Справа № 589/7666/13-ц р.
Провадження № 2/589/162/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2014 р.

Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області у складі:

головуючого судді - Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання
- Антошко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Шостка Сумської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Гамаліївської сільської ради
Шосткинського району Сумської області,

- про встановлення факту належності на
праві власності житлового будинку
померлому та визнання права власності
в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом і свої вимоги
мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер його батько - ОСОБА_2. За життя
померлому належав будинок з
господарськими спорудами за адресою:
Шосткинський район, АДРЕСА_1 але
свідоцтва про право власності на цей
житловий будинок він не отримував.

В даний час позивач не може отримати
свідоцтва про право на спадщину в
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
будинок.

Тому просить суд встановити факт
належності житлового будинку з
господарськими спорудами за адресою:
Шосткинський район, АДРЕСА_1 на праві
власності ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та визнати за ним,
позивачем, право власності на
вищевказаний будинок з господарськими
будівлями в порядку спадкування за
законом.

В судове засідання позивач не
з'явився, надав заяву, в якій прохав
розглянути справу без його участі,
позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій зазначив, що заперечень проти
позову не мають та просять розглянути
справу за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

Положенням ст. 25 ЦК України
передбачено, що цивільна
правоздатність особи припиняється у
зв'язку з її смертю, тобто померла особа
не може мати майна на праві власності, а
може бути тільки встановлений факт
належності їй цього майна на праві
власності за життя та визнано право
власності на майно за спадкоємцями в
порядку його спадкування.

З довідок, виданих виконкомом
Гамаліївської сільської ради
Шосткинського району Сумської області,
вбачається, що, згідно записів в
погосподарських книгах, ОСОБА_2
постійно проживав та був
зареєстрований в АДРЕСА_1 по день
смерті і був власником вказаного
будинку, збудованого у 1935 році ( а.с. 12,14,
36).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер (
а.с. 7).

З технічного паспорту на житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1,
вбачається, що за даною адресою
розташовані - житловий будинок,
позначений в схематичному плані
земельної ділянки літерою "А-1", сіні,
позначені літерою «а», сарай,
позначений літерою «Б», погріб,
позначений літерами «Пг» та огорожа,
позначена літерою «N» (а.с. 15-17).

З висновку відділу містобудування і
архітектури Шосткинської
райдержадміністрації Сумської області
від 05.02.2013 р. за № 01-06/03 (а.с. 20), довідки
Шосткинського райвідділу Управління
Держтехногенбезпеки у Сумській
області від 05.02.2013 року за № 150 (а.с. 19),
довідки Шосткинської міськрайСЕС від
21.01.2013 р. за № 02-1/6 ( а.с. 18), вбачається,
що будинок та господарські споруди, за
адресою АДРЕСА_1, вцілому не порушують
протипожежний режим, відповідають
санітарним нормам та не суперечать
містобудівній документації. Проте
сарай, позначений літерою «Б», не
відповідає вимогам п.3.30 ДБН 360-92
«Планування і забудова міських і
сільських поселень» - порушує
санітарні норми, оскільки спорудження
надвірних господарських будівель по
лінії забудови вулиць та проїздів
заборонено.

Враховуючи, що спірні правовідносини
виникли до 1 січня 2004 року, згідно із ч. 6
ст. 86 ЦК УРСР відносини власності
регулюються Законом України "Про
власність", цим Кодексом, іншими
законодавчими актами.

За положеннями ст. 86 ЦК УРСР та ст. 2
Закону України "Про власність" право
власності - це врегульовані законом
суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження майном.

Відповідно до ст. 12 Закону України
"Про власність" громадянин набуває
права власності на доходи від участі в
суспільному виробництві,
індивідуальної праці, підприємницької
діяльності, вкладення коштів у
кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане
внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 49 зазначеного
Закону володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не було
встановлено судом, арбітражним судом,
третейським судом.

Оскільки, житловий будинок був
побудований у 1935 році, а право забудови
індивідуального житлового будинку
виникло у ОСОБА_2 до вказаного часу,
правовідносини з забудови
індивідуального житлового будинку в
зазначений час були врегульовані
Цивільним Кодексом УРСР, який
Постановою Центрального Виконавчого
Комітету УРСР від 18.12.1922р. введений в
дію з 01.02.1923р. Ст. ст. 52, 54 зазначеного
Кодексу передбачали розрізнення
приватної власності від державної
-націоналізованої та
муніципалізованої, кооперативної
власності, та передбачали, що предметом
приватної власності може бути, у тому
числі, усяке майно, не виключене з
цивільного обігу.

Відповідно ст. 73 Цивільного кодексу
УРСР, 1922 року, строк будівництва
житлового будинку встановлювався не
більш одного року з дня укладення
договору про право забудови.

Надалі цивільні правовідносини з
питань житлової забудови та належності
громадянам права власності на
індивідуальні житлові будинки
регулювалися наступними
нормативно-правовими актами:

Указом Президії Верховної Ради СРСР
від 26.08.1948 р. встановлено, що кожний
громадянин та кожна громадянка СРСР
мають право купити або побудувати для
себе на праві особистої власності
житловий будинок для чого здійснюється
відвід земельних ділянок в
безстрокове користування.

У відповідності до вказаного Указу
Радою Міністрів СРСР від 26.08.1948 р.
прийнято Постанову, п. 2 якої визначено,
що побудовані на відведених під
будівництво індивідуальних житлових
будинків земельних ділянках будинки є
особистою власністю забудовників.

Таким чином, діюче у вказаний період
цивільне законодавство передбачало
право особистої приватної власності
на таке майно як індивідуальний
житловий будинок.

Вище перелічені письмові докази
підтверджують ті обставини, що спірний
житловий будинок був побудований у
відповідності до діючих на вказаний
час норм матеріального права та інших
нормативно-правових актів загальної
дії, та введення в експлуатацію і
державної реєстрації не потребував.

Таким чином, достовірно встановлено
належність спірного майна спадкодавцю
ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Свідоцтвом про народження та
рішенням Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 25.12.2013 року
підтверджується, що позивач - ОСОБА_1 є
сином ОСОБА_2 ( а.с. 11, 32)

З відповіді Шосткинської районної
державної нотаріальної контори від
26.02.2014 р. вбачається, що спадкоємці
ОСОБА_2 до нотконтори не звертались.(
а.с.39)

Згідно свідоцтва про смерть дружина
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року. (а.с. 8,11)

Матеріалами справи підтверджується,
що ОСОБА_2 заповіту не складав (а. с. 12).
Таким чином, згідно ст. 529 ЦК
Української РСР єдиним спадкоємцем
першої черги за законом спадкового
майна ОСОБА_2 є його син - позивач по
справі.

Для придбання спадщини за правилами
ст. 548 ЦК Української РСР необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв.

За положеннями ст. 549 ЦК Української
РСР визнавалося, що спадкоємець
прийняв спадщину: 1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач
вступив в управління спадковим майном:
доглядав за будинком, здійснював
поточний ремонт, обробляв город; із
заявою про відмову від спадщини у
строк, визначений ст.533 ЦК Української
РСР, не звертався а отже є таким, що
прийняв спадщину і вона йому належить з
часу відкриття спадщини.

Вищезазначене надає суду підстави
визнати право власності на будинок та
господарські споруди за позивачем
ОСОБА_1 в порядку їх спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_2, за виключенням сараю,
позначеного літерою «Б», який
збудований з порушенням санітарних
норм.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Встановити факт належності за життя
на праві власності житлового будинку,
позначеного в схематичному плані
земельної ділянки літерами «А-1», сіней,
позначених літерою «а», погребу,
позначеного літерами «Пг» та огорожі,
позначеної літерою «N», що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок, позначений в
схематичному плані земельної ділянки
літерами «А-1», сіні, позначені літерою
«а», погріб, позначений літерами «Пг»,
та огорожу, позначену літерою «N», що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
Апеляційний суд Сумської області через
Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області шляхом подання
протягом 10 днів з дня його проголошення
апеляційної скарги, а особами, які не
були присутніми під час проголошення
рішення суду, протягом цього строку з
дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано.

Суддя Шосткинського
міськрайонного суду

Сумської області
О. В. Прачук