Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2424/14
Головуючий у 1-й інстанції: Каракай Н.Д.
Суддя-доповідач: Сапун
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів:
Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Гуляйпільського
районного суду Запорізької області від
08 квітня 2014 року у справі за позовом
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА :

26 листопада 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до сулу з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позову посилалось на
те, що 15 березня 2007 року на підставі
договору без номеру ОСОБА_2 було надано
кредит у розмірі 1 400 грн. у вигляді
встановленого ліміту на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання
за Договором та угодою виконав в
повному обсязі, надав відповідачці
кредит у розмірі, встановленому
Договором.

ОСОБА_2 належним чином умови договору
щодо повернення кредиту та сплати
відсотків за користування кредитом не
виконувала, внаслідок чого станом на 31
жовтня 2013 року утворилася
заборгованість на загальну суму 17 971
грн. 11 коп., з яких 6 256 грн. 27 коп. борг по
кредиту; 7 943 грн. 04 коп. борг по
процентах за користування кредитом; 2 439
грн. 84 коп. борг по комісії за
користування кредитом; 500 грн. штраф
(фіксована частина ); 831 грн. 96 коп. штраф
( процентна складова ).

В добровільному порядку відповідачка
сплатити борг не бажає, тому позивач
просив стягнути з ОСОБА_2 борг у розмірі
17 971 грн. 11 коп., судові витрати.

Рішенням Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 08 квітня
2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» заборгованість за
кредитом - 6 256, 27 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом - 7
943, 04грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2 439, 84 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 831, 96 грн., всього 17
971, 11 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору 229 грн. 40 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення Гуляйпільського
районного суду Запорізької області від
08 квітня 2014 року скасувати, ухвалити
нове рішення про відмову у позові.

У судове засідання апеляційного суду
Запорізької області ОСОБА_2 не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
звернулася з заявою про розгляд скарги
у її відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду доповідь судді,
вислухавши пояснення представника ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК», перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у відповідності
до статті 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 15
березня 2007 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК",
правонаступником якого є ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК", та ОСОБА_2 було укладено
договір, за яким позичальник одержав
кредит у розмірі 1 400 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 36% річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом і на умовах його повернення.

При оформленні кредитного договору
позичальник був ознайомлений і
погодився з Умовами та Правилами
надання банківських послуг, Правилами
надання послуг, а також Тарифами банку,
що підтверджується його підписом на
заяві про видачу кредиту ( а. с. 10-19 ).

Обґрунтовуючи підстави і суму позову,
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" посилалось на те, що
ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним
договором належним чином не
виконувала, внаслідок чого станом на 31
жовтня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 17 971 грн. 11
коп., яка, згідно наданого розрахунку,
складається з наступного: борг по
кредиту 6 256 грн. 27 коп., борг по
процентах за користування кредитом - 7
943 грн. 04 коп., борг по комісії за
користування кредитом - 2 439 грн. 84 коп.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 831 грн. 96 коп. ( а. с.
6-9 ).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд виходив з його доведеності.

Однак повністю з висновком суду
погодитись не можна, оскільки він не
ґрунтується на наданих по справі
доказах та суперечить нормам
матеріального права.

ОСОБА_2 не заперечувала, що 15 березня
2007року нею була підписана заява про
отримання кредиту у сумі 1400 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% річних за суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення до березня 2010 року.
Однак вона просила застосувати строк
давності, оскільки з позовом про
стягнення боргу Банк звернувся тільки
26 листопада 2013 року ( а. с. 34-38 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

У заяві про відкриття банківського
рахунку відповідачка зазначила про
свою згоду з тим, що вказана заява разом
з Умовами і правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
банку складають договір, укладений між
нею та банком.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк ( ч.
1 ст. 530 ЦК України ).

За змістом п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг договір діє з
моменту підписання; якщо протягом
строку дії картки жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк ( а. с. 11-14 ).

ОСОБА_2 не надала належних і допустимих
доказів звернення до банку з питання
припинення дії договору та закриття
карткового рахунку у відповідності до
вимог п.п. 9.5, 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг.

За таких обставин, з урахуванням
положень статті 257 ЦК України, колегія
суддів дійшла висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню. З
ОСОБА_2 слід стягнути заборгованість за
кредитним договором, яка утворилась у
період з 24 листопада 2010 року по 31 жовтня
2013 року і складається з 1 051 грн. 64 коп.
боргу за кредитом, 1 135 грн. 77 коп. боргу
по процентах за користування кредитом,
500 грн. штрафу (фіксована частина), 109
грн. 37 коп. штрафу (процентна складова),
всього 2 796 грн. 70 коп. В задоволенні
решти позову щодо стягнення боргу по
кредиту, по відсотках слід відмовити за
пропуском строку давності ( а. с. 97 ).

Крім того, п. 6.5 Умов і правил надання
банківських послуг передбачено, що
клієнт зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсотками за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених настоящим договором.

Між тим, договором, укладеним між
сторонами 15 березня 2007 року, не
передбачено сплату комісії ( а. с. 10 ).

З цих підстав колегія суддів вважає, що
вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про
стягнення з ОСОБА_2 комісії за
користування кредитом у розмірі 2 439
грн. 84 коп. задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, постановлене по
справі судове рішення підлягає зміні
на підставі пунктів 3,4 частини 1 статті
309 ЦПК України, а позов ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Гуляйпільського
районного суду Запорізької області від
08 квітня 2014 року змінити.

Позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитом у розмірі
1051 грн. 64 коп., заборгованість за
відсотками у розмірі 1 135 грн. 77 коп.,
штраф (фіксована частина) у розмірі 500
грн., штраф (процентна складова) у
розмірі 109 грн. 37 коп., всього 2 796 грн. 70
коп. В решті позову відмовити.

В інші частині рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: