Номер провадження 2/228/306/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року
місто ДОКУЧАЄВСЬК

ДОКУЧАЄВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді СЄЛІНА Є.В.,

при секретарі - ПАНІХІНОЇ Г.С.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Докучаєвську Донецької області
цивільну справу № 2/228/306/2014 за позовом
ОСОБА_1 до Докучаєвської міської ради
Донецької області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2014р. до суду звернувся ОСОБА_1 до
Докучаєвської міськради, де просить
визнати за ним в порядку спадкування
право власності на земельну ділянку,
кадастровий номер :05:004, площею
0,1852га., в межах згідно з планом, яка
розташована на території АДРЕСА_1, і
передана для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель. В
обґрунтування цієї вимоги зазначив, що
є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яким за життя
належав житловий будинок, розташований
за адресою: АДРЕСА_1, що знаходився на
земельній ділянці площею 0,1852га.,
кадастровий номер :05:004, виділеної
для будівництва та обслуговування
жилого будинку і господарських
будівель, та який в подальшому згідно
Договору дарування жилого будинку від
25.07.2009р., був подарований йому. Після
смерті батьків, він звернувся до
державної нотаріальної контори з
приводу оформлення прав на спадщину,
зокрема на земельну ділянку на якій
розташований подарований йому будинок,
на що отримав відмову з посиланням на
те, що спадкодавиця ОСОБА_3 за життя
отримавши свідоцтво про право на
спадщину на земельну ділянку, не
зареєструвала останнє та не отримала
на своє ім'я державний акт на право
приватної власності на землю. Через
неможливість, оформлення своїх прав на
земельну ділянку окрім як в судовому
порядку, просить задовольнити позов
/а.с. 2/.

Предмет та підстава позову, а також
розмір позовних вимог не змінювались.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити, з підстав, зазначених
ним, в поданому позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надавши письмову заяву, де
просить справу розглянути за його
відсутності, вирішення долі позову
залишає на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступних підстав:

Судом установлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом
про народження за серією НОМЕР_1,
виданим 09.08.1956р. Докучаєвським міським
РАГС Донецької області /а.с. 8 з обороту/.

За життя батькам позивача на праві
приватної власності належали житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, що знаходився на земельній
ділянці площею 0,1852га., кадастровий
номер :05:004, виділеної для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель, про
що свідчить зокрема Свідоцтво про
право на спадщину за законом за серією
ВМС № 999467, посвідчене 07.07.2009р. державним
нотаріусом Докучаєвської державної
нотаріальної контори Чибіковою Г.В. і
зареєстроване в реєстрі за № 849 /а.с. 8/
та Державний акт на право приватної
власності на землю за серією І-ДН № 082696,
виданий 06.04.2000р. за підписом голови
Докучаєвської міської ради Донецької
області Самборського Л.В. і
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № № І-527 /а.с. 7/.

Після смерті свого чоловіка, ОСОБА_3
отримане у спадок майно згідно
Свідоцтва про право на спадщину за
законом за серією ВМС № 999467 від 07.07.2009р.,
а саме жилий будинок АДРЕСА_1 на
приватизованій земельній ділянці, на
підставі Договору дарування жилого
будинку за серією ВМС № 999534,
посвідченого 25.07.2009р. державним
нотаріусом Докучаєвської державної
нотаріальної контори Чибіковою Г.В. і
зареєстрованого в реєстрі за № 939 /а.с.
5/, подарувала своєму синові - позивачу
по справі ОСОБА_1, який за цією адресою у
передбаченому законом порядку
зареєструвався 12.09.2009р. та розпочав
постійно проживати, що підтверджується
копією паспорта громадянина України за
серією НОМЕР_2, виданого 05.09.1997р.
Докучаєвським МВ УМВС України у
Донецькій області /а.с. 3/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що
свідчить Свідоцтво про смерть за
серією НОМЕР_3, видане 19.04.2012р. Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Докучаєвського міського
управління юстиції у Донецькій області
/а.с. 10/.

Єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її
син ОСОБА_1, що випливає з Свідоцтва про
право на спадщину за законом за серією
ВТА № 788199, посвідченого 19.12.2012р.
державним нотаріусом Докучаєвської
державної нотаріальної контори
Чибіковою Г.В. і зареєстрованого в
реєстрі за № 1957 /а.с. 11/, який звернувся
до нотаріальної контори із заявою про
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку, у чому йому на підставі
постанови державного нотаріуса
Чибікової Г.В. за № 2049/02-31 від 19.12.2012р.
було відмовлено з посиланням на те, що
спадкодавиця ОСОБА_3 за життя отримавши
свідоцтво про право на спадщину на
земельну ділянку, не зареєструвала
останнє та не отримала на своє ім'я
державний акт на право приватної
власності на землю /а.с. 4/.

Відповідно до нотаріального напису на
Державному акті на право приватної
власності на землю за серією І-ДН № 082696
від 06.04.2000р., посвідченого державним
нотаріусом Докучаєвської державної
нотаріальної контори Чибіковою Г.В., на
підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом за серією ВМС № 999467
від 07.07.2009р. за реєстром 849, право
власності на земельну ділянку,
кадастровий номер :05:004, площею
0,1852га., в межах згідно з планом, яка
розташована на території АДРЕСА_1, і
передана для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, перейшла до
ОСОБА_3, яка за життя це право в
передбаченому законом порядку не
зареєструвала та не отримала Державний
акт на право приватної власності на
землю на своє ім'я.

Ці обставини в судовому порядку не
оспорено.

Як передбачено п.3.5 Узагальнення
судової практики розгляду цивільних
справ про спадкування Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», обговореного
на засіданні Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України 01
березня 2013 року, право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, а також право
власності на земельну ділянку, набуту у
власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку; свідоцтвом про
право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст. 126 ЗК
України в редакції Закону від 05 березня
2009 року № 1066 - VI, введеного в дію 02
травня 2009 року). Та встановлено
наступні підстави для звернення з
позовом до суду про визнання права
власності на земельну ділянку:
спадкодавець придбав у власність
земельну ділянку за договором
купівлі-продажу, дарування та іншою
угодою, свідоцтвом про право на
спадщину, проте не проведена державна
реєстрація права власності на земельну
ділянку; спадкодавцем складено заповіт
на земельну частку(пай), але на день
його смерті земельна ділянка йому не
належить на підставі державного акту і
за таких обставин нотаріус відмовляє у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку за заповітом.

А відповідно до п.3.5. Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розляду цивільних і кримінальних справ
від 16 травня 2013 року N 24-753/0/4-13 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», спори про
визнання права власності на земельну
ділянку та права на земельну частку
(пай) в порядку спадкування, зокрема у
випадках, якщо відсутній отриманий
спадкодавцем державний акт про право
власності на земельну ділянку,
зареєстрований належним чином, якщо
спадкодавцем не був отриманий
державний акт про право власності на
земельну ділянку, або в державному акті
є неточності, які підлягають
виправленню, розглядаються судами з
урахуванням вимог закону та роз'яснень,
викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30
травня 2008 року N 7 про те, що відповідно
до статті 1225 ЦК право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом. У порядку спадкування
можуть передаватися також право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим
майном (сервітут). Відповідно до ст. 125
ЗК право власності на земельну ділянку,
а також право постійного користування
та право оренди земельної ділянки
виникають із моменту державної
реєстрації цих прав. Право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, а також право
власності на земельну ділянку, набуту у
власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;
свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і
ч. 2 ст. 126 ЗК).

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року N 7, відповідно до
статті 1225 ЦК право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
судочинства (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Оскільки право власності на спірну
земельну ділянку спадкодавиці ОСОБА_3
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом, яке вона
отримала в Докучаєвській державній
нотаріальній конторі 07.07.2009р., то до
спадкоємця за законом ОСОБА_1
переходить право власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом, відповідно до вимог ст.ст.1222,
1223 та 1225 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 1222, 1223 та 1225
ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Докучаєвської міської
ради Донецької області про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
земельну ділянку, кадастровий номер
:05:004, площею 0,1852га., в межах згідно
з планом, яка розташована на території
АДРЕСА_1, і передана для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель та ведення
особистого підсобного господарства, що
належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_2, померлих відповідно
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Докучаєвський міський суд шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя