Справа № 732/495/14 Провадження №
22-ц/795/1297/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Карпинська Н. М. Доповідач - Зінченко С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року м.ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко С.П.,
суддів:Кузюри Л.В., Мамонової О.Є.,при
секретарі:Шкарупі Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу Українського
державного підприємства по
обслуговуванню іноземних та
вітчизняних автотранспортних засобів
"Укрітеравтосервіс" на рішення
Городнянського районного суду від 30
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до Українського державного
підприємства по обслуговуванню
іноземних та вітчизняних
автотранспортних засобів
"Укрітеравтосервіс" про стягнення
моральної шкоди за порушення строків
виплати заробітної плати,

в с т а н о в и в:

Рішенням Городнянського районного
суду від 30 квітня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_5 задоволено частково,
стягнуто з Українського державного
підприємства по обслуговуванню
іноземних та вітчизняних
автотранспортних засобів
"Укрітеравтосервіс" на його користь 1500
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, завданої порушенням строків
виплати заробітної плати. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Українське
державне підприємство по
обслуговуванню іноземних та
вітчизняних автотранспортних засобів
"Укрітеравтосервіс" просить скасувати
дане рішення суду та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального права. На думку апелянта,
позивачем пропущено строк позовної
давності, оскільки про порушення своїх
прав він зізнався в 2011 році, а до суду з
позовом звернувся лише в 2014 році.
Апелянт також вважає, що позивач
повинен був довести певними фактичними
доказами наявність моральних
страждань, наявність негативних
наслідків чи збитків, завданих такими
стражданнями. Відповідач наполягає на
тому, що позивач не поніс жодних
моральних страждань саме внаслідок
несвоєчасної виплати заробітної плати.
В справі відсутні також докази
наявності причинно-наслідкового
зв'язку між діями відповідача та
моральними стражданнями позивача.

Сторони які брали участь у справі в
судове засідання не з'явилися, про час і
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, відповідно до вимог
ст..305 ЦПК України, неявка сторін в
судове засідання не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 03.04.2003
року працював охоронником ПАС № 43
„Сеньківка" Українського державного
підприємства по обслуговуванню
іноземних та вітчизняних
автотранспортних засобів
"Укрітеравтосервіс". На підставі наказу
№ 44-ВК від 27 січня 2014 року ОСОБА_5 був
звільнений з роботи за угодою сторін
(а.с.6).

Позивач, звертаючись до суду з позовом,
посилався на те, що за час роботи у
відповідача в період з 01.01.2011 року по
31.12.2011 року йому не виплачувалась
заробітна плата, чим завдано моральної
шкоди.

Під час розгляду справи, сума
заборгованості по заробітній платі
була виплачена відповідачем, у зв'язку
з чим позивач ОСОБА_6 змінив позовні
вимоги та просив стягнути з
відповідача на свою користь 8000 грн.
моральної шкоди, завданої несвоєчасною
виплатою заробітної плати.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем було порушено право
позивача на оплату праці, таке
порушення мало триваючий характер, що
спричиняло позивачу моральних
страждань. З врахуванням обставин
справи, суд визначив розмір
відшкодування в 1500 грн.

Судом першої інстанції обставини
справи з'ясовані в обсягу, необхідному
для правильного вирішення спору,
відповідно до встановлених обставин,
правильно визначено суть і характер
правовідносин сторін та норми
матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист цивільних
права та інтересів у разі їх порушення.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачає
право особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Порядок відшкодування моральної шкоди
у сфері трудових відносин регулюється
ст. 2371 КЗпП України.

За змістом зазначеної норми закону
підставою для відшкодування моральної
шкоди є факт порушення прав працівника
у сфері трудових відносин, яке призвело
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагало від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
днів, та не пізніше семи днів після
закінчення періоду, за який
здійснюється виплата.

Судом встановлено і не заперечувалось
відповідачем, що позивачу за період з
01.01.2011 року по 21.12.2011 року не була
виплачена заробітна плата.

Таким чином, факт порушення
відповідачем прав позивача на оплату
праці доведений.

Висновок суду про часткове задоволення
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди, завданої порушенням
строків виплати заробітної плати є
обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про пропуск
позивачем строку позовної давності не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
вони грунтуються на невірному
розумінні апелянтом вимог закону, що
регулює дане питання.

Згідно з правовою позицією, викладеною
в рішенні Конституційного Суду України
від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення
положень ст. 233 КЗпП України у
взаємозв'язку з положеннями статей 117,
2371 цього кодексу, для звернення
працівника до суду із заявою про
вирішення трудового спору про
відшкодування завданої йому моральної
шкоди встановлено тримісячний строк,
перебіг якого розпочинається з дня,
коли звільнений працівник дізнався або
повинен був дізнатися про те, що
власник або уповноважений ним орган, з
вини якого сталась затримка виплати
всіх належних при звільненні сум,
фактично з ним розрахувався.

За матеріалами справи встановлено, що
позивач був звільнений з роботи 27 січня
2014 року, до суду звернувся в березні 2014
року, а повний розрахунок з ним та
виплата заборгованості по заробітній
платі здійснено відповідачем лише
15.04.2014 року (а.с.36).

Зазначене вище свідчить про те, що
позивачем ОСОБА_5 не пропущено строк
звернення до суду.

Не заслуговують на увагу і доводи
апелянта про те, що позивач не поніс
жодних матеріальних страждань у
зв'язку з невиплатою йому заробітної
плати.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про
оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, яку за трудовим договором
роботодавець виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Позивач виконував роботу за своєю
посадою, проте не отримував за це
винагороди протягом тривалого часу, у
зв'язку з чим змушений був докладати
додаткових зусиль для організації
свого життя.

В апеляційній скарзі розмір моральної
шкоди, стягнутої судом першої
інстанції, відповідачем не
заперечується, відповідач не визнає
самого факту заподіяння позивачу
моральних страждань, наполягаючи на
відсутності своєї вини в заподіянні
такої шкоди.

Отже, суд повно й усебічно встановив
обставини, що мають значення для
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін, дав належну оцінку доказам в їх
сукупності. Постановлене судове
рішення відповідає матеріалам
справи і вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
обґрунтованості висновків суду не
спростовують, тому підстави для її
задоволення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Українського
державного підприємства по
обслуговуванню іноземних та
вітчизняних автотранспортних засобів
"Укрітеравтосервіс" відхилити.

Рішення Городнянського районного суду
від 30 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: