Справа № 145/2382/13-ц
Провадження №2/145/70/2014
РІШЕННЯ

іменем України

17.06.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про виділ частки житлового
будинку в натурі та зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ в натурі
будинку, який перебуває в спільній
частковій власності, визнання
права власності на 1/2 ідеальну
частку земельної ділянки та поділ
земельної ділянки, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в
якій вказує, що на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
31 липня 2009 року їй на праві власності
належить 1/2 частки житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Власником іншої 1/2 частки житлового
будинку з відповідною часткою
господарських споруд є ОСОБА_4.

Як вбачається з свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 31.07.2009 року,
воно видане на житловий будинок «А» з
добудовою «а» та ґанками, а також
огорожу № 1-3.

Крім того, на земельній ділянці
розташовані також літня кухня «Д»,
погріб «П/Д», сарай «Д1», вбиральня «Г»,
гараж «Е», які були збудовані самочинно
та, відповідно, до вартості спадкового
майна не включалися.

При цьому, як вбачається з технічного
паспорта КП «ВООБТІ» будинок «А» з
прибудовою «а» та ґанками фактично
складається із двох ізольованих
квартир, з яких відповідач займає
квартиру № 2, загальною площею 65,1 кв.м, а
вона користується квартирою № 1, яка
складається з кімнати 1 - площею 11,3 кв.м,
кімнати 2 - площею 27,4 кв.м, кімнати З,
площею 8,4 кв.м. та кухні 4 - площею 17,6 кв.м,
загальною площею 64,7 кв.м, житловою
площею 47,1 кв.м, допоміжною площею 17,6
кв.м.

Однак скористуватися свої правом на
укладення договору про порядок
користування та володіння спільним
майном відповідно до часток у спільній
частковій власності вона не має
можливості через небажання
відповідача оформляти необхідні
документи.

Тому вона змушена звернутися до суду з
даним позовом.

Вважає за необхідне просити суд
виділити їй в натурі квартиру АДРЕСА_1 в
м Гнівань Тиврівського району
Вінницької області, оскільки вказана
квартира є ізольованою та має
самостійний вихід, крім того, вказане
нерухоме майно розташоване на належній
їй на підставі рішення Тиврівського
районного суду Вінницької області від
15.11.2012 року 1/2 частині земельної ділянки
загальною площею 0,15 га, з яких 0,10 - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку.

Просить виділити їй в натурі та визнати
за нею право власності на квартиру №1 в
житловому будинку «А» з добудовою «а»
та ґанком, (яка складається з кімнати 1
площею 11,3 кв.м, кімнати 2 - площею 27,4 кв.м,
кімнати 3, площею 8,4 кв.м. та кухні 4 -
площею 17,6 кв.м, загальною площею 64,7 кв.м,
житловою площею 47,1 кв.м, допоміжною
площею 17,6 кв.м.) по АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 подав до суду
зустрічний позов, в якому вказує, що
йому та ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про
право на спадщину за заповітом після
смерті їхнього батька ОСОБА_5 належить
по 12 ідеальній частці житлового
будинку в АДРЕСА_1. В заповіті не
вказано конкретних приміщень, які
батько заповів кожному з них. Будинок в
натурі не поділений. ОСОБА_3 претендує
на 12 частку будинку «А » з добудовою «а»
та ґанком, яка складається з приміщень
кімнати 1-1 площею 11.3 кв.м., кімнати 1-2
площею 27.4 кв.м., кімнати 1-3 площею 8.4
кв.м., кухні 1-4 площею 17.6 кв.м., загальною
площею 64.7 кв.м., житловою -47,1 кв.м.

Він також претендує на ці приміщення в
будинку «А» по АДРЕСА_1. Його вимоги
ґрунтуються на тому, що він, проживаючи
разом з батьком, приймав участь в
будівництві даного будинку, вкладав
кошти своєї сім'ї в дане будівництво,
так як на момент будівництва батько
ОСОБА_5 був пенсіонером.

Підведення газу та електроенергії до
будинку, лічильники з обліку
природного газу та електроенергії
розташовані саме в цій частині
будинку. Оплату проектування та
виконання робіт з газопостачання та
електропостачання оплачував також він.

В своєму позові ОСОБА_3 стверджує, що
вона користується даними приміщеннями,
що не відповідає дійсності. ОСОБА_3
проживає в АДРЕСА_2. Крім того, вона
стверджує, що дана частина спірного
будинку розташована на земельній
ділянці, яка належить їй на праві
власності на підставі рішення
Тиврівського райсуду від 15.11. 2012 р. Але
виходячи із змісту резолютивної
частини даного рішення, за нею визнано
право на 12 ідеальну частку земельних
ділянок площею 0.1000 га, яка призначена
для обслуговування житлового будинку
та 0.0500 га - для ведення особистого
селянського господарства.

Окрім того, на земельній ділянці з боку
спірної частини будинку розташовані
самочинні будівлі, а саме: літня кухня
«Д», погріб «П/Д», сарай «Д1» вбиральня
«Г», гараж «Е», які до спадщини не
увійшли. Відповідно у ОСОБА_3 на них
права власності не виникло. Вказані
будівлі побудовані ним, і він має намір
їх узаконити з прийняттям в
експлуатацію відповідно до чинного
законодавства.

Майно, що є у спільній частковій
власності може бути поділене в натурі
між співвласниками за домовленістю між
ними. Оскільки і він, і ОСОБА_3
претендують на одні і ті самі
приміщення в будинку, то він змушений
звернутися до суду з даним позовом.

Виходячи із вказаних ним обставин, він
претендує на виділення йому у
власність 12 частки будинку «А» з
добудовою «а», розташованою в АДРЕСА_1,
до складу якої входять приміщення:
кімната 1-1 площею 11.3 кв.м., кімната 1--2
площею 27.4 кв.м., кімната 1-3 площею 8.4
кв.м., кухня 1-4 площею 17.6 кв.м. загальною
площею 64.7 кв.м., житловою - 47.1 кв.м.,
допоміжною 17,6 кв.м. та ґанок. Загальною
вартістю 88739 грн.

Крім того, до спадщини після смерті
їхнього батька ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, належить земельна ділянка
загальною площею 0.1500 га в АДРЕСА_1, з
якої 0.1000 га призначено для будівництва
та обслуговування житлового будинку, а
0.0500 га - для ведення особистого
селянського господарства. Дана
земельна ділянка перебувала в
користуванні батька з 1985 року, тобто з
початку будівництва житлового будинку.
Рішенням 2 сесії 22 скликання Гаванської
міської ради Тиврівського району від 28
жовтня 1994 року їхньому батькові
земельна ділянка загальною площею 0.1500
га в АДРЕСА_1 передана в приватну
власність в тому числі 0.100 га - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, а 0.0500 га - для
ведення особистого селянського
господарства.

Відповідно ЗК України в редакції
Закону від 18.12.1991 року право власності
на земельні ділянки у громадян
виникало з моменту прийняття
відповідною радою рішення про передачу
у власність громадянину земельної
ділянки, з наступним отриманням
державного акту яким посвідчувалося
право громадянина на дану земельну
ділянку (ст. 23 ЗК України).

Рішенням Тиврівського суду від 15.11.2012
року (справа №2) за ОСОБА_3 визнане
право власності в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 12 ідеальну
частку земельної ділянки загальною
площею 0.1500 га в тому числі на 0.1000 га
призначеної для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
0.0500 га - для ведення особистого
селянського господарства, яка
знаходиться в АДРЕСА_1.

Так як він прийняв спадщину на 12
ідеальну частку житлового будинку в
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом, то він прийняв і спадщину на
12 ідеальну частку земельної ділянки.
Оскільки отримати свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на земельну
ділянку в нотаріальній конторі він не
має можливості в зв'язку з відсутністю
юридичного документу на дану
нерухомість, він змушений звернутися
до суду з даним позовом.

Неможливість отримання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом
стверджується повідомленням
нотаріуса.

Так як він і ОСОБА_3 не дійшли згоди,
щодо встановлення порядку
користування земельною ділянкою,
виникла необхідність поділити її в
натурі між співвласниками.

Просить поділити в натурі між ним та
ОСОБА_3 житловий будинок № 56 по
АДРЕСА_1, визнавши за ним право
власності в буд. «А» з добудовою «а» та
ґанком на приміщення, 1-1 площею 11.3 кв.м.,
кімнату 1-2 площею 27.4 кв.м., кімнату 1-3
площею 8.4 кв.м. кухню 1-4 площею 17.6 кв.м.
загальною площею 64.7 кв.м., житловою 47.1
кв.м., допоміжною -17.6 кв.м.

Визнати за ним право власності на 12
ідеальну частку земельної ділянки,
розташованої в АДРЕСА_1, загальною
площею 0.1500 га в тому числі 0.1000 га , що
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку з
господарськими будівлями та 0.0500 га -
для ведення особистого селянського
господарства, в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги
просить залишити без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_4
ОСОБА_2 позовні вимоги за зустрічним
позовом про поділ в натурі між ОСОБА_4
та ОСОБА_3 житлового будинку в АДРЕСА_1,
просить залишити без розгляду. Вимоги
про визнання за ОСОБА_4 права власності
на 12 ідеальну частку земельної ділянки,
розташованої в АДРЕСА_1, загальною
площею 0.1500 га, в тому числі 0.1000 га, що
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку з
господарськими будівлями та 0.0500 га -
для ведення особистого селянського
господарства, в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька
підтримала, просить їх задоволити з
підстав, наведених в позовній заяві.

Представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_1
змінені позовні вимоги ОСОБА_4 визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_3 та вимоги ОСОБА_4 щодо
поділу в натурі будинку необхідно
залишити без розгляду, позовні вимоги
ОСОБА_4 щодо визнання за ним права
власності на 1/2 ідеальну частку
земельної ділянки в порядку
спадкування після смерті батька
підлягають до задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо позивач подав
заяву про залишення позову без
розгляду.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох і більше
осіб належить їм на праві спільної
власності. Майно може належати особам
на праві спільної часткової або
спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 356 ЦК України,
власність двох і більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю

Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України у
справі спільної часткової власності
частки кожного із співвласників
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між
співвласниками або законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_5, який до дня смерті
проживав та був зареєстрований по
АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилась
спадщина, до складу якої входить,
зокрема, земельні ділянки загальною
площею 0.1500 га, в тому числі 0.1000 га, що
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку з
господарськими будівлями та 0.0500 га -
для ведення особистого селянського
господарства, які знаходяться по
АДРЕСА_1, безоплатно передані ОСОБА_5 у
приватну власність рішенням 2 сесії 22
скликання Гніванської міської ради
Тиврівського району від 28 жовтня 1994
року. Дані обставини встановлено
рішенням Тиврівського районного суду
від 15.11.2012 р. по справі №223/2388/2012 (а.с.9),
відповідно до якого за ОСОБА_3 визнано
право власності на 1/2 частку земельних
ділянок, загальною площею 0,15 га, з яких:
0,10 га - для обслуговування житлового
будинку, 0,0500 га - для ведення особистого
селянського господарства, які
знаходяться по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5

Позивач, як і ОСОБА_3, є
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_5, прийняв спадщину, що
стверджується свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок з господарськими будівлями від
17.07.2009 р. (а.с.35), а тому позовні вимоги
про визнання права власності на 12
ідеальну частку земельної ділянки в
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_5,
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 207, 212, 213, 214,
215 ЦПК України, ст.ст. 355, 357, 368, 370 ЦК
України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки
житлового будинку в натурі залишити
без розгляду.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ в
натурі житлового будинку в натурі
залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на 1/2 частку земельної
ділянки задоволити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2
ідеальну частку земельної ділянки,
розташованої в АДРЕСА_1, загальною
площею 0.1500 га, в тому числі 0.1000 га, що
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку з
господарськими будівлями та 0.0500 га -
для ведення особистого селянського
господарства, в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя
Ратушняк І.
О.