У х в а л а

іменем україни

11 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, приватного акціонерного
товариства страхова компанія «ПЗУ
Україна» (далі - ПрАТ СК «ПЗУ Україна»),
треті особи: публічне акціонерне
товариство «Ідея-Банк» (далі - ПАТ
«Ідея-Банк»), приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Аско-Донбас-Північний» (далі - ПрАТ
«Страхова компанія
«Аско-Донбас-Північний»), про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Луганської області від 3 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що 15 лютого 2011 року на автошляху
сполученням Георгіївка - Ровеньки
Луганської області відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
його автомобіля та автомобіля ОСОБА_5
Постановою Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 12 вересня 2011 року у
кримінальній справі винним у даній
дорожньо-транспортній пригоді визнано
ОСОБА_5, якого на підставі акту про
амністію було звільнено від
кримінальної відповідальності.
Зазначав, що внаслідок цієї
дорожньо-транспортної пригоди йому
було завдано легкі тілесні ушкодження
та пошкоджено належний йому автомобіль
SSANG YONG KYRON, державний номерний знак
НОМЕР_1. Згідно висновку
авто-товарознавчої експертизи розмір
матеріальної шкоди, завданої
пошкодженням автомобіля, складає 167 157
грн, що є ринковою вартістю
пошкодженого автомобіля, вартість
відновлювального ремонту складає 171 971
грн. Пошкоджений автомобіль було ним
придбано за кошти, отримані у кредит в
ПАТ «Плюс Банк», згідно кредитного
договору від 09 серпня 2010 року. У цей же
день він уклав з ПрАТ «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, згідно якого
страхова сума складає 191 тис. грн,
вигодонабувачем є ПАТ «Плюс Банк».
Відповідно до звіту про оцінку
пошкодженого автомобіля від 04 квітня
2011 року його ринкова вартість в
післяаварійному стані складає 91 320 грн.
Згідно умов договору страхування
безумовна франшиза складає 10 % від суми
відшкодування. Однак відповідачем ПрАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» 27
травня 2011 року було виплачено
вигодонабувачеві тільки 64 234 грн 40 коп.
Під час дорожньо-транспортної події
діяв договір, укладений між
відповідачем ОСОБА_5 та СК «Аско-Донбас
Північний» про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 24 вересня 2010 року.

У зв'язку з цим позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив суд передати у
власність відповідача ОСОБА_5 залишки
транспортного засобу SSANG YONG KYRON,
державний номерний знак НОМЕР_1,
витрати на зняття з обліку та
постановку на облік цих залишків
покласти на ОСОБА_5 стягнути з ОСОБА_5 на
його користь ринкову вартість
автомобіля SSANG YONG KYRON в післяаварійному
стані у сумі 91 320 грн та суму франшизи у
розмірі 19 190 грн.

Рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 26 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 3 лютого 2014 року рішення
міськрайонного суду змінено, скасовано
в частині відмови стягнення з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в
розмірі 91 320 грн, франшизи в розмірі 19 190
грн, та ухвалено в цій частині нове
рішення, яким стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 матеріальну шкоди в
розмірі 91 320 грн, франшизу в розмірі 19 190
грн, а всього 110 510 грн. Вирішено питання
про розподіл судових витрат. В іншій
частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Змінюючи рішення суду та частково
задовольняючи позов, апеляційний суд
на підставі доказів, поданих сторонами,
що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшов до правильного
висновку про те, що з ОСОБА_5 на користь
потерпілого в дорожньо-транспортній
пригоді стягнуто згідно вимог ст. 1194 ЦК
України різницю між фактичним розміром
шкоди і страховим відшкодуванням.

Доводи касаційної скарги про
неврахування коштів в сумі 49 500 грн, які
виплачені СК «Аско-Донбас Північний»,
страховиком ОСОБА_5, ПрАТ «Страхова
компанія «ПЗУ Україна», страховику
ОСОБА_4, безпідставні, оскільки
зазначена сума виплачена
вигодонабувачу, ПАТ «Ідея Банк», згідно
договору між позивачем і банком, і ця
різниця виключена із загальної суми
завданої шкоди.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
касаційної скарги цих висновків не
спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 3 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І.
Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта