Єдиний унікальний номер 725/1096/14-ц
Номер провадження 2/725/259/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2014 року. Першотравневий
районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич
О.В.

при секретарі Бакун Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про зменшення
розміру стягнення аліментів.

Посилався на те, що під час перебування
у шлюбі з відповідачкою у них
народилося двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 син
ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_4.

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 09 вересня 2003 року їх
шлюб було розірвано, а також стягнуто з
нього на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4
аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх
його видів заробітку щомісячно, але не
менше 1/2 неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, починаючи з 15 серпня
2003 року і до повноліття дітей.

В подальшому рішенням суду від 22
листопада 2011 року за ініціативою
ОСОБА_2 змінено розмір та вид сплати
аліментів. Стягнуто з нього на користь
відповідачки на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4
аліменти у твердій грошовій сумі по 500
грн. та додаткові витрати по 150 грн. на
кожну дитину щомісячно, починаючи з 04
травня 2011 року і до повнолітня дітей.

На даний час у нього склалися
обставини, які, на його думку, дають
підстави для перегляду рішення суду.
Зокрема, він страждає на психічну
хворобу, внаслідок чого перебуває на
консультативному обліку в
диспансерному відділенні Чернівецької
обласної психіатричної лікарні. Крім
того, з 28 листопада 2013 року по 19 грудня
2012 року перебував на стаціонарному
лікуванні з діагнозом
«шизофреноподібний психічний розлад
внаслідок органічного захворювання
ЦНС». Зазначає, що офіційно влаштувався
на роботу вантажником. На даний час
його щомісячний дохід становить 1218 грн.
Сплачувати встановлений судом розмір
аліментів не має можливості, так як
отримує мінімальну заробітну плату та
має на утриманні матір пенсійного віку.

Просив зменшити розмір аліментів, які
він сплачує за рішенням суду від 22.11.2011
року та стягувати з нього на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти у
розмірі 1/3 частини його заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до досягнення дітьми повноліття. Також
зменшити розмір додаткових витрат на
дітей до 50 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_5, попередньо
змінивши позовні вимоги, позов
підтримали та підтвердили викладені у
ньому обставини. Просили позов
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала.
Вказувала, що діти проживають разом з
нею та знаходяться на її повному
утриманні. Відповідач взагалі не
допомагає їм. Більше того, вже близько
шести місяців він не сплачує аліментів.
Всі витрати на навчання, харчування,
одяг, лікування та оздоровлення дітей
лягають на неї. Діти часто хворіють, у
зв'язку з чим, щоліта вона везе їх на
оздоровлення до моря. Натомість,
позивач взагалі не цікавиться
здоров'ям дітей. Нещодавно син зламав
ногу, але жодної допомоги від позивача
не надійшло.

Просила у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
ОСОБА_1 обґрунтований, однак підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав:

Одним із найголовніших та
найважливіших обов'язків батьків, що
випливає не тільки з усталених
моральних принципів нашого
суспільства, а й чинного законодавства,
є моральне виховання та матеріальне
утримання дитини. Це, зокрема,
виявляється в забезпеченні
неповнолітньої дитини мінімально
необхідними благами, що потрібні для її
життя та виховання.

Діти рівні у своїх правах незалежно від
походження, а також від того, народжені
вони у шлюбі чи поза ним.

Отже, батьки зобов'язані утримувати
своїх неповнолітніх дітей і
непрацездатних повнолітніх дітей, які
потребують матеріальної допомоги,
незалежно від того чи перебувають вони
у шлюбі чи ні (у випадку народження
дитини під час фактичних шлюбних
відносин), чи визнаний шлюб недійсним,
чи позбавлені вони батьківських прав,
чи дитина від них відібрана тимчасово
без позбавлення батьківських прав.

Цей обов'язок закріплений в
Конституції України (статті 51, 52), а
також в Сімейному кодексі України
(статті 180-201).

Так, судом встановлено, що під час
перебування сторін у шлюбі, у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 та
ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_4.

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 09 вересня 2003 року
шлюб між позивачем та відповідачкою
розірвано (а.с.4).

Крім того, вказаним рішенням стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів
його заробітку, але не менше 1/2
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян щомісячно на кожну дитину,
починаючи з 15 серпня 2003 року і до
повноліття дітей.

В подальшому заочним рішенням
Першотравневого районного суду
м.Чернівці від 22 листопада 2011 року
розмір аліментів за ініціативною
ОСОБА_2 було змінено та стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 по
500 грн. на кожного щомісяця, починаючи з
04 травня 2011 року і до досягнення дітьми
повноліття (а.с.5-6).

Також стягнуто зі ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 по
150 грн. на кожного щомісяця, починаючи з
04 травня 2011 року і до досягнення дітьми
повноліття.

На підставі вказаного рішення судом
було видано виконавчий лист, який
перебуває на виконанні у
Шевченківському відділі державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції (а.с.7-9,17-18).

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров»я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Пред'являючи позов про зменшення
розміру аліментів, позивач посилався
на погіршення здоров'я та майнового
стану, й відповідно, неможливість через
це сплачувати аліменти у раніше
встановленому розмірі.

Так, згідно довідки Чернівецької
обласної психіатричної лікарні від 14
лютого 2014 року, ОСОБА_1 знаходиться на
консультативному обліку в
диспансерному відділенні ЧОПЛ. З 28.11.2012
року по 19.12.12 року знаходиться на
стаціонарному лікуванні з діагнозом
«шизофреноподібний психотичний розлад
внаслідок органічного захворювання
ЦНС» (а.с.10).

Як вбачається із довідки фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 від 13.02.2014 року,
ОСОБА_1 з 10 січня 2014 року на підставі
трудового договору працює на посаді
вантажника в магазині. При цьому його
щомісячний оклад становить 1 218
грн.(а.с.15-16).

Крім цього, як було встановлено судом,
позивач ОСОБА_1 проживає разом із
матір»ю ОСОБА_7, яка являється особою
пенсійного віку та знаходиться на його
утриманні (а.с.19).

Таким чином, судом з достовірністю
встановлено та підтверджується
наявними доказами у справі, що після
ухвалення рішення Першотравневим
районним судом м.Чернівці майновий
стан та стан здоров'я позивача ОСОБА_1
значно змінились у сторону погіршення,
що і є істотною підставою для зменшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітніх дітей.

Згідно вимог ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров»я та матеріальне
становище дитини, стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

При призначенні аліментів суд враховує
те, що обов'язок утримувати дитину є
рівною мірою обов'язком як матері, так і
батька. Причому обов'язком особистим,
індивідуальним, а не солідарним.

Таким чином, враховуючи зазначені вище
вимоги закону та наведені вище
обставини, підтверджені дослідженими
судом доказами, а також з урахуванням
стану здоров'я та матеріального
становища сторін і їх неповнолітніх
дітей, суд вважає, що на підставі ст.184
СК України зі ОСОБА_1 слід стягнути на
користь позивачки ОСОБА_2 на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
розмірі 1/3 частини його заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку
до досягнення ними повноліття.

При цьому, суд виходить з
розумності та достатності вказаного
розміру стягуваних аліментів,
необхідних для задоволення потреб
позивачки на утримання неповнолітніх
дітей, а також з реальної можливості
відповідача вказаний розмір аліментів
сплачувати щомісячно, не порушуючи
прав останнього.

Разом з тим, на погляд суду не підлягає
задоволенню позовна вимога ОСОБА_1 про
зміну розміру додаткових витрат на
неповнолітніх дітей, виходячи з
наступних підстав:

Згідно вимог ст.185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Отже, додаткові витрати не є додатковим
стягненням коштів на утримання дитини.
Аліменти необхідні, щоб забезпечити
нормальні матеріальні умови для життя
дитини. В окремих випадках за наявності
особливих обставин, крім звичайних
витрат на дитину вимагаються
додаткові. Розмір додаткових витрат
повинен визначатися залежно від
передбачуваних або фактично понесених
витрат на дитину.

Як було встановлено судом,
неповнолітні діти сторін часто
хворіють, у зв'язку з чим перебувають на
обліку у лікарів. Всі витрати на
оздоровлення дітей несе відповідачка
одноособово.

Так, неповнолітній ОСОБА_3 перебував з 08
квітня 2014 року по 18 квітня 2014 року на
лікуванні в очному відділенні міської
лікарні №2 з діагнозом «Міонія
слабкого ступеню обох очей. Слабість
акомодації.», що підтверджується
витягом з історії хвороби №1648 (а.с.43).

Крім того, згідно довідки ЛМШД
«Травмпункт», у ОСОБА_3 перелом
верхньої зовнішньої кісточки зі
зміщенням (а.с.44).

За таких обставин, суд вражає, що
позовна вимога ОСОБА_1 щодо зменшення
додаткових витрат до 50 грн. щомісяця на
кожну дитину задоволенню не підлягає,
оскільки на думку суду, вона є досить
мізерною для того, щоб покрити витрати
відповідачки на лікування та
оздоровлення дітей.

Керуючись ст.ст.180, 182-183,185, 192 СК України,
ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 79, 81, 83, 88, 169, 208, 209,
212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які
стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
на утримання неповнолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що встановлені рішенням
Першотравневого районного суду
м.Чернівці від 22 листопада 2011 року.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_2, 1978 року народження, на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
аліменти в розмірі 1/3 частини всіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно до
досягнення дітьми повноліття.

У задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
О. В. Вольська-Тонієвич