Головуючий суду 1 інстанції - Юзимук
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 428/1806/14-ц
Провадження № 22ц/782/2273/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Масенка Д.Є., Коротких
О.Г.,

при секретарі: Соловей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Луганську апеляційну скаргу Органу
опіки та піклування Сєвєродонецької
міської ради в інтересах малолітньої
дитини - ОСОБА_2 на рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 23 квітня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Органу опіки та піклування
Сєвєродонецької міської ради в
інтересах малолітнього ОСОБА_2 про
скасування усиновлення, -

в с т а н о в и л а:

24 березня 2014 року ОСОБА_3 (далі
позивачка), посилаючись на приписи
пунктів 2 та 3 части 1 статті 238 СК
України, звернулася до Органу опіки та
піклування Сєвєродонецької міської
ради, що діє в інтересах малолітнього
ОСОБА_2 (далі Орган опіки або
відповідач), з позовом про скасування
усиновлення.

Рішенням Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 23 квітня 2014
року позов задоволено. Скасовано
усиновлення дитини - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, здійсненого ОСОБА_3 за
рішенням Кам'янобрідського районного
суду міста Луганська від 12 грудня 2007
року.

В апеляційній скарзі Орган опіки,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив: рішення від 23 квітня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до статті 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми.
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
факти, викладені позивачкою в позовній
заяві в обґрунтування своїх позовних
вимог є достовірними, підтверджені нею
в судовому засіданні, підтверджені
письмовими доказами та сумніву у суду
не викликають.

З вищевказаними висновками погодитися
неможна з огляду на наступні обставини.
Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що на підставі
рішення Кам'янобрідського районного
суду міста Луганська від 12 грудня 2007
року ОСОБА_3 було оголошено
усиновлювачем неповнолітньої дитини -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитині присвоєно
прізвище ОСОБА_2, по-батькові ОСОБА_2
(а.с.5).

З текстів психолого-педагогічних
характеристик на учня 4-А, 5-А, 6-А класів
СШ № 11 міста Сєвєродонецька ОСОБА_2
вбачається, що він має середній рівень
розвитку мислення, короткочасну
пам'ять, розсіяну увагу, має зовнішню
мотивацію до навчання, середній рівень
загальної тривожності, інтересу до
співпраці не проявляє, навчальну
допомогу приймає (а. с. 7, 8,9).

За даними довідки, виданої в.о. зав.
відділенням Луганської обласної
клінічної психоневрологічної лікарні -
ОСОБА_2 знаходився в дитячому
відділенні № 8 ЛОКПНЛ з 28.05.2012 року по
22.06.2012 року з приводу захворювання (а. с.
10).

З листа за підписом директора
Сєвєродонецького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді від 10 квітня 2014 року вбачається,
що з 2012 року на обліку сімей, які
опинилися у складних життєвих
обставинах, перебуває сім'я ОСОБА_2. З
метою збереження родини для дитини та
подолання конфліктної ситуації між
членами родини 07.02.2014 року сім'ю взято
під соціальний супровід. За термін
перебування під соціальним супроводом
сім'ї ОСОБА_2 не вдалося налагодити
взаємостосунки та поліпшити емоційний
клімат у родині. Дитина перебуває на
обліку в кримінальній міліції у
справах неповнолітніх з причини
бродяжництва. Дитину було направлено
на оздоровлення до КЗ «ЛОДЗСТ
Незабудка» де ОСОБА_2 перебував з 07.02.2014
до 21.02.2014 року та рішенням педагогічної
ради №3 від 21.02.2014 р. його було
відраховано в зв'язку з негативною
поведінкою та створення умов, які
можуть негативно вплинути на життя та
здоров'я інших дітей. Для роботи з
родиною було залучено психолога,
проведена робота з матір'ю щодо зміни
позиції стосовно дитини, спілкування з
нею, надані рекомендації, як
справлятися з віковими проблемами
психічного та особистісного розвитку
дитини. Але батьківську позицію
стосовно виховання дитини, нажаль, не
вдалося змінити. На сьогодні з батьками
проводиться соціально-педагогічна
робота та для подальшого вирішення
питання щодо долі дитини (а.с.21).

Правовідносини сторін регулюються
нормами сімейного законодавства
України. Відповідно до пункту 2 та 3
частини 1 статті 238 Сімейного кодексу
України, усиновлення може бути
скасоване за рішенням суду, якщо:

дитина страждає недоумством, на
психічну чи іншу тяжку невиліковну
хворобу, про що усиновлювач не знав і не
міг знати на час усиновлення;

між усиновлювачем і дитиною склалися,
незалежно від волі усиновлювача,
стосунки, які роблять неможливими їхнє
спільне проживання і виконання
усиновлювачем своїх батьківських
обов'язків.

Відповідно до статті 14 Європейської
конвенції про усиновлення дітей
(переглянутої), що набрала чинності для
України з 01.09.2011 року, усиновлення може
бути скасовано або визнано недійсним
лише за рішенням компетентного органу.
Найвищі інтереси дитини завжди мають
перевагу. Усиновлення може бути
скасовано до досягнення дитиною
повноліття лише на підставі серйозних
обставин, передбачених законом.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у пункті 13 Постанови № 13 Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» ( із
змінами, внесеними згідно з Постановою
Пленуму ВСУ № 20 від 19 грудня 2008 року) з
огляду на те, що частиною 5 статті 237,
частиною 5 статті 239 СК України
передбачено можливість
альтернативного вирішення дитиною
питання щодо збереження прізвища,
імені та по батькові, які вона одержала
у зв'язку з усиновленням, у разі
визнання його недійсним або
скасування, необхідно з'ясувати її
бажання і відобразити його у судовому
рішенні.

Виходячи з аналізу зазначених приписів
законодавства, скасування усиновлення
- це припинення відносин, які виникають
із факту усиновлення, на майбутній час,
якщо цього потребують інтереси дитини,
на підставі серйозних обставин,
передбачених законом.

Обґрунтування щодо доводів позивачки
про необхідність скасування
усиновлення за пунктом 2 частини 1
статті 238 СК України, мотивувальна
частина оскаржуваного рішення взагалі
не містить. Доказів того, що дитина
страждає недоумством, на психічну чи
іншу тяжку невиліковну хворобу, не
надано. Довідка про проходження
малолітнім ОСОБА_2 в період з 28.05.2012 року
по 22.06.2012 року курсу лікування (а.с.10),
обставин наявності у дитини
недоумства, психічної чи іншої тяжкої
невиліковної хвороби, про що позивачка
не знала і не могла знати на час
усиновлення, не підтверджує.
Обов'язковий висновок служби у справах
дітей Сєвєродонецької міської ради про
доцільність скасування усиновлення,
суду не надавався. Відповідність
скасування усиновлення інтересам
дитини судом не з'ясовувалася та у
рішенні свого мотивованого
обґрунтування не знайшла. Про те, що
обставини, на які посилалася позивачка,
є достатньо серйозними для скасування
усиновлення; що скасування
усиновлення буде відповідати
інтересам дванадцятирічної дитини,
яка за своїм психоемоційним станом є
дуже вразливою в силу свого віку, не
доведено. Бажання малолітнього ОСОБА_2
щодо збереження прізвища, імені та по
батькові, які він одержав у зв'язку з
усиновленням, суд не з'ясовував, у
судовому рішенні воно не відображено.

Таким чином, обставини того, що між
усиновлювачем і дитиною склалися,
незалежно від волі усиновлювача,
стосунки, які роблять неможливими їхнє
спільне проживання і виконання
усиновлювачем своїх батьківських
обов'язків, позивачкою не доведені,
висновки суду про необхідність
скасування усиновлення обставинам
справи не відповідають.

Через недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
рішення Сєвєродонецького міського
суду підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
відмову ОСОБА_3 у задоволенні
заявлених вимог.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316, 319, 325
ЦПК України, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Органу опіки та
піклування Сєвєродонецької міської
ради в інтересах малолітнього ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 23 квітня 2014
року, - скасувати. Ухвалити нове рішення
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до Органу опіки та піклування
Сєвєродонецької міської ради в
інтересах малолітнього ОСОБА_2 про
скасування усиновлення, - відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене шляхом подання
касаційної скарги протягом 20-ти днів з
дня його проголошення безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: