У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Бондаренка Ю.О.,

при секретарі - Чейпеш С.І.,

з участю - представника ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» -
Сиротенка Д.О., представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» на
рішення Іршавського районного суду від
06 березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» в особі філії ПАТ
«Промінвестбанку в м. Ужгород» та
ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ТзОВ «Кредитні
ініціативи» про визнання іпотечного
договору недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулася до суду із даним позовом,
мотивуючи тим, що на забезпечення
виконання кредитного договору № 190/7-05
від 29.11.2005 року між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово- інвестиційний
банк» та ОСОБА_6 30.11.2005 року укладено
іпотечний договір № 180/23-2005, предметом
якого є житловий будинок АДРЕСА_1.

На день укладення іпотечного договору
в будинку були прописані та проживали
двоє малолітніх дітей ОСОБА_6 і
житловий будинок був переданий в
іпотеку без дозволу органу опіки та
піклування, чим порушені майнові права
дітей.

Посилаючись на вказані обставини
просила визнати Іпотечний договір
недійсним, оскільки він суперечить
інтересам малолітніх ОСОБА_4, та ОСОБА_5,
які мають право на користування житлом.

Рішенням Іршавського районного суду
від 06 березня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним Іпотечний договір №
180/23-2005, укладений 30.11.2005 року між
«Акціонерним комерційним промислово-
інвестиційним банком» та ОСОБА_6,
посвідчений приватним нотаріусом
Іршавського районного нотаріального
округу ОСОБА_7, реєстраційний номер №
3801 на забезпечення виконання
Кредитного договору № 190/7-05 від 29.11.2005
року.

Накладено арешт на майно, яке було
предметом іпотеки, а саме: житловий
будинок АДРЕСА_1, що належить на праві
приватної власності ОСОБА_6, до
виконання зобов'язання по поверненню
кредиту за Кредитним договором № 190/7-05
укладеним 29.11.2005 року між «Акціонерним
комерційним промислово-інвестиційним
банком» та ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду, як таке, що
постановлене з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
оскільки підстав передбачених чинним
законодавством для задоволення
позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представника ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» -
Сиротенка Д.О., представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, яка просить рішення суду
залишити без змін, перевіривши
матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Встановлено, що на забезпечення
виконання Кредитного договору № 190/7-05
від 29.11.2005 року між «Акціонерним
комерційним промислово- інвестиційним
банком» та ОСОБА_6 30.11.2005 року укладено
іпотечний договір № 180/23-2005, предметом
якого є житловий будинок АДРЕСА_1.

Даний житловий будинок належить на
праві приватної власності ОСОБА_6
відповідно до договору дарування від
24.12.2004 року.

ОСОБА_6 є батьком двох неповнолітніх
дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На час укладення спірного іпотечного
договору відповідач разом з дружиною
та неповнолітніми дітьми проживав та
був зареєстрований у житловому будинку
АДРЕСА_1, що стверджується матеріалами
справи.

Згідно ст. 29 ЦК України місцем
проживання малолітньої дитини є місце
проживання її батьків.

Малолітні діти на день укладення
іпотечного договору згідно ст. 405 ЦК
України мали право на користування
житлом в будинку АДРЕСА_1.

Ст. 3 Конвенції «Про права дитини» ст.ст.
8, 18 Закону України «Про охорону
дитинства» передбачено, що кожна
дитина має право на достатній життєвий
рівень: держава забезпечує право
дитини на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди фізичному
та розумовому розвитку.

У відповідності до ч.6 ст. 203 ЦК України
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами) не може суперечити
правам та інтересам їх малолітніх, та
неповнолітніх та непрацездатних дітей.

При постановленні рішення, суд першої
інстанції обґрунтовано вважав, що
дозвіл органу опіки та піклування
потрібен не лише в тому разі, якщо
дитина є співвласником нерухомості, а і
в тому випадку, якщо має місце лише
реєстрація дитини в житловому
приміщенні та одним із правочинів, які
не можуть вчиняти батьки без дозволу
органів опіки та піклування є відмова
від майнових прав дитини, до яких
відноситься також і право користування
жилим приміщенням, а згоди орган опіки
та піклування не надавав.

При укладенні договору іпотеки
відповідачем ОСОБА_6 порушено вимоги ч.6
ст. 203 ЦК України, а саме: правочин, що
вчиняється батьками не може суперечити
правам та інтересам їх малолітніх
дітей, оскільки передав в іпотеку
житло, в якому проживають його
малолітні діти, що суперечить їх
житловим правам та інтересам і
відповідно до ст. 215 ч.1 ЦК України такий
договір є недійсним.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги судова
колегія до уваги не приймає, так як вони
не ґрунтуються на вимогах закону та
фактичних обставинах справи.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції від ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
надійшла заява про необхідність
застосування строків позовної
давності і оскільки така вимога не
заявлялась в суді першої інстанції, а
суд апеляційної інстанції перевіряє
обґрунтованість і законність судового
рішення на момент його постановлення, а
тому дана обставина не може бути взята
до уваги.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово- інвестиційний
банк» відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від
06 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області
Собослой Г.Г.