печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5256/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Горкавої В.Ю.,

при секретарі - Липській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3

- про тлумачення заповіту,-

В С Т А Н О В И В :

11.03.2014 позивач звернулася до суду з
вказаним позовом до відповідача,
просить розтлумачити заповіт,
складений ОСОБА_4 26.08.2008 року,
посвідчений у Шостій Київській
державній нотаріальній конторі за
реєстровим номером 1-4573 в частині
спадкування квартири за адресою:
АДРЕСА_1. Обґрунтовуючи свої вимоги,
позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її бабуся, яка заповідала 26.08.2008
року її батькові ОСОБА_2 зазначену
квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько
ОСОБА_2, який є спадкоємцем за вказаним
заповітом, проте, не зважаючи на його
смерть, її бабуся не вносила будь-які
зміни до заповіту та не корегувала
його. Таким чином, у зв'язку зі смертю її
батька ОСОБА_2, вона вважає, що квартира,
яку заповідала її бабуся повинна
спадкуватись за законом.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала,
посилаючись на викладені у ньому
обставини. Уточнила позовні вимоги та
просила винести рішення, яким
розтлумачити вказаний заповіт, а саме:
яким чином має спадкуватися квартира
АДРЕСА_1. При цьому зазначила про
відсутність спору про право на
спадкування.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні позов не визнала,
заперечила проти задоволення позову.
Вважала позов безпідставним та
необгрунтованим. Заперечуючи проти
позову, представник відповідача
зазначила, що позовні вимоги не
грунтуються на діючому законодавстві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи думку сторін, на підставі
ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим
розгляд справи за відсутності
відповідача ОСОБА_3

Заслухавши представника позивача,
представника відповідача ОСОБА_2,
з'ясувавши обставини справи,
перевіривши їх письмовими доказами
шляхом дослідження, приходить до
наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

При з'ясуванні та встановленні
обставин справи суд виходить з вимог ч.1
ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, відповідно до
яких кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, вимог ст.58, ст. 59 ЦПК України
щодо належності та допустимості
доказів та положень ч.1 ст.61 ЦПК України,
відповідно до якої, обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть, виданим
відділом реєтрації смерті у м. Києві
від 20.05.2013, актовий запис №8805.(а.с.6)

Як вбачається з матеріалів справи, 26
серпня 2008 року ОСОБА_4 був складений
заповіт, посвідчений державним
нотаріусом Шостою Київською державною
нотаріальною конторою Ларіною О.В. та
зареєстрований в Спадковому реєстрі за
№1-4573, яким спадкодавець зробила
розпорядження стосовно належної їй
квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_2.(а.с.7-8)

На день смерті спадкодавця заповіт не
був нею скасований і є чинним на час
розгляду справи. Вказана обставина
сторонами в судовому засіданні не
заперечувалась.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, якому ОСОБА_4
заповідала зазначену вище квартиру.
Вказана обставина підтверджується
свідоцтвом про смерть, виданим
відділом реєтрації смерті у м. Києві
від 14.06.2011, актовий запис №10610.(а.с.11)

Відповідно до ст.ст. 1218 та 1220 ЦК України
у зв'язку зі смертю ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, зокрема, у вигляді квартири
АДРЕСА_1.

З наданих матеріалів спадкової справи,
відкритої 20 травня 2013 року Шостою
Київською державною нотаріальною
конторою щодо майна померлої ОСОБА_4
вбачається, що сторони звернулися до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини.(а.с.а.с.28,34, 35)

Відповідно до ст. 1256 ЦК України
тлумачення заповіту може бути
здійснене після відкриття спадщини
самими спадкоємцями. У разі спору між
спадкоємцями тлумачення заповіту
здійснюється судом відповідно до
статті 213 цього Кодексу.

З аналізу вказаної норми випливає, що
можливість тлумачення заповіту судом
передбачає лише у випадку спору між
спадкоємцями. У судовому засіданні
встановлено, що між спадкоємцями
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спору стосовно
заповіту спадкодавця не існує, що не
заперечувалось в судовому засіданні
сторонами.

Згідно з ч.2 ст. 213 ЦК України на вимогу
однієї або обох сторін суд може
постановити рішення про тлумачення
змісту правочину. Частиною 3 вказаної
норми передбачено, що при тлумаченні
змісту правочину беруться до уваги
однакове для всього змісту правочину
значення слів і понять, а також
загальноприйняте у відповідній сфері
відносин значення термінів.

Таким чином, тлумаченню підлягає той
правочин, який містить суперечності
слів і понять.

З тексту позовної заяви та пояснень
представника позивача у судовому
засіданні встановлено, що слова та
поняття, які викладені у заповіті не
містять суперечності.

Твердження позивача про те, що суд може
розтлумачити заповіт шляхом
визначення порядку прийняття спадщини
у разі смерті спадкоємця, а саме: чи за
законом приймається спадщина, чи за
заповітом суд вважає безпідставним,
оскільки вказане твердження не
ґрунтується на діючому законодавстві.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
норми чинного законодавства не
передбачають можливості через
тлумачення заповіту визначити порядок
прийняття спадщини у разі смерті
спадкоємця.

При цьому позивач не позбавлена
можливості у разі наявності спору про
право на спадкування, вирішити спір
стосовно прийняття спадщини та набуття
нею права власності на спадкове майно і
можливості розпорядження нею, в іншому
провадженні, пред'явивши відповідний
позов до суду.

Оскільки вказаний заповіт викладений
відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України,
не містить суперечностей, він
тлумаченню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
позову, судові витрати відповідно до
вимог ст.88 ЦПК України стягненню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 213, 1233, 1256ЦК України, ст.ст. 3, 10-11, 60,
212, 214, 215, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про тлумачення заповіту -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В.Ю.Горкава