Справа 487/5211/14-ц
Номер провадження 2-п/487/49/14
Ухвала

Іменем
України

26.06.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді - Бобрової І.В.,

при секретарі - Табунщик К.С.,

за участю - представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про
перегляд заочного рішення по справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя особа - Заводський
районний відділ у м. Миколаєві
Управління державної міграційної
служби України в Миколаївській області
про усунення перешкод в користуванні
майном, шляхом виселення та зняття з
реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Заводського
районного суду міста Миколаєва від
12.12.2013 року, ухваленому у справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя особа - Заводський
районний відділ у м. Миколаєві
Управління державної міграційної
служби України в Миколаївській області
про усунення перешкод в користуванні
майном, шляхом виселення та зняття з
реєстраційного обліку, позовні вимоги
позивача були задоволені частково та
судом вирішено виселити ОСОБА_8, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_5 з домоволодіння АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_7

Заявник ОСОБА_3 звернулась до суду із
заявою про скасування заочного
рішення, посилаючись на те, що відносно
неї було ухвалено заочне рішення, але
її не було належним чином повідомлено
про судовий розгляд справи, тому вона
не мала можливості бути присутньою у
судовому засіданні. Крім того
зазначила, що оскільки в літній кухні
літ. З-2 проживають неповнолітні діти,
то суд мав залучити Службу у справах
дітей адміністрації Заводського
району Миколаївської міської ради, до
того ж суд не врахував, що правов
власності у позивача на спірну будівлю
З-2 відсутнє, а тому позовні вимоги
заявлено безпідставно.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3
підтримала вимоги заяви та просила
скасувати заочне рішення.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтримали
вимоги заяви, посилаючись на те, що дана
споруда є єдиним місцем проживання їх
та їхніх родин.

Представник позивача проти
задоволення заяви заперечував.

Заслухавши пояснення, вивчивши доводи
заяви, дослідивши матеріали зазначеної
вище цивільної справи, суд дійшов
висновку, що заява про перегляд
заочного рішення не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з п.2 ч.3 ст.231 ЦПК
України суд може своєю ухвалою
скасувати заочне рішення і призначити
справу до розгляду в загальному
порядку.

Відповідно до ст.232 ЦПК України, заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з"явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України
судова повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. Стороні чи її
представникові за їх згодою можуть
бути видані судові повістки для
вручення відповідним учасникам
цивільного процесу.

Судова повістка може бути вручена
безпосередньо в суді, а у разі
відкладення розгляду справи про час і
місце наступного засідання може бути
повідомлено під розписку. Судова
повістка надсилається фізичним особам,
які не мають статусу підприємців, - за
адресою їх місця проживання чи місця
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи відповідач був повідомлений про
час та місце судових засідань, про що
свідчать зворотні повідомлення, а
також телеграма з відміткою про
відмову в її отриманні.

Отже суд вважає, що відповідачі
повідомлялися про час та місце
проведення судового засідання
належним чином.

При цьому суд не приймає до уваги
посилання ОСОБА_3 на порушення житлових
прав неповнолітніх дітей, які
проживають в літній кухні літ.З-2,
оскільки дані обставини не були
підтверджені належними доказами, а
також не були предметом розгляду
справи.

Згідно рішення Заводського районного
суду м. Миколаєва від 22.08.2007 р. ОСОБА_3,
ОСОБА_8 відмовлено у визнанні права
власності на самовільну забудову
літ.З-2 в домоволодінні АДРЕСА_1. Дане
рішення залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 18.10.2007 р..

Крім того з довідки ММБТІ від 03.12.2012 р.
№2-15776, вбачається, що до домоволодіння
позивача ОСОБА_7 входить, зокрема і
літня кухня літ.З-2., яка не давала свою
згоду на проживання в ній відповідачів.

Не заслуговують на увагу посилання,
представника заявниці на те, що при
реальному розподілі домоволодіння
АДРЕСА_1, рішенням Заводського
районного суду міста Миколаєва від
04.07.2008 року позивачці не було виділено
літню кухню З-2, а тому її позовні вимоги
є необгрунтованими, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, кухня
З-2 була самовільнопобудованою, а тому
не була обєктом, щодо якого можливо
здійснювати реальний розподіл.

На підставі вищенаведеного суд вважає
за необхідне відмовити ОСОБА_3 в
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення.

Керуючись ст.ст.209, 210, 232 ЦПК України,
суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя
особа - Заводський районний відділ у м.
Миколаєві Управління державної
міграційної служби України в
Миколаївській області про усунення
перешкод в користуванні майном, шляхом
виселення та зняття з реєстраційного
обліку - залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя

І.В. Боброва