________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/6028/14-ц
Провадження № 2/520/4538/14
УХВАЛА

13.06.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 «про стягнення матеріальної
та моральної шкоди»,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2014 року до Київського
районного суду м. Одеси надійшла
позовна ОСОБА_1 з позовними вимогами
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
позивача кошти в сумі 63500 грн. - в якості
відшкодування матеріальної шкоди та
10000 грн. - в якості відшкодування
моральної шкоди.

На виконання правил, встановлених ч. 3
ст. 122 ЦПК України, судом витребувана
інформація з відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

11 червня 2014 року, ознайомившись із
одержаними довідками ВАДР ГУ ДМС
України в Одеській області
встановлено, що гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2
і Петрова, 21, кв. 124, що територіально
відноситься до Київського району
міста.

13 червня 2014 року надійшла довідка
відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в м. Києві, якою
підтверджена реєстрація місця
проживання відповідача по справі гр.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, в м. Яготин
Київської області по вул. Чехова, 14.

За правилами ч. 1 ст. 109 ЦПК України,
позови до фізичної особи
пред’являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
порядку місцем її перебування.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
ОСОБА_1 при звернені до Київського
районного суду міста Одеси керувався
положеннями статті 110 ЦПК України (без
посилання на частину статті) та п.п. 4 п. 1
ст. 532 ЦК України.

З такими доводами позивача погодитись
не можна з огляду на наступне.

Оскільки позовні вимоги позивача
заявлені щодо відшкодування
матеріальної та моральної шкоди у
зв’язку з невиконанням договору
позики, припускається, що позивач мав
на увазі або ч. 8 ст. 110 ЦПК України, яка
передбачає, що позови, які виникають з
договорів, у яких зазначено місце
виконання або виконувати які через їх
особливість можна тільки в певному
місці, можуть пред’являтися також за
місцем виконання договорів, або ч. 6
цієї ж статті – позови про
відшкодування шкоди, завданої майну
фізичних або юридичних осіб, можуть
пред’являтись також за місцем
завдання шкоди.

В підтвердження укладання договору
позики до позовної заяви додано
боргову розписку від 14.01.2012 року, яка не
містить вказівки на місце виконання
боржником свого зобов’язання.

Позивач в свою чергу не зазначив
доказів того, що цей договір позики
через певні особливості повинен
виконуватися в певному місці. Крім
цього, враховуючи положення ч. 6 ст. 110
ЦПК України, у позовній заяві не
зазначено доказів того, що матеріальна
шкода, була завдана позивачу на
території Київського району міста
Одеси.

Що стосується посилання на п. 4 ч. 1 ст. 532
ЦК України, як на підставу звернення за
місцем реєстрації позивача, то воно є
хибним, оскільки вказаною нормою
матеріального права регулюються
правовідносини по виконанню
зобов’язань, а підсудність справ
регулюється нормами цивільного
процесуального законодавства.

Крім того, у п. 39 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» від 01.03.2013
року №3 роз’яснено, що правила
визначення місця виконання
зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК.
При цьому слід ураховувати, що правила
цієї статті застосовуються до
зобов'язань, виконання яких з
урахуванням їх особливостей можливе
лише у певному місці. У разі якщо така
особливість не визначена (наприклад,
пункт 4 частини першої статті 532) і не
вбачається зі специфіки спірних
відносин, то підсудність справи
визначається за загальними правилами
підсудності.

Як було вже зазначено, будь-яких
особливостей для виконання боржником
свого зобов’язання за місцем
знаходження позивача не встановлено,
навпаки, в разі стягнення суми
заборгованості за договором та
моральної шкоди рішення суду підлягає
виконанню за місцем проживання
відповідача, а тому відсутні правові
підстави для звернення з зазначеним
позовом до Київського районного суду
міста Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 ЦПК України,
якщо суддя, вирішуючи питання про
відкриття провадження у справі,
встановить, що справа не підсудна цьому
суду, заява повертається позивачеві
для подання до належного суду, про що
постановляється ухвала.

Керуючись ч. 1 ст. 115, п. 1 ч. 3 ст. 121, ст. 208
ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди» - повернути позивачу з усіма
доданими документами.

Роз’яснити позивачу його право
звернутись з цим позовом до
Яготинського районного суду Київської
області (07700, м. Яготин, вул.
Незалежності, 67).

Роз'яснити позивачу, що повернення
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із нею до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя

Лі
твінова І. А.