Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №2-257/2011
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді:
Гансецької І.А.

суддів: Товянської О.В.,

Худякова А.М.

при
секретарі: Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3, ОСОБА_4, на рішення
Чуднівського районного суду
Житомирської області від 11 травня 2011
року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав. В
обгрунтування позовних вимог
зазначила, що перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі
від якого народилася донька ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу з
відповідачем, 20.07.2010 року, дитина
проживала з нею. Відповідач, починаючи
з грудня 2009 року не спілкувався з
дитиною, не проявляв до неї
батьківської турботи, не цікавився її
фізичним і духовним розвитком. Крім
зазначеного, відповідач ухилявся від
матеріальної допомоги на дитину.
Просила позбавити ОСОБА_3 батьківських
прав відносно доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Чуднівського районного суду
Житомирської області від 11 травня 2011
року позов задоволено. Відповідача
позбавлено батьківських прав щодо
доньки ОСОБА_6 та стягнуто з нього на
користь ОСОБА_5 456,00 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення Чуднівського
районного суду Житомирської області
від 11 травня 2011 року та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог. Посилається на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права. Зазначає, що зустрічався з
дитиною та надавав допомогу на її
утримання у грошовій і натуральній
формі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася ОСОБА_6. 20.07.2010 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Подільського районного управління
юстиції у м.Києві зареєстровано
розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5
Дитина залишилася проживати з матір'ю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. ЇЇ мати,
ОСОБА_2, згідно розпорядження
Подільської районної в м.Києві
державної адміністрації №701 від 01.11.2013
року призначено опікуном малолітньої
ОСОБА_6.

Судом апеляційної інстанції ОСОБА_2
притягнуто до участі в справі в якості
процесуального правонаступника ОСОБА_5

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 15 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
передбачено, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

За змістом ст. 19 СК України при розгляді
судом спорів щодо участі одного з
батьків у вихованні дитини, місця
проживання дитини, позбавлення та
встановлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування. Органом опіки та
піклування подається суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору,
складений на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Згідно висновку Подільської районної в
м.Києві державної адміністрації № 599
від 19.04.2-11 року орган опіки та
піклування вважає за доцільне
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
відносно малолітньої доньки ОСОБА_6.

Колегія суддів критично оцінює даний
висновок органу опіки та піклування,
оскільки він є формальним, недостатньо
обґрунтованим і за встановлених судом
обставин суперечить інтересам дитини.

В матеріалах справи відсутні дані, які
б негативно характеризували
відповідача як особистість та члена
суспільства, який був би не в змозі
забезпечити належного виховання
дитини або міг би негативно впливати на
неї.

Факт оскарження відповідачем рішення
про позбавлення його батьківських прав
свідчить про те, що він розуміє свій
обов'язок щодо участі у вихованні та
утриманні дитини і бажає приймати таку
участь.

Зважаючи на те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, вимоги
позивача є передчасними.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209,218,303,304,307,308,313,314,316,
317,319,324,325 ЦПК України колегія суддів
апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3,
ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Чуднівського районного суду
Житомирської області від 11 травня 2011
року скасувати. Ухвалити нове рішення.
Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову
до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :
Судді :