Справа №484/5387/13-ц 15.05.2014 15.05.2014 15.05.2014
Провадження №22-ц/784/1585/14
інстанції-Мельничук О.В.
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського
І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Романенко Ю.О.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
Ремешевського Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 27 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом

ОСОБА_3

до публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - КБ «ПриватБанк»)

про визнання правовідношення
припиненим

У С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася з
позовом до КБ «ПриватБанк», в якому
зазначала, що 25 липня 2008 року уклала з
банком кредитний договір № NKPOGA ,
за яким отримала 14 204, 81 доларів США
кредиту строком до 25 травня 2018 року.
Бажаючи достроково повернути кредитні
кошти, у березні 2013 року вона повернула
залишок заборгованості за тілом
кредиту (29,49 доларів США) та процентами
(0, 09 доларів США). Проте всупереч умов
про дострокове повернення кредитних
коштів відповідач додатково нарахував
їй 1 164, 67 доларів США винагороди за
резервування кредитних ресурсів.

Посилаючись на те, що винагорода за
резервування ресурсів (комісія)
входить до фіксованої суми щомісячного
платежу за графіком погашення кредиту,
а нарахування цієї складової після
фактичного погашення кредиту є
забороненою додатковою платою за
дострокове погашення кредиту, ОСОБА_3
просила визнати дії банку з
нарахування комісії протиправними та
визнати кредит погашеним.

Представник КБ «ПриватБанк» у судове
засідання не з'явився, у письмових
запереченнях пояснив, що нарахування
винагороди за резервування кредитних
ресурсів ( комісії) передбачено
умовами кредитного договору та
здійснено у відповідності з
домовленістю сторін.

Заочним рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 27 грудня 2013 року позов
задоволено. Дії КБ «ПриватБанк» щодо
нарахування 1164,67 доларів США комісії
визнані протиправними, а кредит за
договором від 25 липня 2008 року -
погашеним.

В апеляційній скарзі КБ «ПриватБанк»
просив рішення скасувати та відмовити
у задоволенні позову. Апелянт
посилався на невірну оцінку судом умов
договору та підстав нарахування всіх
передбачених договором платежів.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з доведеності того
факту, що станом на квітень 2013 року
ОСОБА_3 достроково виконала
зобов'язання за кредитним договором
від 25 липня 2008 року, сплативши 29,41
доларів США заборгованості за тілом та
відсотками. Тому суд вважав, що
нарахування винагороди за
резервування ресурсів за наступний
період в розмірі 1164,67 грн., як то
зазначено в листі банку від 8 квітня 2013
року, суперечить умовам договору про
сплату цієї винагороди щомісячними
платежами та є незаконним.

Проте не з усіма висновками суду можна
погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 598 ЦК зобов'язання
припиняється частково або в повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Згідно зі статтею 599 ЦК зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Умови виконання кредитних зобов'язань,
в тому числі права та обов'язки
позичальника, передбачені нормами
цивільного законодавства, Законом
України «Про захист прав споживачів» (
далі - Закон) та договором сторін.

Відповідно до пункту 11 статті 8 Закону
споживач має право достроково
повернути споживчий кредит, у тому
числі шляхом збільшення суми
періодичних виплат. Якщо споживач
скористався правом повернення
споживчого кредиту шляхом збільшення
суми періодичних виплат, встановлених
в абзаці першому цієї частини,
кредитодавець зобов'язаний здійснити
відповідне коригування кредитних
зобов'язань споживача у бік їх
зменшення.

З матеріалів справи вбачається, що 25
липня 2008 року між з ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
NKPOGA (далі - Кредитний договір), за
яким ОСОБА_3 отримала 14 204, 81 доларів США
кредитних коштів строком по 25 травня
2018 року включно (а.с.7-12).

Умовами Кредитного договору також
передбачена сплата за користування
кредитом - 1,25 % на місяць на суму залишку
заборгованості, 3% винагороди за
надання фінансового інструменту у
момент надання кредиту, винагороди за
резервування ресурсів у розмірі 4,08 %
річних від суми зарезервованих
ресурсів та винагороди за проведення
додаткового моніторингу (пунктом 8.1).

Графіком погашення кредиту, який є
невід'ємною частиною Кредитного
договору, передбачено розмір
щомісячного платежу на період з 25
серпня 2008 року по 25 травня 2018 року в
розмірі 238,02 доларів США. Складовою
щомісячного платежу є погашення тіла
кредиту, процентів та винагороди за
резервування ресурсів (а.с.13).

Пунктом 4.3 Кредитного договору
передбачено, що нарахування за
резервування ресурсів здійснюється на
дату щомісячного платежу за кредитом,
при цьому винагорода нараховується на
суму зарезервованих ресурсів за
фактичну кількість днів резервування
ресурсів.

Кредитним договором встановлений і
порядок розрахунків та зарахування
платежів.

Так, відповідно до пункту 3.2 Кредитного
договору кошти, отримані від
позичальника для погашення
заборгованості по кредиту, насамперед
направляються для відшкодування
витрат/збитків банку, далі пені згідно
розділу 5 цього договору, далі -
простроченої винагороди, далі -
прострочених відсотків, далі -
простроченої заборгованості за
кредитом, частина суми, що залишилася (у
т.ч. сума, надана позичальником понад
суму щомісячного платежу),
направляється на погашення
заборгованості за кредитом, далі -
комісії, далі - винагороди, далі -
відсотків, далі - кредиту. При несплаті
винагороди, комісії, відсотків і/або
частини кредиту до останнього дня
періоду сплати, вони вважаються
простроченими.

Фактичне виконання ОСОБА_3 кредитних
зобов'язань відображено у витягах з
рахунків, на яких обліковуються
нарахування всіх складових (тіла,
відсотків, винагороди, а.с. 107-110, 111-148, 149,
150-155), витягу з рахунку № 2484, на
якому обліковуються надходження (а.с.
99-106), а також розрахунком
заборгованості, який містить
узагальнені відомості по всіх рахунках
(а.с. 93-98).

Зі змісту зазначених документів
вбачається, що станом на 20 березня 2013
року позивачка мала поточну
заборгованість за тілом кредиту - 38,51
доларів США, за відсотками - 1,10 доларів
США та 20,02 доларів США винагороди за
резервування (комісії) (а.с. 97).

25 березня 2013 року позивачкою внесено 30
доларів США, які відповідно до
встановленої черговості спрямовані на
погашення винагороди - 20, 02 доларів США,
на погашення відсотків - 0, 96 доларів
США, на погашення тіла - 9,02 доларів США
(а.с.105).

В результаті заборгованість станом на
25 березня 2013 року залишилась: - 29, 49
доларів США за тілом та 0, 22 доларів США
за відсотками (а.с. 97).

Наступне погашення кредиту ОСОБА_3
здійснила 25 та 26 квітня 2013 року в
розмірі 20,48 доларів США та 3,50 доларів
США (а.с. 105).

На цей час позивачці нараховані
чергові платежі і заборгованість
склала: 29, 49 доларів США за тілом, 0, 60
доларів США за відсотками та 32,51
доларів США винагороди ( а.с. 157).

Платіж ОСОБА_3 від 25 квітня 2013 року в
розмірі 20,48 доларів США спрямовано на
часткове погашення винагороди
(комісії), а платіж від 26 квітня 2013 року
в розмірі 3,50 доларів США - залишку
винагороди (комісії), та частково
відсотків та тіла (а.с. 105).

В результаті станом на 26 квітня 2013 року
залишилась заборгованість : 29,41 доларів
США за тілом, 0,22 доларів США за
відсотками. та 3,03 доларів США за
винагородою (комісією).

Наступні платежі з квітня по грудень 2013
року нараховувались та погашались в
такому ж порядку.

З січня 2014 року позивачка платежі не
здійснює.

Станом на 14 травня 2014 року кредитна
заборгованість складає: 20,61 доларів
США за тілом, 1, 25 доларів США за
відсотками, 21, 20 доларів США пені та 113, 22
доларів США винагороди (комісії), а
всього 156, 28 доларів США (а.с. 92).

Розрахунок, наданий відповідачем,
представником ОСОБА_3 не спростовано.

Колегія суддів не може прийняти до
уваги посилання апелянта на те, що
станом на 25 березня 2013 року ОСОБА_3 не
мала заборгованості за тілом кредиту
та відсотками з посиланням на
отриманий від банку розрахунок ( а.с.17).
Представник банку пояснив, що залишок
кредиту -0.00 у розділу 2 розрахунку є
технічною опискою, що дійсно
підтверджено як змістом інших розділів
розрахунку так і довідкою від 26 березня
2013 року (а.с.157).

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для висновку, що ОСОБА_3 у
березні 2013 року виконала кредитні
зобов'язання в повному обсязі і
правовідносини між сторонами за
Кредитним договором припинились.

Суд першої інстанції не звернув
належної уваги на порядок розрахунків (
черговість зарахування платежів) та
дійшов висновку про повне виконання
позивачкою кредитних зобов'язань, який
суперечить встановленим обставинам.

За таких підстав рішення суду в
частині визнання споживчого кредиту
погашеним підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову в задоволенні цих
вимог.

Разом з тим, рахунок, на якому
обліковувалось нарахування винагороди
( комісії), та розрахунок
заборгованості ( а.с. 97, 153) не містять
відомостей про нарахування ОСОБА_3
станом на квітень 2013 року 1164,67 доларів
винагороди за резервування ресурсів (
комісії).

Не відповідає такий розмір винагороди
і умовам розділу 4 Кредитного договору.

Отже, відомості, зазначені в довідці
банку від 26 березня 2013 року (а.с.157 ) та
вимогу про сплату 1164,67 доларів
винагороди за резервування ресурсів,
яка викладена в листі банку від 8
квітня 2013 року ( а.с.15), не можна вважати
законними, а тому основний висновок
суду першої інстанції про
протиправність нарахування цієї суми
відповідає фактичним обставинам
справи та умовам Кредитного договору.

Визначення судом цієї суми як комісії
за дострокове погашення кредиту не
змінює оцінки дій відповідача.

Підстав для скасування судового
рішення в цій частині позовних вимог
колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 27 грудня 2013 року в частині
визнання погашеним кредиту за
кредитним договором № NKPOGA від 25
липня 2008 року у розмірі 14 204,81 доларів
США скасувати та ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні цих вимог.

В іншій частині судове рішення
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді