АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного
провадження:22-ц/796/6500/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Шевчук А.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду м. Києва в
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 3 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики , -
В С Т А Н О В И Л А:
Заочним рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 3 лютого 2014
року позов задоволено.
Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 25 березня 2014 року заяву
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 3 лютого 2014 року залишено без
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
борг за договором позики у розмірі 375 686
грн., а також 3% річних у розмірі 23 344 грн.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу на рішення
суду, в якій просить рішення скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову, вважаючи, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи.
Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча були повідомлені про
час та місце розгляду справи належним
Відповідно до ст. 305 ЦПК України,
колегія суддів вважає за можливе
слухати справу у відсутність осіб, які
Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
Судом встановлено, що у вересні 2013 року
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за договором позики,
посилаючись на обґрунтування своїх
вимог на те, що 24 лютого 2011 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір
позики, відповідно до умов якого
останній зобов'язався в строк до 1 липня
2011 року повернути позивачу грошові
кошти у розмірі 47 256 доларів США, що на
момент укладення договору становило 375
686 грн. Зазначив, що на виконання своїх
зобов'язань позивач передав у
власність відповідачу обумовлену
сторонами суму, про що відповідачем
складено розписку. Відповідач
зобов'язався повернути кошти до 1 липня
2011 року, проте грошові кошти не
повернув. Просив суд стягнути з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 375 686 грн. основного
боргу, 3 % річних у розмірі 23 344 грн. та
судові витрати по справі.
Як вбачається з матеріалів справи, 24
лютого 2011 року, між сторонами укладено
договір позики у формі розписки,
відповідно до якого ОСОБА_3 отримав у
борг від ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі
375 686 грн. для розвитку спільного
бізнесу з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
строком до 1 липня 2011 року. У
встановлені у розписці строки борг не
Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства , а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Згідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
піддягає виконанню у цей строк (термін).
За положенням ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають праові
наслідки , встановлені договором або
За ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України,
передбачено, що позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, того самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку , що
встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахування встановленого
індексу інфляції з весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вважав їх
Колегія суддів не може погодитися з
доводами апелянта про те, що позивач
надав відповідачу грошові кошти за
розпискою від 24 лютого 2011 року не у
власність, а для розвитку спільного
бізнесу, повертатися кошти повинні
були не з власності відповідача , а з
прибутку від спільного бізнес-проекту,
оскільки доказів на підтвердження
зазначеного відповідачем не надано,
таких відомостей розписка не містить.
Також колегія суддів не може
погодитися з доводами апелянта про те,
що судом першої інстанції не
направлено на адресу відповідача
судові виклики по справі чим
позбавлено його права надати докази,
оскілки, як вбачається з матеріалів
справи, судові повістки направлялися
за адресою реєстрації ОСОБА_3, проте
повернулися до суду з позначкою «за
закінченням терміну зберігання»,
тобто, відповідач не отримував судові
повістки у відділені зв'язку.
Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.
Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.
Заочне рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 3 лютого 2014 року
Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді