Провадження №2/761/1297/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

14 квітня 2014 року
м.Київ

Шевченківський районний суд м.Києва в
складі:

головуючого - судді:
Гриньковської Н.Ю.

при секретарі:
Кривошиї О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Головне
управління юстиції у м.Києві про
визнання права власності на спадкове
майно, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013р. позивач звернувся до
Шевченківського районного суду м.Києва
з позовною заявою, в якій поставлено
питання про визнання права власності
на спадкове майно, а саме, визнання за
позивачем у порядку спадкування за
законом права власності на 57/600
квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4
внаслідок чого 25.10.2006р. відкрилася
спадщина.

Як зазначив позивач, на момент смерті
його батька, останній мав трьох
спадкоємців першої черги за законом:
його дружину - ОСОБА_5, дочку - ОСОБА_2 і
сина - ОСОБА_1, які, після смерті
спадкодавця в установлений законом
строк, звернулися до 8-ї державної
нотаріальної контори м.Києва із
заявами про прийняття спадщини.

Після закінчення встановленого
законом строку, всі три спадкоємці
прийняли спадщину, яка, серед іншого,
складалась зі спадкової квартири
АДРЕСА_1, в якій: 43/100ч. належало сестрі
позивача - ОСОБА_2 та 57/100 подружжю: його
матері ОСОБА_5 та його померлому батьку
ОСОБА_4

Як вказує позивач, виділена зі спільної
сумісної власності з дружиною частка
його батька у спільній частковій
власності на вказану квартиру, що
підлягала спадкуванню, становила 57/200, з
оформленням спадкування якої у нього і
виникли труднощі.

Позивач повідомляє, що при зверненні
04.05.2007р. до Печерського районного суду
м.Києва з позовом про усунення від
права на спадкування його матері
ОСОБА_5 та сестри ОСОБА_2, які в свою
чергу звернулися до суду із зустрічним
позовом про визнання за ними права
власності на спадкове майно, рішенням
суду від 09.11.2007р., залишеного без змін
ухвалою Апеляційного суду м.Києва від
29.01.2008р. та ухвалою ВСУ від 27.02.2008р, в
задоволенні його позовних вимог було
відмовлено, а зустрічний позов
задоволено та визнано право власності
за ОСОБА_5 і ОСОБА_2 на частину
спадкового майна у поряду спадкування
за законом. Рішення набрало законної
сили 29.01.2008р.

Однак, позивач звертає увагу суду на те,
що дізнався про порушення своїх прав
після смерті в ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері
ОСОБА_5, коли йому стало відомо, яким
чином було оформлено право власності
на частку у спірній квартирі за його
померлою матір'ю та ОСОБА_2, зазначаючи,
що після смерті його батька ОСОБА_4,
кожен із трьох спадкоємців першої
черги мав успадкувати третину від
виділеної частки померлого - 57/200, тобто
по 57/600 кожний. Натомість відповідно до
рішення Печерського районного суду
м.Києва від 09.11.2007р. із винесеними до
нього ухвалами про виправлення описок
від 02.09.2008р. та 26.11.2008р. в частині
встановлення розмірів часток
спадкового майна, за ОСОБА_5 та ОСОБА_2,
було зареєстровано право власності по
57/400 спірної квартири за кожною.

При цьому зауважує, що ухвалою
Апеляційного суду м.Києва від 04.11.2010р.
його апеляційна скарга була задоволена
частково, зменшено розміри
успадкованих ОСОБА_5 і ОСОБА_2 часток у
спірній квартирі до 57/600. Після чого, за
твердженням позивача, він звернувся до
органів нотаріату та БТІ для
оформлення права власності на свою
частку у спірній квартирі в розмірі
57/600. Однак, позивачеві в цьому було
відмовлено з посиланням на відсутність
у нього належного правовстановлюючого
документу, в зв'язку із чим позивач і
був змушений звернутися до суду із
позовом за захистом свого порушеного
права шляхом визнання права власності
на частину спадкового майна, а саме: 57/600
квартири АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач та його
представник не з'явилися, сповіщені
належним чином про час та місце
слухання справи, проте, через
канцелярію представником позивача
була подана заява про розгляд справи
без його участі, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив з
урахуванням письмових додаткових
пояснень до позовних вимог, позов
задовольнити, проти заочного розгляду
справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, сповіщені належним чином про
місце, дату та час розгляду справи, про
причини неявки суд не повідомляли,
заперечень на позов не надавали та не
просили слухати справу за їх
відсутності.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, сповіщена належним чином про
місце, дату та час розгляду справи, про
причини неявки суд не повідомляла,
заперечень на позов не надавала та не
просила слухати справу за її
відсутності.

У відповідності до вимог ст.224 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу на підставі наявних
у справі доказів, проти чого не
заперечував представник позивача.

Суд, дослідивши наявні матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивача ОСОБА_4, про що в книзі
реєстрації смертей 27.10.2006р. зроблено
відповідний запис №19634, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_2 від 27.10.2006р. (а.с.4), з чого
вбачається, що 25.10.2006р. відкрилася
спадщина.

Після відкриття спадщини, восьмою
Київською державною нотаріальною
конторою розпочато спадкову справу
№220, про що свідчить витяг зі
спадкового реєстру №7141637 від 02.11.2006р.
(а.с.40).

В подальшому, до восьмої Київської
державної нотаріальної контори
звернулися спадкоємці померлого, а
саме: ОСОБА_2, що підтверджується заявою
№456 від 02.11.2006р.(а.с.41), ОСОБА_1, що
підтверджується заявою №35 від
26.01.2007р.(а.с.43) та ОСОБА_5, що
підтверджується заявою №58 від
06.02.2007р.(а.с.43).

Крім цього судом встановлено, що
позивач, не погоджуючись із наявністю
прав на спадщину у інших спадкоємців,
звернувся до Печерського районного
суду м.Києва із позовною заявою до
ОСОБА_5 та ОСОБА_2, третя особа Головне
управління юстиції у м.Києві про
усунення останніх від прав на
спадкування.

Рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 09.11.2007р. у справі №2-1459/2007р.,
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду м.Києва від 29.01.2008р.(а.с.108-111) та
ухвалою Верховного Суду України від
27.02.2008р.(а.с.112), у задоволенні позову
ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_5 та ОСОБА_2
від прав на спадкування майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 -
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_5 та
ОСОБА_2, за кожною з них, право власності
на 53/600 частки квартири АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом, після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.5-7).

В подальшому, ухвалою Печерського
районного суду м.Києва від 02.09.2008р.
виправлено допущену в рішенні
Печерського районного суду м.Києва від
09.11.2007р. описку та зазначено, що за
ОСОБА_5 та за ОСОБА_2, за кожною з них,
визнано право власності на 57/100 частки
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом (а.с.113).

Крім цього, ухвалою Печерського
районного суду м.Києва від 26.11.2008р.
виправлено описку, допущену в рішенні
Печерського районного суду м.Києва від
09.11.2007р. та зазначено, що за ОСОБА_5 та за
ОСОБА_2, за кожною з них, визнано право
власності на 57/400 частки квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом (а.с.113).

Втім, ухвалою Апеляційного суду м.Києва
від 04.11.2010р. частково задоволена
апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу
Печерського районного суду м.Києва від
26.11.2008р., змінено розмір часток ОСОБА_5
та ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1, що
належать кожній з них на праві
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4 з « 57/400» на
57/600, виправивши фактично описку,
допущену судом у рішенні Печерського
районного суду м.Києва від 09.11.2007р.
(а.с.114-115).

Відповідно до п.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Доказів зворотного суду не надано.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, позивач звертався до восьмої
Київської державної нотаріальної
контори із заявою від 23.11.2012р. за
вх.№1022/02-14 про видачу свідоцтва про
право на спадщину на 57/600 частини в
квартирі АДРЕСА_1. Проте, восьма
Київська державна нотаріальна контора
листом №1729/02-14 від 23.11.2012р. відмовила
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину на 57/600 частини в квартирі
АДРЕСА_1 посилаючись на те, що ухвала
Апеляційного суду м.Києва від 04.11.2010р.
не є для позивача правовстановлюючим
документом на спірне майно (а.с.14).

Згідно відповіді КП «КМБТІ» від 28.02.2014
за №30218 (И-23014) наданої на запит
Шевченківського районного суду м.Києва
за №5517/14-Вих/2/761/1297/2014/Г-65, квартира
АДРЕСА_1 на праві власності
зареєстрована за: ОСОБА_2 - 57/400ч., ОСОБА_5
- 57/400ч., на підставі рішення Печерського
районного суду м.Києва від 09.11.2007р.,
ухвали Апеляційного суду м. Києва від
29.01.2008р., ухвали Верховного суду м.Києва
від 27.02.2008р., ухвали Печерського
районного суду м.Києва від 26.11.2008р.
57/200ч.- ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого
органом приватизації житлового фонду
Київського заводу експериментальних
конструкцій 29.03.1994р., дублікат якого
виданий згідно витягу з протоколу від
18.07.2000р. 43/100ч. - ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого органом приватизації
житлового фонду Київського заводу
експериментальних конструкцій 29.03.1994р.,
дублікат якого виданий згідно витягу з
протоколу від 18.07.2000р. (а.с.26).

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК
України.

Згідно з ч.1.ст.1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи та встановлено ухвалою
Апеляційного суду м.Києва від 04.11.2010р.,
за наявності трьох спадкоємців, які
претендували на спадкування належних
померлому 57/200 частки в квартирі
АДРЕСА_1, виходячи із рівності їх
часток, частка позивача у спадковому
майні, а саме квартирі АДРЕСА_1 складає
57/600 частини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно з ч. 1 ст.15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Таким чином, виходячи із встановлених
фактичних обставин справи, оцінюючи
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог позивача, а його позов про
визнання за ним права власності на
спадкове майно, а саме на 57/600 квартири
АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
57-60, 88, 169,179, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224, 228, 294
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Головне управління юстиції у
м.Києві про визнання права власності на
спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності на 57/600
квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом, після ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

Суддя