АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/568/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1927/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д.
Доповідач Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Карнауха П.М.

Суддів:
Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 06 травня 2014
року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного підприємства «Будівельний
дім Кременчук» в особі директора
ОСОБА_2 про звільнення, зобов'язання
видати трудову книжку та стягнення
матеріальної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з вказаним позовом ,
в якому просила суд визнати її
звільненою з посади менеджера з
продажу в ПП «Будівельний Дім
Кременчук» згідно ст. 38 КЗпП України ,
зобов'язати директора ПП «Будівельний
Дім Кременчук» внести відповідний
запис до трудової книжки та видати
трудову книжку з відповідно
оформленими записами, а також стягнути
з ПП «Будівельний Дім Кременчук»
середній заробіток починаючи з 12.04.2013
року за час затримки розрахунку та
видачі трудової книжки.

В обґрунтування позову зазначала, що,
перебуваючи з червня 2007 року у трудових
відносинах з ПП «Будівельний Дім
Кременчук», відповідно до наказу
директора підприємства ОСОБА_3 № 2В-К
від 26.05.2010 року їй було надано відпустку
по догляду за дитиною до досягнення нею
3-х років терміном з 26.05.2010 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В квітні 2013 року вона
дізналася, що з 09.08.2012 року ПП
«Будівельний Дім Кременчук» за
рішенням засновників перебуває в
стадії припинення, всі його працівники
були звільнені. Про звільнення її ніхто
не повідомляв, трудової книжки не
видавав. Таким чином, з 12.04.2013 року вона
не має можливості приступити до роботи,
а також працевлаштуватися на інше
місце роботи.

Заочним рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 06 травня 2014
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

З вказаним заочним рішенням не
погодилася позивач ОСОБА_1 та оскаржила
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі , посилаючись на
необґрунтованість та незаконність
рішення, а також порушення місцевим
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Місцевим судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
з червня 2007 року позивач ОСОБА_1
працювала в ПП «Будівельний Дім
Кременчук» на посаді менеджера з
продажу.

У період з 26.05.2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_1 перебувала у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею 3-х
років згідно ЗУ «Про відпустки» та ст.
179 КЗпП України, що підтверджується
копією наказу директора ПП
«Будівельний Дім Кременчук» ОСОБА_3 №
2В-К від 26.05.2010 року. Даний наказ було
видано на підставі заяви ОСОБА_1 та
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
від 19.04.2010 року.

Дізнавшись в квітні 2013 року про те, що
ПП «Будівельний Дім Кременчук»
перебуває в стадії припинення та в
зв'язку з неможливістю приступити до
роботи , ОСОБА_1 звернулася до органів
прокуратури з проханням провести
перевірку по факту порушення її
трудових прав.

Відповідно до листа Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Полтавській області № 16Г 618/03-25 від
29.05.2013 року державним інспектором праці
було здійснено вихід за адресою
підприємства ( м. Кременчук, 1-й Піщаний
тупик, 1), але здійснити перевірку
фактів порушення трудового
законодавства ПП «Будівельний Дім
Кременчук» не вдалося в зв'язку з
відсутністю підприємства за вказаною
адресою.

16 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
органів внутрішніх справ із заявою про
незаконне її з посади менеджера ПП
«Будівельний Дім Кременчук».

Постановою старшого слідчого СВ
Кременчуцького МВ УМВС України в
Полтавській області капітана міліції
Григоренка О.Г. від 14.02.2014 року
кримінальне провадження внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 000950 від 16.07.2013
року за ознаками кримінального
правопорушення , передбаченого ч. 1 ст.
172 КК України закрито у зв'язку із
відсутністю складу кримінального
правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції
виходив з того, що суд не наділений
компетенцією звільнити ОСОБА_1 із
займаної посади , оскільки працівник та
власник підприємства або
уповноважений ним орган повинні
досягти взаємної згоди про припинення
трудового договору, а для цього
роботодавець має прийняти наказ про
звільнення позивача із займаної посади
на підставі її заяви.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками місцевого суду, враховуючи
наступне.

За правилами ст. 232 КЗпП України
безпосередньо в районних, районних у
місті, міських чи міськрайонних судах
розглядаються, зокрема, трудові спори
за заявами працівників про поновлення
на роботі незалежно від підстав
припинення трудового договору, зміну
дати і формулювання причини
звільнення, оплату за час вимушеного
прогулу або виконання
нижчеоплачуваної роботи, спори про
відмову у прийнятті на роботу, тощо.

Таким чином, судом можуть бути
розглянуті трудові спори, пов'язані з
оскарженням законності звільнення,
поновленням на роботі, зміною
формулювання причин звільнення, тощо,
тобто суд може дослідити законність
вже прийнятого рішення про звільнення
працівника, причин звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи, 12
листопада 2013 року позивач ОСОБА_1
направила на юридичну адресу ПП
«Будівельний Дім Кременчук»:
Полтавська область, м. Кременчук, вул.
Шкільна, 10, на ім'я директора ОСОБА_2
заяву про звільнення її з посади
менеджера вказаного підприємства за
власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП
України.

Проте, вказана заява ОСОБА_1
відповідачем отримана не була,
оскільки конверт з поштовим
відправленням повернувся з відміткою,
що адресат відсутній за даною адресою.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців вбачається,
що ПП «Будівельний Дім Кременчук» з
09.08.2012 року перебуває в стані
припинення за рішенням засновників.

Згідно зі ст. 21 КЗпП України сторонами
трудового договору є працівник і
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган, якому і надано право звільнення
працівника у певних випадках.

Статтею 38 КЗпП України встановлені
підстави припинення трудового
договору за ініціативою працівника.
Так, працівник має право розірвати
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, попередивши про це
власника або уповноважений ним орган
письмово за два тижні

В матеріалах справи відсутні докази
про те, що відповідачу ПП «Будівельний
Дім Кременчук» відомо про рішення
позивача ОСОБА_1 припинити трудовий
договір на підставі ст. 38 КЗпП України.

Оскільки відсутні правові підстави для
визнання ОСОБА_1 звільненою із займаної
посади та зобов'язання внести
відповідний запис до трудової книжки,
місцевий суд прийшов до вірного
висновку і про відмову в задоволенні
вимоги позивача про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та видачі трудової книжки.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 06 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом 20 днів.

Головуючий:
П.М.Карнаух

Судді:
Т.О.Кривчун

Л.І.Пилипчук

ЗГІДНО: Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
П.М.Карнаух