Справа №751/4293/14
Провадження №2/751/977/14
Рішення

Іменем України

13 червня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Гордійка
Ю. Г.

при секретарі
Ващиліна Т. В.

з участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя -

В С Т А Н О
В И В :

07.05.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя(а.с.2-5), мотивуючи вимоги
наступним.

02.11.2005 р. між сторонами було укладено
шлюб, від якого мають двох
неповнолітніх дітей. Шлюб розірвано
14.11.2011 р. У період шлюбу ними було
придбано майно, що є об'єктами права
сумісної власності подружжя: -
двокімнатна квартира, загальною площею
81 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м, вартістю
200000 грн., що розташована АДРЕСА_1; -
двокімнатна квартира, загальною площею
68,3 кв.м, житловою площею 36,4 кв.м,
вартістю 200000 грн., що розташована
АДРЕСА_2. Вказані квартири в цілому
оформлені на відповідача. Посилаючись
на ст.ст. 68-71 СК України, ст.ст. 358, 364, 372 ЦК
України, просить: - визнати за нею право
власності на двокімнатну квартиру
загальною площею 81,0 кв.м, житловою
площею 40,4 кв.м, вартістю 200000 грн., яка
розташована АДРЕСА_1; - визнати за
відповідачем право власності на
двокімнатну квартира, загальною площею
68,3 кв.м, житловою площею 36,4 кв.м,
вартістю 200000 грн., яка розташована
АДРЕСА_2; стягнути з відповідача на її
користь судові витрати.

У судовому засіданні позивачка
позов(а.с.2-5) підтримала та пояснила, що
в шлюбі перебувала з 02.11.2005 р. по 14.11.2011
р.; квартири є спільною сумісною
власністю подружжя; відповідач є
власником квартир згідно свідоцтв про
право власності від 14.07.2010 р. і від 11.02.2008
р.; вони мають двох неповнолітніх дітей,
які проживають з нею; її частки і частки
відповідача в двох квартирах є рівними.

Представник позивачки позов підтримав
та пояснив, що частки сторін у двох
квартирах є рівними; позивачці
необхідно виділити квартиру більшою
площею, оскільки з нею проживає двоє
неповнолітніх дітей.

Відповідач позов визнав частково,
надав суду письмові заперечення та
пояснив, що дві спірні квартири є
спільною сумісною власністю подружжя;
згоден, що вартість кожної квартири
становить 200000 грн.; згоден, щоб за
позивачкою було визнано право
власності на АДРЕСА_2, а за ним - на іншу
квартиру.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 02.11.2005 р., який
рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 14.11.2011 р. (що набрало
законної сили) розірвано(а.с.6-7).

Від шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.10-11), на утримання яких з
відповідача на користь позивачки
рішенням Деснянського районного суду
від 25.11.2011 р., стягнуто аліменти(а.с.12-13).

Як вбачається з матеріалів справи та
визнано сторонами по справі, спірні
квартири: АДРЕСА_1 загальною площею 81
кв.м, житловою площею 40,4 кв.м, та АДРЕСА_2
загальною площею 68,3 кв.м, житловою
площею 36,4 кв.м, були набуті у власність
відповідачем в період перебування у
шлюбі з позивачкою, зареєстровані за
ним і є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України,
зокрема, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності.

Згідно вимог ч. 1-3 ст. 61 СК України
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту; об'єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із
подружжя; якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 70 СК України
визначені інші для суду обставини для
відступу від засад рівності часток
подружжя та збільшення частки майна
дружини або чоловіка.

Спірна нерухомість є спільною сумісною
власністю подружжя - сторін, в даному
спорі відсутні правові підстави для
відступу від засад рівності часток
подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, зокрема,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., зокрема,
поділ спільного майна подружжя
здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372
ЦК; вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості на час
розгляду справи.

Згідно п. 30 цієї постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., зокрема,
інтереси неповнолітніх дітей, що
заслуговують на увагу, можуть
враховуватися судом при визначенні
способу поділу спільного майна в
натурі й у тому разі, коли суд не
відступив від засади рівності часток.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги необхідно
задовольнити та в порядку поділу майна,
що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя: визнати за
позивачкою право власності на АДРЕСА_1 -
на квартиру більшою площею, оскільки з
нею на даний час проживають двоє
неповнолітніх дітей і це буде
відповідати їх інтересам, що
заслуговують на увагу, а саме: на
проживання в квартирі більшою площею; а
за відповідачем визнати право
власності на АДРЕСА_2.

Крім того з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
потрібно стягнути судові витрати в
сумі 2527,80 грн., що складаються з 2000 грн.
судового збору, які позивачка сплатила
при поданні позову до суду(а.с.1) та 527,80
грн. витрат на правову допомогу (які
відшкодовуються пропорційно до участі
адвоката ОСОБА_2 в судових засіданнях з
урахуванням вимог Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу»: 21.05.2014 р. - 48 хв., 12.06.2014
р. - 17 хв., а разом 65 хв.; 1218х40:100=487,20;
487,20:60=8,12; 8,12х65=527,80).

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 57-61, 79-88, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 15-16, 328, 372 ЦК України, СК
України -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
квартиру АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 2527 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд м. Чернігова. Апеляційна скарга
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю. Г. Гордійко