АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/7063/2014
Головуючий 1 інстанції - Куренков Є.С.
Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Махлай Л.Д.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційної скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 05 вересня 2012
року в цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Київенерго» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором
приєднання електроустановок до
електричних мереж,-

В С Т А Н О В И Л А:

07 липня 2012 року позивач ПАТ
«Київенерго» звернувсядо суду з
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості в розмірі 3042 грн.
мотивуючи свої вимоги тим, що 06 травня
2008 року між АЕК «Київенерго»,
правонаступником якої є ПАТ
«Київенерго» в особі філіалу «Кабельні
мережі Київенерго» та ОСОБА_2 було
укладено договір про приєднання до
електричних мереж № 4579/26484/27135 згідно з
яким позивач зобов'язався надати
послуги про приєднання та підключення
електроустановок відповідача до своїх
електричних мереж.

Позивач взяті на себе зобов'язання
виконав, а відповідач до цього часу не
оплатив надані послуги, у зв'язку з чим
позивач просив задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 05 вересня 2012 року позов ПАТ
«Київенерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Київенерго» заборгованість в сумі 3042
грн. за договором приєднання
електроустановок до електричних мереж
та судовий збір у розмірі 214,60 грн., а
всього 3256,60 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду
відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, не урахування тієї обставини,
що на час виконання договору Методика
обрахування плати за приєднання
електроустановок до електричних мереж,
яка була затверджена Постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 19 липня
2007 року №983, втратила чинність. А також
апелянт зазначив про безпідставне не
застосування судом, на його вимогу,
позовної давності.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримала та просила її задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечувала,
просила рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За правилами ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що
06 травня 2008 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір про
приєднання до електричних мереж №
4579/26484/27135 за умовами якого позивач
здійснює приєднання та підключення
електроустановок відповідача до своїх
електричних мереж, а відповідач
зобов'язався за власний рахунок
підготувати технічні умови, розробити
та узгодити проектну документацію,
укласти з позивачем договір про
постачання електричної енергії, а
також здійснити оплату послуг за
приєднання згідно розрахунку.

22 травня 2008 року між АЕК «Київенерго»
та ОСОБА_2 погоджено попередній
розрахунок плати за приєднання
електроустановок замовників до
електричних мереж згідно з технічними
умовами №26484/69 від 06 травня 2008 року
розмір якого становив 3042 грн., даний
розрахунок відповідач отримав 19 червня
2008 року.

03 липня 2009 року сторонами було
підписано акт №001 допуску до
експлуатації електроустановок
споживача.

07 липня 2009 року між АЕК «Київенерго» та
ОСОБА_2 укладено договір №7 про
користування електричною енергією.

Як вбачається з виписки з особового
рахунку ОСОБА_2 17 липня 2009 року
позивачем було опломбовано лічильник
та відбулося фактичне підключення
електроустановок відповідача до
електричних мереж та почалося
постачання електричної енергії .

Пунктом 1.2 Правил приєднання
електроустановок до електричних мереж,
які були чинні на час укладення
договору, визначено, що приєднання
електроустановки - це надання
власником мереж послуги замовнику із
створення технічної можливості
здійснення передачі в точку приєднання
до електроустановки замовника
відповідної потужності електричної
енергії необхідного обсягу з
дотриманням її якості та надійності.

Договір про приєднання - письмова
домовленість про взаємні зобов'язання
сторін, яка встановлює зміст та регулює
правовідносини між сторонами під час
отримання та виконання технічних умов
приєднання електроустановки замовника
до електричних мереж власника.

Згідно із п.2.1. цього договору АЕК
«Київенерго» зобов'язаний підключити
електроустановку замовника до своїх
електромереж протягом 5 робочих днів
після виконання замовником вимог,
передбачених п. 2.2. договору та п.5.2.
Правил приєднання електроустановок до
електричних мереж, прийняття
електроустановки та оформлення акта
допуску на підключення
електроустановки замовника.

Відповідно до п.2.2.1. вищевказаного
договору ОСОБА_2 зобов'язаний виконати
вимоги технічних умов № 26484/69 (додаток 1
до цього договору) на приєднання
електроустановок замовника до
електромереж АЕК «Київенерго» у
повному обсязі і в термін до 06 травня 2010
року відповідно до черг забудови.

ПАТ «Київенерго» взяті на себе
зобов'язання виконав у повному обсязі,
а саме, здійснив приєднання
електроустановки відповідача, що
підтверджується актом допуску № 001 від
03 липня 2009 року та 17 липня 2009 року
підключив відповідача до своїх
електричних мереж, що підтверджується
карткою спожитої електричної енергії,
згідно особового рахунку № НОМЕР_1

Пунктом 3.1. договору про приєднання до
електричних мереж визначено, що плата
за приєднання електроустановок
замовника визначається у розрахунку,
наданому замовнику, складеному на
підставі узгодженої Проектної
документації та відповідно до Методики
та ППЕЕМ, який після підписання
сторонами стає невід'ємною частиною
цього договору.

Оплата послуг за приєднання
електроустановок замовника до
електричних мереж власника
проводиться замовником протягом 20
робочих днів після одержання
розрахунку, однак, не пізніше ніж за 5
робочих днів до підключення
електроустановок замовника (п. 3.2. цього
договору).

Відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання за договором та не оплатив
виконані позивачем роботи.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку, а також врахувавши
обставини справи, в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, дійшов обґрунтованого
висновку про порушення відповідачем
взятих на себе зобов'язань за договором
про приєднання до електричних мереж
та обґрунтовано задовольнив заявлені
позовні вимоги.

Статтями 257, 261, 267 ЦК України визначено,
що загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач 07 липня 2012 року звернувся до
суду з даним позовом.

Доводи апеляційної скарги про
незастосування судом правових
наслідків сплину строків позовної
давності є безпідставними, оскільки
строк позовної давності підлягає
обрахуванню виходячи з дня
підключення електроустановки
замовника яке мало місце 17 липня 2009
року, тобто з часу, коли позивачу
безпосередньо стало відомо про
порушення свого права на оплату його
послуг відповідно до п.3.2 договору про
приєднання до електричних мереж №
НОМЕР_1

Посилання апелянта на те, що на час
приєднання його електроустановки
відповідно до акту №001 від 03 липня 2009
року Методика обрахування плати за
приєднання електроустановок до
електричних мереж втратила чинність, а
тому в ПАТ «Київенерго» відсутні
правові підстави для стягнення з
відповідача плати за таке підключення
колегія суддів відхиляє, оскільки як
зазначено в правовій позиції
викладеній в постанові Верховного Суду
України від 04 грудня 2013 року по справі
№ 6-132цс13 прийнятої за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, які є обов'язковими
для всіх судів України відповідно до
ст.360-7 ЦПК України, грошове
зобов'язання, передбачене договором, не
може бути припинене у зв'язку з втратою
чинності нормативно-правового акта,
згідно з яким було проведено
нарахування розміру такого
зобов'язання за договором, оскільки
такий нормативно-правовий акт був
чинним на момент укладення договору й
виникнення у сторін прав та обов'язків.

Зі змісту частини третьої статті 5 ЦК
України новий акт цивільного
законодавства застосовується лише до
тих прав та обов'язків, що виникли з
моменту набрання ним чинності, однак
новий акт не застосовується до вже
існуючих правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують судового висновку і не
свідчать про неправильне застосування
судом норм матеріального права.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
м.Києва від 05 вересня 2012 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: