АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

18 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Обухівському О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 березня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного
акціонерного товариства «Таскомбанк»,
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві про звільнення майна
з-під арешту‚

В
С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,
ПАТ «Таскомбанк», ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві, у якому
просила зняти арешт з транспортного
засобу - автомобіля марки MITSUBISHI, модель
- PAJERO SP 03.07.2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2, виданого УДАЇ ГУ МВС України в
м. Києві, накладеного постановою
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві.
Посилалася на те, що накладення
державним виконавцем арешту на все
майно ОСОБА_4, зокрема спірний
автомобіль, який є предметом застави
згідно відповідного договору від
13.12.2012 року, позбавляє її права
розпорядитися заставним майном шляхом
задоволення вимог перед іншими
кредиторами.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 26.03.2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 вважаючи, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи, в поданій
представником апеляційній скарзі
просила його скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те‚ що в силу
договірних відносин з ОСОБА_4 вона
згідно положень ст. 14 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» має переважне
право перед іншими кредиторами
задовольнити свої вимоги з вартості
заставного автомобіля, а тому підстави
для арешту транспортного засобу
відсутні.

В судовому засіданні суду
апеляційної інстанції представник
ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав,
просив її задовольнити.

Представники ПАТ «Таскомбанк» та
ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві в
судове засідання не з′?явилися,
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи.

ОСОБА_3, будучи належними чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи, в судове засідання також не
з'явився, подав до суду заяву про
слухання справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення представника
ОСОБА_2, перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 15.03.2012 року стягнуто
солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь
ПАТ «ТАСкомбанк» суму заборгованості
за кредитним договором № КФ 162-07 від
27.12.2007 року у розмірі 176 382 доларів США 78
центів, що еквівалентно по курсу НБУ
станом на 18.01.2012 року 1 409 263 грн. 20 коп. та
суові витрати у сумі по 910 грн. з кожного
(а.с. 32)

25.10.2012 року Шевченківським
районним судом м. Києва видані
виконавчі листи на виконання рішення
суду (а.с. 103-104, 111-112).

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.
Києві Бурла В.Є. від 31.10.2012 року
відкрито виконавче провадження з
виконання рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 15.03.2012 року
та попереджено боржника про
добровільне його виконання в
семиденний термін з моменту винесення
постанови (а.с. 101).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2
виданого ДАІ ГУ МВС України в м. Києві,
автомобіль марки MITSUBISHI, модель - PAJERO SP
03.07.2007 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_3, зареєстрований на праві
власності за ОСОБА_3 з правом керування
ОСОБА_5 (а.с.89-90).

30.09.2013 року державним виконавцем
ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві
зв'язку з несплатою боржником у
встановлений строк для добровільного
виконання рішення суду заборгованості
винесено постанову про оголошення
розшуку належного ОСОБА_3 майна -
автомобіля MITSUBISHI PAJERO SP д.н.з. НОМЕР_1
(а.с. 116, 122).

11.11.2013 року державним виконавцем
ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-8465 виданого 25.10.2012 року
Шевченківським районним судом м. Києва
був складений акт опису і арешту майна
транспортного засобу марки MITSUBISHI PAJERO SP,
2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_3. Описане майно прийняв
на відповідальне зберігання ОСОБА_3, з
попередженням під особистий підпис
про кримінальну відповідальність або
матеріальну відповідальність за
розтрату, відчуження, приховання чи
підміну арештованого майна (а.с. 26, 88)

01.12.2013 року о 12.45 год. інспектором ДПС
взводу №3 роти ДПС ДАІ з ОСП на 79 км.
автодороги Київ-Одеса був складений
акт огляду та тимчасового затримання
транспортного засобу марки MITSUBISHI PAJERO SP,
д.н.з. НОМЕР_1, шляхом доставлення для
зберігання на спеціальний майданчик,
який знаходиться в Київській області,
м. Біла Церква, вул. Молодіжна, 33. Огляд
та тимчасове затримання транспортного
засобу було здійснено у зв'язку з
розшуком ВДВС (а.с. 27).

01.02.2013 року постановою державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.
Києві накладено арешт на все майно, яке
належить боржнику ОСОБА_3 та заборонено
здійснювати його відчуження (а.с. 124).

13.12.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був
укладений договір позики, відповідно
до умов якого позикодавець надав
позичальнику зворотню безпроцентну
позику в сумі 150 650 грн. із зобов'язанням
повернути таку суму в строк до 13.12.2022
року. Договір позики був посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстровано в реєстрі за №3311 (а.с.
6).

На забезпечення виконання зобов'язань
за договором позики від 13.12.2012 року,
13.12.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено договір застави, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстрований в реєстрі за № 3312
(а.с.7).

Відповідно до п. 1, 3, 4 договору
застави предметом цього договору є
передача заставодавцем
заставодержателю в заставу рухомого
майна для забезпечення виконання в
межах оцінки предмета застави
зобов'язань позичальника перед
заставодержателем за договором позики,
посвідченим приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 13.12.2012 року за реєстровим
№ 3311 та договорами, що укладені та/або
будуть укладені на його підставі.
Предметом застави є транспортний засіб
: тип - легковий універсал, марка - MITSUBISHI
, модель - PAJERO SP 2007 р. випуску, колір -
сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить заставодавцю на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, виданого
УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 03.07.2007
року. Предмет застави сторони оцінюють
в сумі 150 650 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції правильно виходив з
відсутності правових підстав для
цього.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в
силу застави кредитор (заставодавець)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Застава як правовий інститут
цивільного законодавства виконує
забезпечувальну функцію, тобто
спрямована на те, щоб гарантувати
кредитору-заставодержателю
задоволення його вимог за рахунок
певного, заздалегідь визначеного
сторонами майна, незалежно від
майнового стану боржника і наявності у
нього заборгованості перед іншими
кредиторами, отже, застава
встановлюється для гарантування
майнових інтересів
кредитора-заставодержателя.

Відповідно до Інструкції про
проведення виконавчих дій від 15 грудня
1999 року № 74/5, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року № 865/4158, та ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі виникнення застави
після винесення судом рішення про
стягнення з боржника коштів.

Оскільки договір застави від 13.12.2012
року укладений після ухвалення
Шевченківським районним судом м. Києва
15.03.2012 року рішення про солідарне
стягнення з ОСОБА_3 та з ОСОБА_5 на
користь ПАТ «ТАСкомбанк» суми
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 176 382 доларів США 78 центів,
судом 25.10.2012 року видано виконавчі
листи на виконання цього рішення, для
задоволення вимог банку, який не є
заставодержателем законом
дозволяється звернення стягнення на
заставлене майно боржника, право
застави на яке виникло після
відповідного судового рішення про
стягнення коштів.

Тому відсутні правові підстави для
звільнення з-під арешту майна -
транспортного засобу марки MITSUBISHI ,
модель PAJERO SP 2007 р. випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1

Посилання на те, що всупереч
положенням закону України «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем не було повідомлено
заставодержателю про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувача, який не є
заставодержателем та не роз′?яснення
права на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна не можуть бути підставою для
задоволення позовних вимог про зняття
арешту із такого майна.

Доводи апеляційної скарги правового
значення при вирішенні спору, що був
предметом розгляду не мають, на
законність рішення не впливають.

З урахуванням викладеного колегія
суддів відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 26 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - суддя:

Судді:

Справа № 761/30935/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6727/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Малинников О.Ф.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.