У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 02 грудня 2013
року та рішення апеляційного суду
Одеської області від 25 березня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа - приватне
акціонерне товариство «Міська
страхова компанія», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У січні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2,
третя особа - приватне акціонерне
товариство «Міська страхова компанія»,
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог,
позивачі зазначали, що 04 квітня
2012 року в м. Одесі сталася
дорожньо-транспортна пригода за участі
сторін у справі. Відповідно до
постанови Малиновського районного
суду м. Одеси від 04 травня 2012
року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення.
Позивачі зазначають, що внаслідок
пошкодження автомобіля ОСОБА_4 завдано
матеріальну шкоду, яка згідно з
вартістю відновлюваного ремонту
автомобіля становить 51 520 грн, а ОСОБА_3
завдано моральну шкоду в розмірі 30 тис.
грн. На підставі вищевказаного, просили
позов задовольнити.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 02 грудня 2013 року позов
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 50 301
грн 63 коп. - в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 10 тис.
грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 25 березня 2014 року рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 02 грудня 2013 року змінено в частині
розміру моральної шкоди та розподілу
між сторонами судових витрат. У зв'язку
з цим, зменшено розмір моральної шкоди,
яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 з 10 тис. грн до 5 тис. грн.
Абзац четвертий резолютивної частини
викладено в наступній редакції:
«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір у розмірі 114 грн 70 коп.
Доповнено резолютивну частину рішення
абзацом п'ятим наступного змісту:
«Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 503
грн 02 коп.». В іншій частині рішення
залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла касаційна
скарга ОСОБА_2, з пропуском
передбаченого ст. 325 ЦПК України строку
на касаційне оскарження. В доданому до
касаційної скарги клопотанні
заявником ставиться питання про
поновлення строку на касаційне
оскарження судових рішень з посиланням
на поважність причин пропуску такого
строку.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду (зі змінами,
внесеними згідно із Законом №2453-VI від
07.07.2010 року). У разі пропуску
зазначеного строку з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала скаргу, може
поновити цей строк.

Перевіривши доводи заявника та додані
до касаційної скарги матеріали, вважаю
за можливе її задовольнити.

Однак, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення і ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди власнику автомобіля ОСОБА_4
була завдана майнова шкода, а
користувачу автомобіля ОСОБА_3 -
моральна шкода. Оскільки, у здійсненні
дорожньо-транспортної пригоди винним є
відповідачка, тому остання має
відшкодувати зазначеним особам
вказану шкоду.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи
рішення суду першої інстанції та
зменшуючи розмір моральної шкоди,
правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 02 грудня 2013
року та рішення апеляційного суду
Одеської області від 25 березня 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя
особа - приватне акціонерне товариство
«Міська страхова компанія», про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк