
міської ради, яким затверджено тариф на
послуги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, що з`явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені у скарзі доводи, апеляційний
суд вважає, що апеляційні скарги слід
відхилити за наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як зазначено в ст. 303 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 14.10.1992 року ОСОБА_1 купила
кв. АДРЕСА_1 загальною площею 42,5 кв.м.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 1353-24
від 27.09.2013 року, кв. АДРЕСА_1 обладнана
балконом, площа балкону складає 9,43 кв.м.
приведена площа балкону по ДБН В.2-2-15-2005
(1) складає 7,54 кв.м., приведена площа
квартири по СНіП 2,08.01-89 (3) складає 2,83
кв.м (т.1 а.с. 131-132).

З технічного паспорту на буд.
АДРЕСА_1, вбачається, що стіни даного
будинку крупно панельні, обліцовані
металевою плиткою, маються балкони (т. 1
а.с. 14-19).

З оціночного акту на будинок
АДРЕСА_1 вбачається, що відповідно до
технічного опису прибудов наявні а-5- а-6
балкони (т. 1 а.с. 92).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції послався на ст.162
ЖК Української РСР та виходив з того, що
ОСОБА_1 повинна здійснювати оплату
житлово-комунальних послуг за фактично
надані послуги з розрахунку загальної
площі квартири 45,33 кв.м., тому визнав
протиправними дії приватного
підприємства Фактор-Інвест по
нарахуванню плати за надані послуги з
розрахунку загальної площі квартири
48,25 кв.м., зобов'язав його зробити
перерахунок надмірно сплачених
рахунків та з 01.11.2013 року проводити
нарахування з розрахунку загальної
площі квартири 45,33кв.м.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про зобов`язання відповідача
укласти з ОСОБА_1 типовий договір з
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій, суд
послався на їх необґрунтованість.

Колегія суддів, в межах доводів
апеляційної скарги, погоджується з
висновком суду з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЖК Української РСР, жилі
будинки, а також жилі приміщення в
інших будівлях, що знаходяться на
території Української РСР, утворюють
житловий фонд.

Житловий фонд включає, зокрема, жилі
будинки (частини будинків), квартири, що
належать громадянам на праві приватної
власності (приватний житловий фонд).

Згідно ст. 162 ЖК Української РСР, плата
за користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін.

Плата за комунальні послуги береться
крім квартирної плати за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

Суд першої інстанції з урахуванням
встановлених обставин справи та вимог
діючого законодавства дійшов
обґрунтованого висновку про
неправомірне нарахування відповідачем
плати за житлово-комунальні послуги
виходячи з розрахунку загальної площі
квартири 48,25 кв.м. та правомірно визнав
такі дії відповідача протиправними,
зобов'язав відповідача зробити
перерахунок сплачених рахунків з
надання послуг з утримання будинків
і споруд та прибудинкових
територій,починаючи з 01.01.2012 року по
01.10.2013 року з розрахунку загальної
площі квартири 45,33кв.м., а також
зобов'язав відповідача починаючи з
01.11.2013 року нараховувати оплату
житлово-комунальних послуг з
розрахунку загальної площі квартири
45,33кв.м.

Доводи апеляційної скарги КП
Горлівське міське бюро технічної
інвентаризації щодо неправильної
оцінки доказів є безпідставними з
наступних підстав.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд дав оцінку поясненням
свідків, іншим доказам наданим
сторонами, зокрема висновку
будівельно-технічної експертизи № 1353-24
від 27.09.2013 року, висновку експерта
ОСОБА_4 № 01/14 від 11.02.2014 року.

Згідно ж ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Виходячи з вказаної норми закону,
до компетенції суду апеляційної
інстанції не входять повноваження щодо
переоцінки доказів, досліджених судом
першої інстанції з додержанням
встановленого порядку.

Апеляційний суд вважає, що суд
правильно оцінив докази, що надані
сторонами, та дав їм належну правову
оцінку. Підстави для переоцінювання
наявних в матеріалах справи доказів
відсутні.

Інші доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду і не
належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
рішення.

Таким чином, рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому апеляційний
суд на підставі ст.308 ЦПК України
відхиляє апеляційні скарги і залишає
рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційні скарги Комунального
підприємства Горлівське міське бюро
технічної інвентаризації», Приватного
підприємства «Фактор-Інвест»
відхилити.

Рішення Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 19
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді