Провадження № 2/434/89/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року

Артемівський районний суд міста
Луганська в складі головуючого судді
Космініна С.О., при секретарі
Калашнікової Н.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду, у місті Луганську цивільну
справу за позовом -

ОСОБА_1 до Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго», третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Теплоенергогаз» про
припинення дій, що порушують право
споживача, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із
відповідним позовом до відповідача, в
обґрунтування якого зазначила, що вона
мешкає у АДРЕСА_1. ЛМКП
«Теплокомуненерго» є виробником
послуги з централізованого опалення та
гарячого водопостачання та стягує з
позивачки плату за її надання,
відповідно до особового рахунку НОМЕР_1
та фактично сторони перебувають у
договірних правовідносинах. Станом на
01 серпня 2013 року позивачка мала
заборгованість перед ЛМКП
«Теплокомуненерго», від імені якого та
за дорученням ТОВ «Теплоенергогаз»
запропонувало їй виконати його
зобов'язання з оплати заборгованості
за послугу з опалення та гарячого
водопостачання на власну користь, адже
таке виконання буде належним
виконанням зобов'язань і перед
відповідачем. Внаслідок чого,
погодившись з пропозицією ТОВ
«Теплоенергогаз» вона сплатила на
користь ЛМКП «Теплокомуненерго» 400.00
грн., як сплату за тепло, відповідно до
фотокопії квитанції №4080.51.4 від 03.08.2013
року, однак, відповідач в облікові дані
зміни не вніс не визнає погашення нею
боргу у сумі 400.00 грн..

Тому, позивачка просить суд визнати
неправомірними дії ЛМКП
«Теплокомуненерго» з не відображення у
облікових регістрах на особовому
рахунку НОМЕР_1 відомостей про
погашення 03.08.2013 року ОСОБА_1
заборгованості за послуги з
теплопостачання у сумі 400.00 грн.;
визнати неправомірними дії ЛМКП
«Теплокомуненерго» з використання,
поширення недостовірної інформації
про наявність у ОСОБА_1 заборгованості
у фактично погашеній частині суми у
розмірі 400.00 грн.; зобов'язати ЛМКП
«Теплокомуненерго» відобразити в
облікових регістрах за особовим
рахунком НОМЕР_1 відомості про
погашення 03.08.2013 року ОСОБА_1
заборгованості за послуги з
теплопостачання у сумі 400.00 грн. та
стягнути з відповідача судовий збір на
користь держави.

У судове засідання позивачка не
з'явилася та до початку розгляду справи
від неї на адресу суду надійшла заява, в
якій вона підтримала заявлені вимоги
та просила провести розгляд справи за
її відсутністю.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином та заяв про розгляд
справи за його відсутністю до суду не
надходило, заперечень проти позову
суду не надав.

Представник третьої особи - ТОВ
«Теплоенергогаз» у судове засідання не
з'явився, про дату час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином та
заяв про розгляд справи за його
відсутністю до суду не надходило,
заперечень проти позову суду не надав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України,
розгляд даної справи належить до
компетенції суду.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. ст.
3, 213, 214, 215 ЦПК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Під час ухвалення
рішення суд вирішує, зокрема, чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги, та якими
доказами вони підтверджуються. В
мотивувальній частині рішення має бути
зазначено, чи були порушені, не визнані
або оспорюванні права, свободи чи
інтереси, за захистом яких особа
звернулася до суду, а якщо були, то ким.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази, суд приходить
до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачка мешкає у АДРЕСА_1.

ЛМКП «Теплокомуненерго» є виробником
послуги з централізованого опалення та
гарячого водопостачання та стягує з
позивачки плату за її надання,
відповідно до особового рахунку НОМЕР_1
та фактично сторони перебувають у
договірних правовідносинах.

Судом встановлено, що станом на 01
серпня 2013 року позивачка має
заборгованість перед ЛМКП
«Теплокомуненерго», від імені та за
дорученням якого ТОВ «Теплоенергогаз»
запропонувало позивачу виконати його
зобов'язання з оплати заборгованості
за послугу з опалення та гарячого
водопостачання на власну користь, адже
таке виконання буде належним
виконанням зобов'язань і перед
відповідачем.

Внаслідок чого, погодившись з
пропозицією ТОВ «Теплоенергогаз»
позивачка сплатила на користь ЛМКП
«Теплокомуненерго» 400,00 грн. в рахунок
сплати за тепло, відповідно до
фотокопії квитанції №4080.51.4 від 03.08.2013 р.
/а. с. 4/.

Однак, разом з цим, судом встановлено,
що на рахунок ЛМКП «Теплокомуненерго»
оплата в сумі 400,00 грн. не зарахована, та
дана сума не надходила на рахунок
підприємства.

ЛМКП «Теплокомуненерго» поставляє
теплову енергію та позивачка є її
споживачем, у зв'язку з чим, позивачка
зобов'язана сплачувати надані послуги,
та судом встановлено, що позивачкою не
сплачено на рахунок ЛМКП
«Теплокомуненерго» суму у розмірі 400,00
грн., внаслідок чого ЛМКП
«Теплокомуненерго» не може являтися
належним відповідачем по даній справі,
тобто позивачка мала право з даними
вимогами звернутися до третьої особи,
якої передавала кошти для
перерахування, тобто до ТОВ
«Теплоенергогаз».

Згідно п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№ 14 «Про судове рішення у цивільній
справі» рішення суду як найважливіший
акт правосуддя покликане забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав і свобод людини та
здійснення проголошеного Основним
Законом України принципу верховенства
права.

Таким чином, з'ясувавши мету
звернення позивача до суду, оцінивши
надані докази у їх сукупності, з
врахуванням зазначених норм
Конституції України та вимог
законодавства України, суд вважає
вимоги позову до ЛМКП
«Теплокомуненерго» безпідставними,
оскільки відповідач у даній справі не
має відповідного обов'язку перед
позивачкою, а також приймаючи до уваги
правовідносини сторін та вищевказані
обставини відмовляє у задоволенні
заявлених вимог позивача у зв'язку з їх
необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись:
ст. ст. 3, 10, 11, 15, 60, 109, 118 - 120, 212 - 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до Луганського міського комунального
підприємства «Теплокомуненерго»,
третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Теплоенергогаз» про
припинення дій, що порушують право
споживача - відмовити за
необґрунтованістю.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Рішення може бути оскаржене протягом
10 днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Артемівський районний суд м.
Луганська. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений
26.05.2014 р..

Суддя:
С.О. Космінін