УХВАЛА

іменем україни

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Черкаської міської ради, комунального
підприємства бюро технічної
інвентаризації, про визнання права
власності на нерухоме майно за
касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
подану представником - ОСОБА_5, на
ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 17 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що на підставі
договору
купівлі-продажу від 19 квітня 2005 року
вони є власниками нерухомого майна
частини будівлі бізнес-центру
загальною площею 3 835,3 кв.м, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дане
нерухоме майно знаходиться на
земельній ділянці площею 3 944 кв.м, яка
була виділена їм на підставі договору
оренди землі, укладеного між
Черкаською міською радою та ОСОБА_4 3
червня 2009 року. На даній земельній
ділянці без відповідного дозволу та
належно затвердженого проекту вони
самочинно здійснили реконструкцію та
збудували магазин. Тому просили суд
визнати за ними право власності на
самочинно збудовані нежитлові
приміщення будівлі

бізнес-центру літ. «А-3», а саме:
приміщення підвалу-сходи № IV площею
23,5 кв.м, приміщення першого поверху
магазин № 4-1 площею 52,1 кв.м та
самовільно влаштований проріз в
капітальній стіні в приміщенні
№ 1-7, приміщення другого поверху № 2
по №13, з № 67 по № 75 загальною площею 396,5
кв.м та самовільно влаштований проріз в
капітальній стіні в приміщенні № 1,
приміщення третього поверху з № 32 до №
39 загальною площею 160,8 кв.м та
самовільно влаштований проріз в
капітальній стіні в приміщенні № 1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
зобов'язати бюро технічної
інвентаризації зареєструвати право
власності на вищевказані самочинно
збудовані нежитлові приміщення.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 19 грудня 2012 року позов
задоволено. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4
в рівних частинах право власності на
самочинно збудовані нежитлові будівлі
бізнес-центру літ. «А-3», а саме:
приміщення підвалу-сходи № IV площею 23,5
кв.м, приміщення першого поверху
магазин № 4-1 площею 52,1 кв.м та
самовільно влаштований проріз у
капітальній стіні в приміщенні № 1-7,
приміщення другого поверху № 2 по № 13,
з № 67 по № 75 загальною площею 396,5 кв.м
та самовільно влаштований проріз в
капітальній стіні в приміщенні № 1,
приміщення третього поверху з № 32 до №
39 загальною площею 160,8 кв.м та
самовільно влаштований проріз в
капітальній стіні в приміщенні № 1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Зобов'язано комунальне підприємство
Черкаське обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації
зареєструвати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4
право власності на самочинно збудовані
нежитлові приміщення будівлі
бізнес-центру літ. «А-3», а саме:
приміщення підвалу-сходи № IV площею 23,5
кв.м, приміщення першого поверху
магазин № 4-1 площею 52,1 кв.м та
самовільно влаштований проріз в
капітальній стіні в приміщенні № 1-7,
приміщення другого поверху № 2 по № 13,
з № 67 по № 75 загальною площею
396,5 кв.м та самовільно влаштований
проріз в капітальній стіні в
приміщенні № 1, приміщення третього
поверху з № 32 до № 39 загальною площею
160,8 кв.м та самовільно
влаштований проріз в капітальній стіні
в приміщенні № 1, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 17 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
провадження у справі закрито з підстав,
передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
просять скасувати ухвалу апеляційного
суду, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, та направити справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія

суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Апеляційний суд, закриваючи
провадження у справі, виходив із того,
зазначений спір не може розглядатись в
порядку цивільного судочинства,
оскільки він пов'язаний із
господарською діяльністю позивачів як
фізичних осіб-підприємців.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна.

Згідно із ч. 1 ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземці), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушення.

Підвідомчість справ господарським
судам визначена статтею 12 ГПК України.

Із змісту заявлених позовних вимог
вбачається, що предметом судового
спору є самочинно збудовані ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 споруди, які вони вважають
своїми і просять суд визнати їх
власністю. Вимог щодо вирішення питань
пов'язаних із правом власності на
спірні будови за позивачами як
суб'єктами підприємницької діяльності
у суді не заявлено.

Статтею 15 ЦПК України чітко визначено
компетенцію судів щодо розгляду
цивільних справ. Так суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з п. 14 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ», спір фізичної особи,
яка має статус суб'єкта
підприємницької діяльності, у
цивільно-правових, житлових та інших
правовідносинах, що не має ознак
господарського та не пов'язаний з
господарською діяльністю, підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

У порушення зазначених норм
процесуального права апеляційний суд
на наведені обставини уваги не звернув,
не надав їм оцінку в сукупності з
іншими доказами.

Крім того, придбання позивачами як
фізичними-особами підприємцями
приміщення бізнес-центру та отримання
в оренду земельної ділянки на якій
розміщене самочинне будівництво не
змінює виду правовідносин, які
склалися між позивачами, як фізичними
особами та Черкаською міською радою.

Ураховуючи викладене та положення ст.
342 ЦПК України, оскаржувана ухвала
апеляційного суду не може вважатись
законною та підлягає скасуванню з
передачею справи для продовження
розгляду до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_5, задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 17 лютого 2014 року скасувати,
справу передати для продовження
розгляду до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько М.Є. Червинська В.А.
Черненко