Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/2323/13-ц
1-й інст. Зайцев А.В.
Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Кочетова Л.Г.,

суддів Снітка
С.О., Худякова А.М.,

за участю секретаря
Ходаківської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на частку майна, що
знаходиться у спільній сумісній
власності подружжя за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 27 березня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з вказаним позовом
та в обгрунтування вимог зазначила, що
перебуваючи у шлюбі з відповідачем
09.04.2001 року за спільні кошти придбали у
власність гаражі за АДРЕСА_1.
Будівництво спірного майна є
незавершеним, у зв"язку з чим право
власності у неї та відповідача виникло
на сукупність будматеріалів,
обладнання, використаних під час їх
будівництва. Просила визнати право
власності за нею на 1/2 сукупності
будматеріалів, обладнання,
використаних під час будівництва
вказаних гаражів та встановити порядок
користування цим майном.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 27 березня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт просить
рішення суду скасувати, постановити
нове - про задоволення позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 12.02.1994 року по
01.04.2011 року (а.с. 4).

Згідно з актами передачі у власність
гаражів АДРЕСА_1 в м. Бердичеві від
09.04.2001 року, відповідачу ОСОБА_2
передано у постійне користування
вказані гаражі загальною вартістю 20498
гривень, які побудовані за рахунок
дольової участі в будівництві (а.с.5, 36).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 60 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Згідно з вимогами ст. 163 СК України
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Пункт 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21.12.2007 року № 11 „Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" визначає, що
вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості на
час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони в судовому засіданні не дійшли
згоди щодо визначення обсягу та
вартості спільного майна, яке підлягає
поділу.

Згідно з положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Оскільки позивачем не надано доказів
того, які саме будівельні матеріали та
обладнання були використанні під час
будівництва гаражів, їх кількість та
вартість, суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про
недоведеність позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи,
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому на підставі ст. 308
ЦПК України, колегія суддів приходить
до висновку, що підстави для скасування
рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 308, 313-315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 27
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді