Справа № 157/802/14-ц
Провадження №2/157/210/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2014 рокумісто
Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд
Волинської області у складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю - секретаря Мельницької Г.П.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в
:

05 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася у
суд з позовом, в якому зазначає, що між
нею та відповідачем ОСОБА_2 14 лютого 1996
року було зареєстровано шлюб. Від
шлюбу у них є двоє дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Спільне життя з відповідачем не
склалося, останній 05 листопада 2011 року
залишив її з дітьми і виїхав на
постійне проживання у м. Ковель, де
проживає у фактичних шлюбних
відносинах з іншою жінкою. Просить шлюб
розірвати.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала у повному
об'ємі з підстав, викладених у позовній
заяві, пояснила, що не бажає зберегти
сім'ю і просила шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов визнав і не заперечував
розірвати шлюб.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов належить задовольнити,
зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
14 лютого 1996 року, що стверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1,
виданим Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Камінь-Каширського районного
управління юстиції Волинської області
(а.с. 4). Від шлюбу у них є двоє
неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 5, 7).

З листопада 2011 року сторони проживають
окремо, припинили шлюбні відносини,
спільного господарства не ведуть і
зберегти сім'ю не бажають.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що подальше збереження сім'ї
сторін є недоцільним, оскільки
стосунки між ними істотно суперечать
їх інтересам та інтересам їхніх дітей,
у зв'язку з чим шлюб належить розірвати.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Позивачка не висловила бажання
відновити своє дошлюбне прізвище, а
тому суд залишає їй шлюбне прізвище -
ОСОБА_1.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать, в
тому числі, і витрати на правову
допомогу.

Позивачкою ОСОБА_1 за подання позову до
суду сплачено судовий збір у розмірі 243
грн. 60 коп. (а.с. 1), які необхідно
стягнути, враховуючи що позов
задоволено повністю, з відповідача.

Окрім того, ОСОБА_1 понесені витрати за
надання правової допомоги адвокатом.

Згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Статтею 1 Закону України "Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах" передбачено,
що розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачкою не надано суду розрахунку
витрат на правову допомогу, з огляду на
витрачений на її надання час.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що
матеріалами справи підтверджується
надання позивачці правової допомоги
(а.с. 8а), яка полягає, як пояснила ОСОБА_1
у підготовці до суду позовної заяви, та
виходячи з обсягу цієї допомоги та
вимог розумності і справедливості, суд
вважає, що на користь останньої з
відповідача належить стягнути
понесені витрати за надання правової
допомоги у розмірі 100 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 4, 10,
60, 11, 84, 88, п. 4 ст. 174, ст. ст. 209, 212-215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 лютого 1996 року
виконавчим комітетом Качинської
сільської ради Камінь-Каширського
району Волинської області, актовий
запис № 1, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
шлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 343 гривні
(триста сорок три) 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області
через Камінь-Каширський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: О. В. Антонюк