Справа № 265/3278/14-ц
Провадження № 2/265/1679/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі - Тушкановій Л.В.,

за участю прокурора - Кулік А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом Органа опіки та піклування
Іллічівської районної адміністрації
Маріупольської міської ради, яка діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, до
ОСОБА_2 про відібрання дитини без
позбавлення батьківських прав, третя
особа: Орган опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року голова Іллічівської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, Алексєєв І.А., який діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_1,
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2
про відібрання дитини без позбавлення
батьківських прав. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що
ОСОБА_2 має неповнолітнього сина
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про
батька записані у свідоцтві про
народження дитини відповідно до ч.1 ст.
135 СК України. Малолітній ОСОБА_1 з 11.01.2011
року був влаштований до КЗ
«Маріупольський дитячий будинок
«Центр опіки» Маріупольської міської
ради Донецької області», у зв'язку з
тим, що ОСОБА_2 відбувала покарання в
Орджонікідзевський виправній колонії
№ 79 в Дніпропетровській області. 26.01.2011
року рішенням колегії Іллічівської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, ОСОБА_1 було надано статус
дитини позбавленої батьківського
піклування. 22.02.2011 року малолітнього
ОСОБА_1 було влаштовано до державного
закладу на постійне повне державне
забезпечення. До теперішнього часу
малолітній ОСОБА_1 перебуває в дитячому
будинку «Центр опіки». Після
звільнення з місць позбавлення волі
ОСОБА_2 протягом 2013 року відвідала сина
7 разів, останній раз 14.11.2013 року, після
чого більше до закладу не приходила, до
служби у справах дітей з питання
повернення дитини на виховання та
спільне проживання не зверталась. З
родиною ОСОБА_2 з 23.01.2014 року
проводиться робота в рамках
соціального супроводу. Однак,
враховуючи те, що ОСОБА_2 в останнє
навідувала сина 14.11.2013 року, вважає
повернення дитини в родину на даному
етапі недоцільним. у зв'язку з
викладеним, 10.04.2014 року комісією з
питань захисту прав дитини
розглядалось питання про подальшу
участь ОСОБА_2 у долі сина ОСОБА_1, в
результаті чого було прийнято рішення
про звернення до суду з позовом про
відібрання дитини без позбавлення
батьківських прав, а також стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої дитини у розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку. Просив
позовну заяву задовольнити.

Представник позивача, Павленко С.М., яка
діє на підставі довіреності, до
судового засідання з'явилась, надала
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
їх задовольнити.

Відповідачка до судового засідання
з'явилась, позовні вимоги визнала у
повному обсязі та пояснила, що
нещодавно звільнилась з місць
позбавлення волі та бажає спочатку
влаштувати своє життя та все змінити,
після чого забере дитину до своєї
родини. Також не заперечувала проти
стягнення з неї аліментів на утримання
ОСОБА_1, про що надала суду письмову
заяву.

Представник третьої особи до судового
засідання не з'явився за невідомих суду
причин, про час та день слухання справи
був повідомлений своєчасно та належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Заслухавши думку прокурора, яка
підтримала позовні вимоги та вважала
доцільним відібрати неповнолітнього
ОСОБА_1 без позбавлення матері
батьківських прав, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як було встановлено матеріалами
справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1,
актовий запис про народження № 847 від
03.08.2004 року, що підтверджується
свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2
виданим 12.01.2011 року повторно Жовтневим
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Маріупольського
міського управління юстиції у
Донецькій області. Батьками в
свідоцтві про народження зазначені:
батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_2.

Згідно витягу № 4 від 12.01.2011 року з
державного реєстру актів цивільного
стану громадян про народження із
зазначенням відомостей про батька
відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, у
актовому записі № 847 від 03.08.2004 року про
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1,
відомості про батька - ОСОБА_5, записані
відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Згідно вироку Приморського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
19.12.2009 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 була
засуджена за ст. 166 КК України до 2 років
обмеження волі з випробувальним
строком на 2 роки.

Як вбачається з постанови
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 15.11.2010
року, ОСОБА_2 було скасовано
випробування призначене за вироком
Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 19.12.2009
року з наступним направленням її до
кримінально - виконавчої організації
відкритого типу без ізоляції від
суспільства в умовах здійснення над
нею нагляду з обов'язковим притягнення
засудженої до праці, для відбуття
покарання строком на два роки
відповідно до вироку суду.

Рішенням колегії Іллічівської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради № 13/11 від 26.01.2011 року,
малолітньому ОСОБА_1 було надано статус
дитини, позбавленою батьківського
піклування.

У зв'язку із відбуттям ОСОБА_2 покарання
в Орджонікідзевській виправній
колонії № 79 в Дніпропетровській
області, малолітній ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 був влаштований до
комунального закладу «Маріупольський
дитячий будинок «Центр опіки»
Маріупольської міської ради Донецької
області на постійне повне державне
забезпечення, що підтверджується
рішенням колегії Іллічівської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради № 61 від 22.02.2011 року.

07 грудня 2012 року ОСОБА_2 була звільнена
з ОВЦ № 79 по відбуттю строку покарання,
що підтверджується довідкою про
звільнення серія ДНП № 20560.

14.01.2013 року ОСОБА_2 звернулась до служби
у справах дітей Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради за дозволом на побачення з дитиною
та була повідомлена про необхідність
забрати дитину з дитячого будинку на
виховання та спільне проживання.

Згідно листів комунального закладу
«Маріупольський дитячий будинок
«Центр опіки» Маріупольської міської
ради Донецької області від 27.12.2013 року
№ 1901, 12.02.2014 року № 141, ОСОБА_2 за період
2013 року відвідала сина 7 разів, останній
раз 14.11.2013 року, після чого до
теперішнього часу до сина більше не
приходила.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, з ОСОБА_2 спеціалістами служби у
справах дітей Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради проводилась профілактична робота
щодо її працевлаштування, створення
належних умов для проживання дитини та
отримання паспорту, однак до
теперішнього часу рекомендації центру
відповідачкою не виконані, паспорт та
місце реєстрації не отримані.

З 23.01.2014 року у рамках соціального
супроводу спеціалістами
Орджонікідзевського районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Маріупольської міської ради з
родиною ОСОБА_2 проводиться
профілактична робота.

З заявою про повернення
неповнолітнього ОСОБА_1 на виховання та
спільне проживання відповідачка
ОСОБА_2 станом на теперішній час до
служби у справах дітей Іллічівської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради не зверталась.

Відповідно до вимог статті 150 Сімейного
Кодексу України, батьки зобов'язані
виховувати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, духовний і етичний
розвиток.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України №3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківський прав» від 30 березня 2007
року зазначено, що ухилення батьків від
виконання своїх батьківських
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Згідно ст. 170 СК України суд може
постановити рішення про відібрання
дитини від батьків або одного з них, не
позбавляючи їх батьківських прав, у
випадках, передбачених пунктами 2-5
частини першої статті 164 цього
Кодексу, а також в інших випадках, якщо
залишення дитини у них є небезпечним
для її життя, здоров"я і морального
виховання. У цьому разі дитина
передається другому з батьків, бабі,
дідові, іншим родичам - за їх бажанням
або органові опіки та піклування. При
задоволенні позову про відібрання
дитини від матері, батька без
позбавлення їх батьківських прав суд
вирішує питання про стягнення з них
аліментів на дитину.

П.2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачена
можливість позбавлення батьківських
прав у разі ухилення матері, батька від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Позивачем доведено,що відповідачка
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, тому
позов про відібрання дитини у
відповідачки без позбавлення її
батьківських прав підлягає
задоволенню.

Відповідачка не заперечувала, проти
стягнення з неї аліментів на утримання
її неповнолітнього сина ОСОБА_1, та з
урахуванням ст.182, 183, 191, 193 СК України
суд приходе до висновку про можливість
стягнення аліментів у розмірі 1/4
частини від її заробітку (доходу).

Відповідно до статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України,
підлягає стягненню з відповідачки
судовий збір на користь держави, від
сплати якого при зверненні до суду, був
звільнений позивач.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 150. 164 ч. 1, 170 ч. 1, 180, 182, 183, 184
Сімейного Кодексу України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
30 березня 2007 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», ст.ст. 3, 11, 15, 60, 88, 209,
213-215, 216, 218, 223, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Органа опіки та
піклування Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про
відібрання дитини без позбавлення
батьківських прав, третя особа: Орган
опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 не
позбавляючи її батьківських прав
малолітнього сина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та передати його органу опіки та
піклування.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не
працюючої, що мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, на його
утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх
видів її заробітку (доходу), але не
менш ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи утримання з 21 травня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий
збір на користь держави у розмірі 243 гр.
60 коп.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
І.Г. Мельник