АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/7261/13-Ц 22-ц/774/1450/К/14
Справа № 212/7261/13-ц
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1450/К/14
інстанції - Кулігіна Т.Д.
Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року
м.
Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко
В.О.,

при секретарі - Абрамян Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі в порядку
ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у
справі матеріалами, за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про дату
судового засідання, та без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 16
квітня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором, -

В С Т А
Н О В И Л А :

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» (далі - Банк) звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за кредитним договором. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що 10 серпня 2007 року між ним та ОСОБА_2
укладено кредитний договір № 5017,
згідно умов якого він зобов'язався
надати, а відповідач зобов'язався
прийняти, належним чином використати
та повернути кредит в сумі 142700 грн., а
також сплатити проценти за
користування кредитом в розмірі 18 %
річних, комісійні винагороди та інші
платежі в порядку, на умовах та в
строки, визначені кредитним договором
не пізніше 10 серпня 2015 року.

Кредит було надано шляхом
перерахування коштів в національній
валюті на поточний рахунок продавця
товару, на підставі платіжного
доручення № 3188 від 13.08.2007 року, для
здійснення оплати за новий автомобіль
FAW СА 1061-1111Т за договором купівлі -
продажу № 163кр від 15.05.2007 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором між
банком та відповідачем укладено
договір застави транспортного засобу
№ 5017, посвідчений приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 за яким в заставу було
надано транспортним засіб марки FAW СА
1061, придбаний за договором купівлі -
продажу № 163кр від 15.05.2007 року.

Згідно умов укладеного договору
відповідач зобов'язався у разі
порушення умов кредитного договору та
договору застави на вимогу Банку
достроково повернути кредит з
одночасною сплатою відсотків за
фактичний час користування кредитними
ресурсами, комісійних винагород та/або
пені, а Банк в свою чергу має право у
разі порушення відповідачем умов
вищезазначених договорів достроково
стягнути кредит та суму нарахованих
відсотків та інших платежів, що
підлягають сплаті.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 взятих
на себе зобов'язань станом на 08 серпня
2013 року утворилась заборгованість в
сумі 282635 грн. 51 коп., з яких: строкова
заборгованість по кредиту - 122300,00 грн.;
заборгованість по нарахованим
відсоткам за липень 2013 року - 1869,68 грн.;
прострочена заборгованість по
нарахованим відсоткам - 97346,48 грн.; пеня
за несвоєчасне повернення відсотків в
розмірі 0,05% (згідно з Кредитним
договором від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення (за
період з 01.05.2008 року по 08.08.2013 року) - 45802,60
грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату
відсотків (ст. 625 ЦК України за період з
01.05.2008 р. по 08.08.2013р.) - 7535,18 грн.; втрати
від інфляції за рахунок несвоєчасної
сплати процентів (ст. 652 ЦК України за
період з 01.11.2008 р. по 08.08.2013р.) - 7781,51 грн.,
яку позивач, разом із судовими
витратами в сумі2826 грн. 36 коп. просив
стягнути з відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 16 квітня 2014 року
позовні вимоги Банку задоволені
частково, стягнуто на його користь з
ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором, яка складається зі:
строкової заборгованості по кредиту в
сумі 122300,00 грн.; простроченої
заборгованості по нарахованим
відсоткам за липень 2013 року в сумі 1869,68
грн.; простроченої заборгованість по
нарахованим відсоткам в сумі 97346,48 грн.;
пені за несвоєчасне повернення
відсотків в розмірі 0,05% від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення в сумі 15832,91 грн. та
судовий збір в сумі 2373 грн. 49 коп.

У задоволенні позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_2 3% річних за
несвоєчасну сплату відсотків за період
з 01.05.2008 року по 08.08.2012 року в сумі 7535,18
грн. та про стягнення витрат від
інфляції за рахунок несвоєчасної
сплати процентів за період з 01.11.2008 року
по 08.08.2013 року в сумі 7781,51 грн.
відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, ставить
питання про скасування рішення суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення з ОСОБА_2 3 % річних
за несвоєчасну сплату відсотків за
період з 01.05.2008 року по 08.08.2012 року в сумі
7535,18 грн. та про стягнення витрат від
інфляції за рахунок несвоєчасної
сплати процентів за період з 01.11.2008 року
по 08.08.2013 року в сумі 7781,51 грн. і
ухвалення нового рішення про
задоволення цих позовних вимог, а також
про зміну рішення суду в частині
стягнутого розміру пені за несвоєчасне
повернення відсотків в розмірі 0,05 % від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення за період з 20.08.2012
року по 20.08.2013 року та стягнутого
судового збору. Вважає, що суд,
застосовуючи спеціальний строк
позовної давності згідно п. 1 ч. 2 ст. 258
ЦК України, невірно визначив період, за
який має бути стягнуто пеню, а також
неправомірно позбавив його права,
передбаченого ч. 2 ст. 625 ЦК України, на
стягнення з відповідача 3 % річних та
витрат від інфляції за рахунок
несвоєчасної сплати процентів, не
звернувши увагу на те, що зобов'язання
відповідача залишилося невиконаним
належним чином та дійшовши помилкового
висновку щодо правової природи
відповідальності передбаченої нормами
вказаної статті. Крім того, судом
невірно розподілено судові витрати.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року
між Відкритим акціонерним товариством
"Державний ощадний Банк України" в
особі філії - Інгулецьке відділення №
7857 та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір № 5017 за яким позивач
зобов'язався надати відповідачу
грошові кошти в сумі 142700 грн., а
відповідач зобов'язався прийняти,
належним чином використати та
повернути кредит в сумі 142700 грн., а
також сплатити проценти за
користування кредитом в розмірі 18 %
річних, комісійні винагороди та інші
платежі в порядку, на умовах та в
строки, визначені кредитним договором
не пізніше 10 серпня 2015 року.

Кредит було надано шляхом
перерахування коштів в національній
валюті з кредитного рахунку Банку на
поточний рахунок продавця товару, на
підставі платіжного доручення № 3188 від
13.08.2007 року, для здійснення оплати за
новий автомобіль FAW СА 1061-1111Т за
договором купівлі - продажу № 163кр від
15.05.2007 (п. 1.2 кредитного договору).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 10.08.2007 року між
сторонами укладено договір застави
транспортного засобу № 5017, посвідчений
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за яким в заставу було надано
транспортним засіб марки FAW СА 1061,
придбаний за договором купівлі -
продажу № 163кр від 15.05.2007 року.

ОСОБА_2 повинен точно в строки
обумовлені кредитним договором,
повернути кредит в сумі 142700,00 грн.,
належним чином виконувати взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором, здійснювати погашення
кредиту та сплату відсотків за
користування ним щомісячно рівними
платежами в сумі 1700,00 грн., шляхом
внесення готівки до каси банку або
шляхом безготівкових перерахувань не
пізніше 25 числа місяця, наступного за
звітним. Останнє погашення кредиту в
сумі 1600.00 грн. на сплату відсотків
здійснити не пізніше 10.08.2015 року. Точно
в строки, обумовлені кредитним
договором, погашати кредит та
своєчасно сплачувати відсотки за
користування кредитом, комісійні
винагороди, а у випадку належного
виконання взятих на себе зобов'язань по
кредитному договору на першу вимогу
Банку сплатити штрафні санкції, які
передбачені кредитним договором.
Відповідати всіма власними коштами та
майном по своїх зобов'язаннях, що
випливають з кредитного договору, (п.
3.3.1 - 3.3.7 кредитного договору).

Також, відповідач зобов'язався у разі
порушення умов кредитного договору та
договору застави на вимогу позивача
достроково повернути кредит з
одночасною сплатою відсотків з
фактичний час користування кредитними
ресурсами, комісійних винагород та/або
пені (п 3.3.6 кредитного договору).

В свою чергу позивач має право у разі
порушення відповідачем умов
кредитного договору або договору
застави достроково стягнути кредит та
суму нарахованих відсотків та інших
платежів, що підлягають сплаті (п. 3.2.3
кредитного договору).

Відповідачем зобов'язання щодо
повернення кредиту та своєчасної
сплати відсотків за користування
кредитом, сплати комісійних винагород
за банківські послуги не виконуються.

25 квітня 2013 року Банком на адресу
відповідача направлено вимогу про
усунення порушення зобов'язань за
кредитним договором № 5017 від 10.08.2007
року, якою відповідачеві надано
тридцяти денний строк для погашення
заборгованості. Згідно поштового
повідомлення зазначена вимога
отримана Відповідачем особисто 27.04.2013
року.

На вимогу Банку про необхідність
погашення заборгованості по
кредитному договору відповідач ніяким
чином не відреагував, заборгованість
не сплатив.

Станом на 08 серпня 2013 року
заборгованість ОСОБА_2 перед Банком
складає 282635 грн. 51 коп. з яких: строкова
заборгованість по кредиту - 122300,00 грн.;
заборгованість по нарахованим
відсоткам за липень 2013 року - 1869,68 грн.;
прострочена заборгованість по
нарахованим відсоткам - 97346,48 грн.; пеня
за несвоєчасне повернення відсотків в
розмірі 0.05% (згідно з Кредитним
договором від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення (за
період з 01.05.2008 року по 08.08.2013 року) - 45802,60
грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату
відсотків (ст. 625 ЦК України за період з
01.05.2008 р. по 08.08.2013р.) - 7535,18 грн.; втрати
від інфляції за рахунок несвоєчасної
сплати процентів (ст. 652 ЦК України за
період з 01.11.2008 р. по 08.08.2013р.) - 7781,51 грн.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позовних вимог про стягнення 3 % річних
за несвоєчасну сплату відсотків та
стягненні витрат від інфляції за
рахунок несвоєчасної сплати процентів,
суд першої інстанції виходив із того,
що умовами укладеного між сторонами 10
серпня 2007 року кредитного договору №
5017 не передбачено стягнення цих коштів,
тому позовні вимоги в цій частині є
необґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду з наступних
підстав.

Так, відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання
(ст. 546 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК
України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 18 Постанови № 5 від 30 березня
2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», за змістом статті 552,
частини другої статті 625 ЦК інфляційне
нарахування на суму боргу за порушення
боржником грошового зобов'язання,
вираженого в національній валюті, та
три проценти річних від простроченої
суми полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
неправомірне користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові, тому
суд має виходити з того, що ці кошти
нараховуються незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за невиконання або
неналежне виконання зобов'язання. При
цьому слід ураховувати, що проценти на
неустойку не нараховуються (частина
друга статті 550 ЦК).

Як убачається із матеріалів справи
відповідач ОСОБА_2 взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором №
5017 від 10.08.2007 року належним чином не
виконав, тому колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги Банку
про стягнення з нього 3 % річних за
несвоєчасну сплату відсотків за період
з 01.05.2008 року по 08.08.2012 року в сумі 7535,18
грн. та про стягнення індексу інфляції
за несвоєчасну сплату процентів за
період з 01.11.2008 року по 08.08.2013 року в сумі
7781,51 грн. підлягають задоволенню.

Не погоджується колегія суддів і з
висновком суду першої інстанції щодо
розміру та строку стягнутої пені за
несвоєчасне повернення відсотків у
розмірі 0,05% від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення в
сумі 15832,91 грн.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України
до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені) застосовується позовна
давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК
України дає підстави для висновку про
те, що стягнення неустойки (пені,
штрафу) обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду, а починається з дня (місяця), з
якого вона нараховується, у межах
загального строку позовної давності за
основною вимогою.

Позивач звернувся до суду 20 серпня 2013
року.

Враховуючи викладене, розмір пені, який
підлягає стягненню з відповідача за
період з 20.08.2012 року по 20.08.2013 року, тобто
за рік до звернення до суду із позовом,
становить 16519 грн. 32 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Враховуючи те, що суд апеляційної
інстанції дійшов висновку щодо
задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача на користь
позивача 3 % річних за несвоєчасну
сплату відсотків та про стягнення
індексу інфляції за несвоєчасну сплату
процентів, а також про збільшення
розміру пені за несвоєчасне повернення
відсотків у розмірі 0,05 % від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в сумі 160,03 грн.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
ПАТ «Державний ощадний банк України»
про стягнення з ОСОБА_2 3 % річних за
несвоєчасну сплату відсотків за період
з 01 травня 2008 року по 08 серпня 2012 року в
сумі 7535 грн. 18 коп., стягнення індексу
інфляції за несвоєчасну сплату
процентів за період з 01 листопада 2008
року по 08 серпня 2013 року в сумі 7781 грн. 51
коп. підлягає скасуванню з ухваленням в
цій частині нового рішення про
задоволення цих позовних вимог, а в
частині розміру пені за несвоєчасне
повернення відсотків в розмірі 0,05 % від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення підлягає зміні, та
збільшенню цього розміру з 15832,91 грн. до
16519 грн. 32 коп.

Відповідно до підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4
Закону України «Про судовий збір», за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру складає 1 відсоток
ціни позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3-х розмірів мінімальної
заробітної плати (з 01 грудня 2013 року - 1218
грн.).

Згідно п.п. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» ставка
судового збору за подання апеляційної
скарги на рішення суду становить 50 %
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, іншої заяви і скарги, а
у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 % ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

З огляду на те, що позивачем рішення
суду оскаржено лише в частині грошових
коштів в сумі 16003,10 грн., розмір судового
збору, який підлягає сплаті при поданні
апеляційної скарги становить 121,80 грн.

В іншій частині рішення суду не
оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 313,
314-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 16 квітня 2014 року в
частині розміру стягнутої пені за
несвоєчасне повернення відсотків в
розмірі 0,05 % від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення з
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» змінити,
збільшивши цей розмір з 15832,91 грн. до
16519 (шістнадцяти тисяч п'ятсот
дев'ятнадцяти) грн. 32 коп.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 16 квітня 2014 року в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» про стягнення з ОСОБА_2 3 %
річних за несвоєчасну сплату відсотків
за період з 01 травня 2008 року по 08 серпня
2012 року в сумі 7535 (сім тисяч п'ятсот
тридцять п'ять) грн. 18 коп., стягнення
індексу інфляції за несвоєчасну сплату
процентів за період з 01 листопада 2008
року по 08 серпня 2013 року в сумі 7781 (сім
тисяч сімсот вісімдесят одна) грн. 51
коп. скасувати та ухвалити нове рішення
про задоволення цих позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» 3 %
річних за несвоєчасну сплату відсотків
за період з 01 травня 2008 року по 08 серпня
2012 року в сумі 7535 (сім тисяч п'ятсот
тридцять п'ять) грн. 18 коп., та
інфляційні втрати за несвоєчасну
сплату процентів за період з 01
листопада 2008 року по 08 серпня 2013 року в
сумі 7781 (сім тисяч сімсот вісімдесят
одна) грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
судовий збір за розгляд справи у судах
першої та апеляційної інстанцій в
розмірі 281,83 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: