З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 травня 2014 року Київський районний суд
м. Донецька в складі:
головуючого судді
розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Донецьку справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на тимчасовий виїзд
неповнолітньої дитини за кордон без
згоди та супроводу батька, -
Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про надання дозволу на
тимчасовий виїзд неповнолітньої
дитини за кордон без згоди та супроводу
батька, мотивуючи свої вимоги
наступним, 29 квітня 2009 року між
позивачкою та відповідачем було
укладено шлюб, який, за рішенням
Київського районного суду м. Донецька,
було розірвано 26 жовтня 2012 року. За час
сумісного проживання у Позивачки з
Відповідачем народилась донька -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом
із позивачкою та знаходяться на
повному її утриманні.
Відповідач не приймає участі у
вихованні дитини, матеріальну допомогу
на утримання дитини не надає, не
цікавиться питаннями її розвитку та
Піклування про дитину покладено
повністю на позивача, яка самотужки її
виховує, дбає про здоров'я,
матеріальний та моральний добробут. У
якості оздоровчої процедури та з цілю
розвинути світогляд дитини позивачка
має змогу вивозити доньку за межі
України на відпочинок, оздоровлення та
навчання, однак через те, що будь який
зв'язок з відповідачем розірвано,
позивачка не має можливості від
відповідача отримати згоду на виїзд
дитини за межі України, що позбавляє
реалізувати встановлені
законодавством права.
Просив надати дозвіл на виїзд
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
межі України у супроводі матері -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та
супроводу батька: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
У судове засідання позивачка не
з'явилась. Надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю.
Позовні вимоги підтримала та
наполягала на їх задоволенні, надала
суду заяву, в якій вказала, що не
заперечує проти винесення заочного
рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, від нього не надійшло
повідомлення про причини неявки, тому
враховуючи, що позивачка не заперечує
проти ухвалення заочного рішення, суд
відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України
вважає необхідним розглянути справу на
підставі наявних у справі доказів з
ухваленням заочного рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, що є в
матеріалах справи, проаналізувавши
надані докази, вважає, що позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд неповнолітньої
дитини за кордон без згоди та супроводу
батька підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Суд встановив, що 29 квітня 2009 року між
позивачкою та відповідачем було
укладено шлюб, який, за рішенням
Київського районного суду м. Донецька,
було розірвано 26 жовтня 2012 року. (а. с. 9)

За час сумісного проживання у
Позивачки з Відповідачем народилась
донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 8)

Відповідач не приймає участі у
вихованні дитини, матеріальну допомогу
на утримання дитини не надає, не
цікавиться питаннями її розвитку та
станом здоров'я.

Піклування про дитину покладено
повністю на позивача, яка самотужки її
виховує, дбає про здоров'я,
матеріальний та моральний добробут. У
якості оздоровчої процедури та з цілю
розвинути світогляд дитини позивачка
має змогу вивозити доньку за межі
України на відпочинок, оздоровлення та
навчання, однак через те, що будь який
зв'язок з відповідачем розірвано,
позивачка не має можливості від
відповідача отримати згоду на виїзд
дитини за межі України, що позбавляє
реалізувати встановлені
законодавством права.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ЦК України
фізична особа має право на свободу
пересування.

Відповідно до абзацу 3 ч. 3 ст. 313 ЦК
України фізична особа, яка не досягла 16
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків,
піклувальників та в їхньому супроводі
або у супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» документами,
що надають право на виїзд з України і
в'їзду в Україну та посвідчують особу
громадянина під час перебування за її
межами, зокрема є паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, проїзний
документ дитини.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» оформлення
проїзного документу дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 18 Правил оформлення
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документу дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення в редакції
затвердженій постановою Кабінету
Міністрів України від 24.03.2004 року № 380,
оформлення проїзного документу
здійснюється на підставі згоди
батьків, а у разу, коли вони перебувають
у шлюбі між собою, за наявності
заперечень одного з батьків, документ
може бути оформлений на підставі
рішення суду.

Відповідно до Конвенції про права
дитини, ратифікованою Постановою
Верховної Ради №789 від 27.02.1991 року в
усіх діях що до дітей незалежно від
того здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ч. 7 ст. 7, ч. 2 ст. 155 СК
України дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав,
установлених Конституцією України та
Конвенцією про права дитини, а
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Відсутність згоди з боку відповідача
щодо виїзду неповнолітніх дітей за
межі України на відпочинок, лікування
та навчання суперечить вимогам ч. 7 ст. 7,
ч. 2 ст. 155 СК України, Конвенції про
права дитини, та порушує право
неповнолітнього як фізичної особи на
свободу пересування, передбачене ч. 1
ст. 313 ЦК України, а тому підлягає
судовому захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.
313, 625, 626 ЦК України, ст. 155 СК України, ст.
2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України», Конвенції про права дитини,
ратифікованою Постановою Верховної
Ради №789 від 27.02.1991 року, Правил
оформлення видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документу дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення в
редакції затвердженій постановою
Кабінету Міністрів України від 24.03.2004
року № 380, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на тимчасовий виїзд
неповнолітньої дитини за кордон без
згоди та супроводу батька -
задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про
народження серії НОМЕР_2 від 15.03.2010
року), за межі України у супроводі
матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт
серії НОМЕР_3 виданий Калінінським РВ у
м. Донецьку ГУ ДМС України в Донецькій
області 13 грудня 2012 року, ІПН НОМЕР_1),
без згоди та супроводу батька: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на заочне
рішення може бути подано до
Апеляційного суду Донецької області
через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: