Справа № 490/3302/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

27 травня 2014 року
м.
Миколаїв

Центральний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко
Т.О.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про усунення від права на
спадкування.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 від права на
спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.

Справа №490/3302/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко
Т.О.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача

ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про усунення від права на
спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_3 про усунення від
права на спадкування після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5.

В обгрунтування позовних вимог
вказував, що він є спадкоємцем першої
черги за законом після смерті своєї
матері ОСОБА_5, яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_3
року. ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги
за правом представництва. Оскільки
спадкодавець перед смертю тяжко хворів
та через похилий вік та тяжку хворобу
був у безпорадному стані, позивач
протягом тривалого часу опікувался,
матеріально забезпечував та надавав
йому іншу допомогу. ОСОБА_3 знав про
безпорадний стан своєї бабусі, мав
можливість надавати їй допомогу, однак
від її надавання ухилявся.

В судовому засіданні позивач та
його представник ОСОБА_2 вимоги позову
підтримали, посилаючись на обставини,
що викладені у позовній заяві.

Відповідач та його представник
ОСОБА_4 вимоги позову не визнали. При
цьому відповідач вказував, що знав про
стан здоров'я бабусі, раз на місяць
відвідував її, привозив продукти
харчування. Іншої допомоги надати не
міг у зв'язку зі скрутним матеріальним
становищем, останній раз приїзджав за
три місяця до смерті, після чого за
родом роботи був відсутній в місті та
не міг відвідувати її перед смертю.

Вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків та дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5

ОСОБА_3 є сином другого сина
ОСОБА_5 - ОСОБА_6, який помер 28.03.2008 року.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_5 на праві власності
належав житловий будинок АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 81 рік
ОСОБА_5 померла та після її смерті
відкрилась спадщина у вигляді
вищевказаного житлового будинку, яку
шляхом звернення до нотаріальної
контори в передбачений законом строк
прийняли спадкоємець першої черги
ОСОБА_1 та спадкоємець за
представництвом ОСОБА_3

Інші спадкоємці відсутні.

Як пояснив в судовому засіданні
позивач, з жовтня 2011 року по момент
смерті ОСОБА_5 знаходилась в
безпорадному стані, не могла
самостійно пересуватись та
потребувала стороннього догляду. При
цьому він повідомив відповідача про
стан здоров'я бабусі та попросив
допомоги, однак ОСОБА_3 надати допомогу
відмовився.

Крім пояснень позивача факт
знаходження ОСОБА_5 в безпорадному
стані в указаний позивачем період
підтверджується дослідженою в
судовому засіданні амбулаторною
карткою померлої. Так згідно її
матеріалів в жовтні 2011 року ОСОБА_5
перенесла інсульт, у зв'язку з чим в
період з 01.по 21.10.2011 року перебувала на
стаціонарному лікуванні. Наслідком
інсульту став правосторонній параліч
та моторна фазія (втрата мови). Після
першого був також другий та третій
інсульт, при цьому до моменту смерті
стан хворої не покращувався.

Крім того безпорадний стан
ОСОБА_5 підтверджується дослідженою у
судовому засіданні довідкою КЗ "Центр
первинної санітарної допомоги №4
Сімейної амбулаторії №6" від 09.01.2014
року, випискою із медичної картки
стаціонарногохворого неврологічного
відділення міської лікарні №4
м.Миколаєва, історія хвороби №4848.

Також знаходження ОСОБА_5 в
безпорадному стані підтвердили
допитані в судовому засіданні свідки.

Так допитаний в якості свідка
дільничний лікар ОСОБА_7 суду показав,
що ОСОБА_5 хворіла на цукровий діабет,
мала серцеві захворювання, перенесла
три інсульта. Після першого інсульта,
який стався в жовтні 2011 року, ОСОБА_5 не
могла самостійно пересуватися, у неї
була частково втрачена можливість до
самообслуговування, могла вставати
лише з сторонньою допомогою, після
другого інсульта, який стався взимку 2012
року, втратила можливість
пересуватись повністю та була
перевезена до сестри на АДРЕСА_2, яка
здійснювала за нею догляд. Після
треього інсульта ОСОБА_5 померла.

Свідок ОСОБА_8суду показала, що
протягом сорока пяти років проживала
по сусідству з ОСОБА_5, при цьому між
будинками була спільна огорожа у
вигляді сітки-рабиці. Тісно
спілкувалась з ОСОБА_5, при цьому
сусідка скаржилась, що онук не
приходить до неї та не надає допомоги.
Останні чотири роки перед смертю вона
не мала можливості самостійно
пересуватись, у неї були два інсульта, у
зв'язку з чим вона була прикована до
ліжка. Догляд за нею здійснювали
позивач з дружиною та їх діти,
відповідач ніколи не приходив до
бабусі, не надавав їй допомоги та
навіть не спілкувався з бабусею. Коли
ОСОБА_5 стала хворити, свідок приходила
до неї кожний день, іноді двічі на день,
відповідача ніколи не бачила не у дворі
будинку, ні в самому будинку.

Також суд допитав в якості свідка
ОСОБА_9, який проживав в одному дворі з
ОСОБА_5, оскільки будинок по АДРЕСА_1
знаходився в їх спільній частковій
власності. При цьому свідок суду
показав, що ОСОБА_5 була в безпорадньому
останні два роки перед смертю, догляд
за нею здійснювали позивач та його
сім'я, відповідач допомоги бабусі не
надавав. Також свідок показав, що бачив
відповідача ще дитиною, та не впізнав
його, коли він прийшов до нього після
смерті ОСОБА_5 за будинковою книгою.

Аналогічні покази дала допитана в
якості свідка онука ОСОБА_9 ОСОБА_10, яка
також проживала АДРЕСА_1 в одному дворі
з ОСОБА_5

Допитана в якості свідка сестра
ОСОБА_5 ОСОБА_11 суду показала, що в 2011
році сестрі зробили операцію на
правому оці, після чого вона проживала
у сина ОСОБА_12, через тиждень після
операції у неї стався перший інсульт,
після чого вона втратила можливість
самостійно пересуватись, стала
потребувати сторонньої допомоги, яку
надавали син та його дружина. В такому
стані була до другого інсульту, який
стався взимку 2012 року, після якого вона
повністю втратила можливість
самостійно рухатись. Догляд
здійснювали позивач та його дружина,
які проживали разом з матір'ю. В лютому
2012 року вона забрала сестру до себе в
свій будинок по АДРЕСА_2, де сестра
проживала до смерті. В цей період вона
також потребувала сторонньої допомоги,
догляд здійянювала свідок, ліки та
продукти купляв позивач. Відповідач
від надання допомоги ухилявся.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13
суду показала, що вона з 2009 року працює
поштальоном ПВ №36, яке обслуговує
мкр.Варварівка. ОСОБА_5 була
зареєстрована АДРЕСА_1, була
пенсіонером за віком та отримувала
пенсію та пошту за місцем проживання.
Взимку 2012 року вона принесла ОСОБА_5
пенсію, однак від сусіда ОСОБА_9
дізналася, що ОСОБА_5 забрала доглядати
сестра на АДРЕСА_2 Після чого до неї
звернулась сестра ОСОБА_5 та попросила
приносити пенсію за вищевказаною
адресою. При цьому свідок вказувала, що
з того періоду по момент смерті ОСОБА_5
перебувала в безпорадньому стані, не
могла навіть поставити підпис у
відомості на отримання пенсії, ставила
закорючку та замість неї підписувалась
сестра.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14
суду показав, що в лютому 2012 року його
бабуся ОСОБА_15 перевезла до їх будинку
по АДРЕСА_2 свою рідну сестру ОСОБА_5,
яка була паралізована та не могла
пересуватись та розмовляти. Остання
проживала у них до смерті, при цьому
відповідач її не відвідував, ніякої
допомоги не надавав.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16
суду показав, що ОСОБА_5 з лютого 2012 року
до смерті проживала в будинку бабусі
його друга по АДРЕСА_2. Протягом цього
часу він приходив до ОСОБА_14 в гості та
бачив, що ОСОБА_5 постійно лежала на
кроваті та не вставала.

Покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18
суд не приймає до уваги, оскільки вони
спростовуються вищевказаними
доказами.

При цьому відповідач в судовому
засіданні пояснив, що про безпорадній
стан бабусі дізнався від позивача в
телефонній розмові в 2012 році, також він
пояснив, що чув від інших родичів про
інсульти бабусі та їх наслідки.

Доводи відповідача щодо
надавання ним допомоги у вигляді
продуктів харчування суд до уваги не
приймає, оскільки, на думку суду,
пояснення відповідача в цій частині не
відповідають дійсності, оскільки
жодного доказу на їх підтвердження
відповідач суду не надав. Крім того суд
вважає, що він не міг приходити до
своєї бабусі та приносити їй продукти
харчування за місцем її проживання,
оскільки з лютого 2012 року до смерті
вона проживала у своєї сестри за іншою
адресою, про що відповідачу стало
відомо лише в ході розгляду справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України
за рішенням суду особа може бути
усунена від права на спадкування за
законом, якщо буде встановлено, що вона
ухилялась від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво перебував у
безпорадному стані.

Згідно із п.6 Постанови Пленуму
Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» вирішуючи спір про
усунення від права на спадкування слід
враховувати поведінку особи, розуміння
нею свого обов'язку щодо надання
допомоги та свідомого невиконання
цього обов'язку.

Ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги, якої він
потребував, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дії.

Таким чином суд вважає доведеним
той факт, що ОСОБА_5 з 2011 року по момент
смерті знаходилась в безпорадному
стані та потребувала сторонньої
допомоги. При цьому відповідач,
достовірно знаючи, що його бабуся
ОСОБА_5 через похилий вік та тяжку
хворобу потребувала сторонньої
допомоги, розумів свій обов'язок надати
таку допомогу, мав матеріальну
можливість для її надання, оскільки
отримував достатню заробітну плату та
навіть мав у власності транспортний
засіб. Також суд враховує вік
відповідача та його стан здороя, які
дозволяли йому надавати не тільки
матеріальну допомогу, а й допомогу у
вигляді здійснення особистого догляду
за хворою людиною. Однак він надання
будь-якої допомоги відповідач
ухилявся, що є підставою для усунення
його від права на спадкування після
смерті ОСОБА_5

Вирішення питання щодо усунення
права на спадкування з підстав,
передбачених ст.1224 ЦК України, можливо
за умови, якщо таке право на
спадкування існує. Відповідно до
роз'яснень, що містяться в п.6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 "Про судову практику
у справах про спадкування" вимога про
усунення спадкоємця від права на
спадкування може бути пред'явлена
особою, для якої таке усунення породжує
пов'язані зі спадкуванням права та
обов'язки, одночасно з її позовом про
одержання права на спадкування з
підстав, визначених у частині другій
статті 1259 ЦК України.

В даній справі усунення
відповідача від спадкування надає
можливість успадкувати майно після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5
позивачу, а отже він мав право на
звернення до суду з таким позовом.

Враховуючи вищевикладене суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню, тому слід усунути ОСОБА_3
від спадкування після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5.

В силу вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір в розмірі 243,60
грн.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 від права на
спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.