Справа № 295/4984/14-ц
РІШЕННЯ

03.06.2014 р.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Зоренко Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_1,

10029, АДРЕСА_1,

до ОСОБА_2,

10012, АДРЕСА_2,

про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2014 р. позивач звернулась до суду із
вказаним позовом про розірвання шлюбу
в якому вказала, що з 01.10.2005 р. перебуває
в офіційно зареєстрованому шлюбі із
відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
Мотивуючи вимоги ОСОБА_1 у позові
вказала, що шлюб виявився невдалим та
існує лише формально. Подружнє життя не
склалося, через різні погляди на
сімейне життя, шлюбні обов'язки та
несумісність характерів. Через що, вже
досить тривалий час сторони жодних
стосунків не підтримують, спільного
господарства не ведуть. Спільних дітей
не мають. Обґрунтовуючи ОСОБА_1
зазначила, що сім'я розпалась
остаточно, а примирення вважає
неможливим, оскільки ні хто із сторін
цього не бажає. Спору щодо поділу
спільного сумісного майна немає. /а.с. 2,
12/

У судове засідання, яке відбулось 03.06.2014
р. сторони не з'явились, надали суду
заяви, в яких просять розглянути дану
справу у їх відсутність. У поданій
заяві ОСОБА_1 позов підтримала, просила
задовольнити, відповідач позовні
вимоги визнав повністю та проти
розлучення не заперечує. /а.с. 15, 16/

Так, згідно положень ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову, суд за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
його задоволення.

Враховуючи, що у матеріалах справи є
достатньо доказів про взаємовідносини
сторін, розгляд справи відбувся у
відсутності учасників процесу згідно
до ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

Відповідно із ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
зв'язку із неявкою сторін у судове
засідання, фіксування судового процесу
з допомогою звукозаписувального
засобу не здійснювалось. /а.с. 17/

Суд оцінивши докази по справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи
із наступних підстав.

Згідно до норм ст. 51 Конституції
України та ст. 24 Сімейного Кодексу
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді дружини і чоловіка, примус до
шлюбу не допускається.

У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
збереження шлюбних відносин є
порушенням права чоловіка, дружини на
свободу та особисту недоторканість.

Зі змісту свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1 вбачається, що 01.10.2005 р. відділом
реєстрації актів цивільного стану
Житомирського міського управління
юстиції зареєстрований шлюб між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що у Книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис № 1778. Дружині присвоєно прізвище
«ОСОБА_1». /а.с. 3/ Спільних дітей не
мають.

Сторони проживають окремо і повністю
припинили шлюбні відносини через те, що
мають протилежні характери та різні
погляди на сімейне життя, обов'язки і
побут. Подальше збереження шлюбу не
відповідає їх інтересам, умов для
примирення немає. Спору щодо поділу
спільно нажитого сумісного майна
подружжя немає.

Так, враховуючи ступінь конфліктних
відносин і причини припинення шлюбних
відносин, суд вважає, що вживати
заходів для примирення подружжя - не
доцільно, оскільки такі дії не зможуть
привести до збереження сім'ї, а
матимуть виключно формальний характер,
що не допоможе зберегти сім'ю.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу. У
відповідності з ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

Всебічно з'ясувавши обставини справи,
враховуючи фактичні взаємини подружжя,
мотиви і причини розлучення, суд
приходить висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню,
оскільки сторони не змогли створити
нормальну сім'ю, втратили почуття
взаємної любові та поваги один до
одного, підтримки і взаємодопомоги у
родині немає, проживають окремо, а тому
морально - правові основи шлюбу
відсутні.

Оскільки позивач не заявляла вимог про
стягнення із відповідача судових
витрат, суд, керуючись принципом
диспозитивності цивільного
судочинства, закріпленим ст. 11 ЦПК
України, не вирішує питання щодо
розподілу судових витрат згідно ст. 88
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 158, 169, 174, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 104-105, 110, 112, 114, 115 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, що зареєстрований 01.10.2005 р.
відділом реєстрації актів цивільного
стану Житомирського міського
управління юстиції, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, за актовим записом №
1778 - розірвати.

Відповідно вимог ст. 115 СК України, дане
рішення суду після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної РАЦСу за місцем ухвалення
рішення для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян.

Шлюб припиняється у день набрання
чинності даного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів із дня його
проголошення, особи які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
із дня отримання копії даного рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.О. Корицька