Справа № 196/72/14-ц
№ провадження 2/196/206/2014
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
смт Царичанка

Царичанський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Царичанка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошового боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2
про стягнення грошового боргу.

На обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 06 березня 2013 року
ОСОБА_2 під розписку позичив у нього
кошти в розмірі 2000 грн., які
зобов'язався повернути до 06 квітня 2013
року.

Свої зобов'язання по поверненню йому
позиченої суми коштів до 06 квітня 2013
року ОСОБА_2 не виконав, пізніше
повернув лише 500 грн.

На усні прохання ОСОБА_2 не реагує.

Позивач прохає стягнути на його
користь з відповідача суму
заборгованості за договором позики в
розмірі 1500 грн., витрати по сплаті
судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

У судове засідання позивач не з'явився,
до суду надійшла заява з проханням
розглядати дану справу без його участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, хоча належним чином був
сповіщений про день, час та місце
розгляду справи в суді, заяви про
причину неявки чи про відкладення
розгляду справи до суду не надіслав.
Оскільки відповідач був належним чином
сповіщений про день, час та місце
розгляду справи, суд вважає за можливе
провести заочний розгляд справи та
ухвалити заочне рішення (позивач в
своїй заяві проти цього не заперечує).

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Вивчивши всі надані по справі докази та
даючи їм оцінку у їх сукупності, суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін і кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів(суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Також, відповідно до ч.2
ст. 1047 ЦК України на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У судовому засіданні встановлено,
що 06 березня 2013 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 був укладений договір позики на
суму 2000 грн., що підтверджується
письмовою розпискою відповідача від
06.03.2013 року. Згідно цієї розписки
позивач передав відповідачу гроші в
сумі 2000 грн., а відповідач зобов'язався
повернути позивачу вказану суму до
06.04.2013 року. Розписка в даному разі є
одночасно документом, який підтверджує
й передачу грошей позикодавцем
позичальнику.

Відповідач ОСОБА_2 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, а саме до 06.04.2013 року року кошти
в сумі 2000 грн. позикодавцеві, тобто
позивачу, не повернув, повернув пізніше
лише 500 грн., в зв'язку з чим за
відповідачем утворилась
заборгованість в розмірі 1500 грн., яка
підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_2на користь позивача ОСОБА_1
Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК
України судові витрати повинні бути
покладені на відповідача, а саме слід
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за
сплату ним судового збору в сумі 243,60
грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 88, 208, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення грошового боргу
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
заборгованість за договором позики від
06 березня 2013року в сумі 1500 грн., за
сплату судового збору в сумі 243 грн. 60
коп., а всього 1743 (одна тисяча сімсот
сорок три) грн. 60 коп.

Копію заочного рішення направити
рекомендованим листом із
повідомленням відповідачу ОСОБА_2 не
пізніше трьох днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуюча
О.М.ГУДИМ