Провадження по справі № 2/260/84/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 р. Ленінський районний
суд м.Донецька Донецької області у
складі:

головуючого судді: Кротінова В.О.

при секретарі: Шелістової Ю.К.

за участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача:
ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача:
ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа:
Виконком Ленінської районної у м.
Донецьку ради, про усунення
перешкод в користуванні приватною
власністю та про визнання дій
неправомірними, зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської ради, Реєстраційної служби
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно
Ворошилівського РУЮ м. Донецька, про
визнання приватизації, свідоцтва про
право власності на житло
недійсними, скасування державної
реєстрації права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача про усунення перешкод
в користуванні приватною власністю
та про визнання дій неправомірними.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначив, що він мешкає в квартирі за
адресою: АДРЕСА_1. Ця квартира належить
йому на праві приватної власності
згідно свідоцтва про право на
власність № 7156 від 26 вересня 2007 року,
виданого Управлінням комунальних
ресурсів Донецької міської ради. Також
в приватизованій квартирі АДРЕСА_2
мешкає відповідач - ОСОБА_3.

Використовуючи свої конституційні
права власника житлового приміщення,
він забажав провести в належній йому на
праві власності квартирі капітальний
ремонт із переобладнанням приміщень,
для чого направив запит до Ленінського
Управління Газового Господарства з
метою обладнати кухню на місці
теперішньої веранди із встановленням
там газового обладнання, а з
теперішнього кухонного приміщення
зробити другу житлову кімнату, щоб
створити двокімнатну квартиру із
окремим кухонним приміщенням.

Однак поруч з його квартирою
відповідач ОСОБА_3 зробив з
гіпсокартоних плит стіну до себе в
квартиру, в якій побудував собі вхідні
двері і, не бажаючи робити собі окремий
вхід в квартиру, яка також належить
йому на праві приватної власності,
постійно ходить до своєї квартири
через територію його приватної
власності - тобто, через його веранду.
Тобто, відповідач фактично протиправно
позбавляє його конституційного права
на користування та розпорядження своїм
майном.

Окрім того, відповідач ОСОБА_3, маючи
намір на незаконне заволодіння
земельною ділянкою, яка знаходиться у
власності держави в особі Ленінської
районної ради міста Донецька,
незаконно, без належних на то підстав
та дозвільних документів, побудував у
дворі житлового будинку АДРЕСА_1
капітальний гараж для своєї автомашини
та незаконно встановив ворота на вході
та в'їзді у зазначений двір, чим
повністю перекрив мешканцям цього
будинку та можливим в'їздам
спеціального транспорту вільний
прохід та проїзд. При цьому він
закриває ворота на величезний замок і
ключі від замка знаходяться лише у
нього. Дії відповідача не дають йому, а
також іншим мешканцям їх двору,
можливості вільно проходити та
в'їжджати на своєї автомашині як до
двору, так і до своєї квартири. Жодного
дозвільного документу на будівництво
гаража та воріт відповідач ОСОБА_3 не
має.

Просив суд захистити його цивільні
права власника приватної житлової
площі за адресою: АДРЕСА_1 та усунути
перешкоди в користуванні цією житловою
площею, зобов'язавши відповідача
ОСОБА_3 припинити дії, якими він
перешкоджає йому за своїм розсудом
користуватися його приватною
власністю та створити собі окремий
вхід до своєї приватної квартири,
визнати незаконними дії відповідача
ОСОБА_3 щодо будівництва без наявності
дозвільних документів у дворі
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1
капітального автомобільного гаражу та
самовільного встановлення в'їзних
воріт, які перешкоджають підходу та
в'їзду до двору та своїх квартир
мешканцям означеного будинку та
автомашинам екстреної допомоги.

Заявою від 19 листопада 2013 року позивач
ОСОБА_1 змінив позовні вимоги, просив
суд усунути перешкоди в користуванні
ним однокімнатної квартири, яка
належить йому на праві власності та
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
заборонивши відповідачу ОСОБА_3
проходити через веранду однокімнатної
квартири, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві
власності чи перебувати на вказаній
веранді іншим чином; зобов'язати
відповідача ОСОБА_3 демонтувати
дверцята, які ведуть з квартири
АДРЕСА_2, що належить відповідачу на
праві власності, до веранди квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві
власності та зробити на місці цих
дверцят глуху стіну; зобов'язати
відповідача ОСОБА_3 не перешкоджати
ОСОБА_1 в користуванні в»уїзними
воротами до двору будинку АДРЕСА_1,
надавши йому ключ від цих воріт;
зобов'язати відповідача ОСОБА_3
демонтувати самовільно збудований, без
відповідних дозволів, у дворі будинку
АДРЕСА_1 капітальний автомобільний
гараж.

Відповідач ОСОБА_3 у свою чергу
звернувся до суду з зустрічному
позовною заявою до позивача ОСОБА_1
про визнання приватизації, свідоцтва
про право власності на житло
недійсними, скасування державної
реєстрації права власності. В
обґрунтування своїх вимог вказав,
що 26 вересня 2007 року Управлінням
комунальних ресурсів Донецької
міської ради ОСОБА_1 було видано
свідоцтво про право власності на житло
№7156, згідно з яким йому належить на
праві приватної власності квартира
АДРЕСА_1 загальною площею 33,9 кв.м. Право
власності за ним на зазначену
однокімнатну квартиру було
зареєстроване КП «Бюро технічної
інвентаризації м.Донецька» 28 вересня
2007 року за реєстраційним номером 20455161,
про що видано витяг №16098429. Згідно
технічного паспорту на зазначену
квартиру від 19.09.2007р., вона складається
з однієї кімнати площею 12,1 кв.м., кухні
площею 10,0кв.м., веранди 11,8кв.м., загальна
площа квартири складає 33,9 кв.м. Йому на
праві власності належить 11/100 частин
будинку АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 28 червня 1994 року,
посвідченого Сьомою державною
нотаріальною конторою за реєстром №
2-1888, зареєстрованого в БТІ м.Донецька
29.06.1994 року за реєстровим № 3/4-551. Згідно
ч.2 п.1 зазначеного договору в конкретне
користування до нього перейшли в
будинку А-1 квартира АДРЕСА_2, що
складається з веранди 6-1, кухні 6-2,
кімнат 6-3 та 6-4, сараї В, Г, Д, вбиральня Е,
житловою площею 25,9 кв.м., що складає 11/100
частин ідеальну долю. Згідно
технічного паспорту, складеного БТІ
м.Донецька 13 травня 1994 року на його
ім'я, вхід в належну йому на праві
власності квартиру АДРЕСА_2
здійснюється через веранду площею 11,8
кв.м.

Через цю веранду здійснюється вхід
також до квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3.
Саме в цю веранду обладнані сходи, в
нього немає іншої можливості
потрапляти у власну квартиру. Ця
обставина існувала як на момент
придбання ним у власність квартири
АДРЕСА_2, так і на момент приватизації
відповідачем квартири АДРЕСА_1. Таким
чином приміщення веранди площею 11,8
кв.м. - є приміщенням загального
користування, допоміжним приміщенням
багатоквартирного будинку і не повинна
була передаватись у приватну власність
відповідача, позивача за первісним
позовом, та включатись в загальну
площу його квартири.

На момент приватизації ОСОБА_1 квартири
АДРЕСА_1 приміщення веранди площею 11,8
кв.м. належало всім співвласникам
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 на
праві спільної власності, в зв'язку з
чим приватизація квартири АДРЕСА_1
загальною площею 33,9кв.м. є незаконною і
такою, що порушує його права як
співвласника цього багатоквартирного
будинку.

Просив суд визнати недійсною
приватизацію квартири АДРЕСА_1
загальною площею 33,9 кв.м. на ім'я ОСОБА_1,
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житло від 26 вересня 2007
року, видане Управлінням комунальних
ресурсів Донецької міської ради №7156,
згідно з яким ОСОБА_1 належить на праві
приватної власності квартира АДРЕСА_1
загальною площею 33,9 кв.м., скасувати
державну реєстрацію права власності на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 33,9 кв.м. за ОСОБА_1.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1
та його представник ОСОБА_2 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити
у повному обсязі. При цьому позивач
пояснив, що відповідач ОСОБА_3 після
встановлення воріт до двору житлового
будинку АДРЕСА_1 надав йому комплект
ключів від них. Зустрічний позов
ОСОБА_3 не визнали та просили суд
відмовити у задоволенні позову,
оскільки приміщення веранди площею 11,8
кв.м. не є допоміжним приміщенням.
Надали з цього приводу письмові
заперечення.

Відповідач, за первісним позовом
ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали,
пояснили, що в користуванні ОСОБА_3
знаходиться сарай, якій він
відремонтував та використовує для
зберігання автомобілю, самочинного
будівництва він не здійснював, забор та
ворота до двору будинку було замінено
за кошти всіх мешканців будинку, всім
видані ключі. Свій зустрічний позов
ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4
підтримали та просили суд у
задоволенні первісного позову
відмовити, а поданий ними зустрічний
позов задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи за первісним
позовом Виконком Ленінської районної
у м. Донецьку ради до суду не з'явився,
був повідомлений належним чином про
час та місце судового розгляду, причини
неявки суду не відомі.

Представник відповідача за зустрічним
позовом Управління комунальних
ресурсів Донецької міської ради до
суду не з'явився, про дату та час
судового розгляду повідомлений
належним чином, надав до суду письмові
пояснення, згідно яких управлінням
комунальних ресурсів Донецької
міської ради здійснені дії з
приватизації житла згідно наданих
документів та у відповідності з
вимогами чинного законодавства
України. На час оформлення оспорюваних
документів у управління інших
відомостей про приватизацію вказаного
житла не було. Зазначили, що у випадку
встановлення судом фактів, викладених
в позовній заяві, про незаконність
приватизації спірної квартири,
управління комунальних ресурсів
Донецької міської ради не матиме
заперечень проти зустрічного позову.

Представник відповідача Реєстраційної
служби відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
Ворошилівського РУЮ м. Донецька до
суду не з'явився, був повідомлений
належним чином про час та місце
судового розгляду, причини неявки суду
не відомі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 суду
пояснила, що вона є мешканкою квартири
АДРЕСА_3. Вхід до її квартири, а також до
квартир №АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 в цьому
будинку здійснюється через веранду
площею 11,8 кв.м., яка включена в площу
квартири позивача, хоча фактично це
сходова клітина. Ворота та забор
навколо цього будинку зводились за
кошти всіх мешканців, усім надано
комплект ключів.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 суду
пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_3,
вони разом зі своїм сином проживають в
квартирі АДРЕСА_2. Як на момент
придбання квартири, так і зараз, вхід до
їх квартири здійснюється через веранду
площею 11,8 кв.м., яка фактично є сходовою
клітиною. Самочинного будівництва її
чоловік не здійснював, ворота та паркан
навколо будинку була замінено за
сумісні кошти мешканців будинку, усім
видано ключі.

Суд, вислухавши сторони, їх
представників, свідків, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що первісні позовні вимоги не
підлягають задоволенню, а зустрічний
позов необхідно задовольнити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 вересня 2007 року
Управлінням комунальних ресурсів
Донецької міської ради було видано
свідоцтво про право власності на житло
№7156, згідно з яким ОСОБА_1 належить на
праві приватної власності квартира
АДРЕСА_1 загальною площею 33,9 кв.м.
(а.с.6-7).

Право власності за ОСОБА_1 на зазначену
однокімнатну квартиру було
зареєстроване КП «Бюро технічної
інвентаризації м.Донецька» 28 вересня
2007 року за реєстраційним номером 20455161,
про що видано витяг №16098429 (а.с.8).

Згідно технічного паспорту на
зазначену квартиру від 19.09.2007р., вона
складається з однієї кімнати площею 12,1
кв.м., кухні площею 10,0кв.м., веранди
11,8кв.м., загальна площа квартири
складає 33,9 кв.м. (а.с.9)

ОСОБА_3 на праві власності належить 11/100
частин будинку АДРЕСА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 28 червня
1994 року, посвідченого Сьомою державною
нотаріальною конторою за реєстром №
2-1888, зареєстрованого в БТІ м.Донецька
29.06.1994 року за реєстровим № 3/4-551. (а.с.34-35)

Згідно ч.2 п.1 зазначеного договору в
конкретне користування до ОСОБА_3
перейшли в будинку А-1 квартира АДРЕСА_2,
що складається з веранди 6-1, кухні 6-2,
кімнат 6-3 та 6-4, сараї В, Г, Д, вбиральня Е,
житловою площею 25,9 кв.м., що складає 11/100
частин ідеальну долю.

Згідно з актом, затвердженим
директором КП «Керуюча компанія
Ленінського району м.Донецька» від 27
травня 2013 року (а.с. 49), при обстеженні
АДРЕСА_2 в м.Донецьку встановлено, що
житловий будинок АДРЕСА_1 1917 року
будівництва. Будинок 2-поверховий,
квартира 6 розташована на другому
поверсі, двокімнатна, з року забудови
змін у квартирі не має.

Згідно технічного паспорту, складеного
БТІ м.Донецька 13 травня 1994 року на 11/100
частин житлового будинку АДРЕСА_2
складається з веранди 7-1 площею 9,1кв.м.,
кухні 6-2 площею 7,5кв.м., кімнати 6-3 площею
5,1 кв.м., кімнати 6-4 площею 20,7кв.м.;
квартира АДРЕСА_1 складається з веранди
7-I площею 11,8 кв.м., кухні 7-1 площею 10,0
кв.м., кімнати 7-2 площею 12,1 кв.м.

Згідно висновку будівельно-технічної
експертизи №305/24 від 16 квітня 2014
року(а.с. 102-104), приміщення літ. 7-І, що
розташоване в будинку АДРЕСА_1 у
відповідності до понять, що викладені в
будівельних нормах, є приміщенням або
допоміжним, або підсобним; відповідно
до технічного паспорту від 13.05.1994 року
приміщення літ. 7-І, площею 11,8кв.м.
входить до складу квартири АДРЕСА_1;
приміщення, що досліджується, літ. 7-І -
веранда, в приміщення якої входять
вхідні двері трьох квартир АДРЕСА_2,
АДРЕСА_1, АДРЕСА_3, а також з приміщення
літ. 7-І опускається сходовий марш, який
є спільним для трьох квартир АДРЕСА_2,
АДРЕСА_1, АДРЕСА_3, таким чином фактично
приміщення, що досліджувалось, є
сходовою клітиною; при демонтажі
дверей та влаштуванні глухої стіни між
приміщеннями літ. 7-1 площею 9,8 кв.м. та
літ. 7-І площею 11,8 кв.м. відповідно до
технічного паспорту станом на 13.05.1994
року, доступ до квартири АДРЕСА_2 буде
відсутній; облаштування виходу з
квартири АДРЕСА_2 минаючи веранду літ.
7-І площею 11,8кв.м., можливий лише після
облаштування сходового маршу
безпосередньо з веранди літ. 7-1 площею
9,1 кв.м. до двору. Але при цьому
необхідно розглядати технічну
можливість влаштування сходового
маршу з точки зору проектування та
протипожежних норм, оскільки цей
сходовий марш може перекрити проїзд до
двору будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», допоміжні
приміщення багатоквартирного будинку -
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, позаквартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення)

Згідно зі ст..382 Цивільного Кодексу
України квартирою є ізольоване
помешкання в житловому будинку,
призначене та придатне для постійного
у ньому проживання; власникам квартири
у дво- або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Згідно ч.2 ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати
участь у загальних витратах,
пов'язаних з утриманням будинку і
прибудинкової території відповідно
до своєї частки у майні будинку чи
гуртожитках. Допоміжні приміщення
(кладовки, сараї і т. ін.) передаються
у власність квартиронаймачів
безоплатно і окремо приватизації не
підлягають.

Таким чином, оскільки допоміжне
(підсобне) приміщення площею 11,8 кв.м.
включене до загальної площі квартири
АДРЕСА_1, що порушує права позивача за
зустрічним позовом, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
зустрічних позовних вимог в повному
обсязі.

В зв'язку з задоволенням зустрічного
позову не підлягає задоволенню
первісний позов, оскільки в ньому
ставиться питання про захист права
власності на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, яка була передана у власність
з порушенням закону.

Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК
позов про усунення порушень права, не
пов'язаних із позбавленням володіння,
підлягає задоволенню у разі, якщо
позивач доведе, що він є власником або
особою, яка володіє майном (має речове
право) з підстави, передбаченої законом
або договором, і що діями відповідача,
не пов'язаними з позбавленням
володіння, порушується його право
власності чи законного володіння.

Але позивачем ОСОБА_1 не надано жодного
доказу порушення його прав
відповідачем ОСОБА_3, більш того,
вимагаючи ключі від воріт позивач суду
пояснив, що йому відповідачем такі
ключі надавались.

Доказів того, що відповідач здійснив
самочинне будівництво, суду також не
надано.

Доводи первісного позову стосовно
цього спростовуються як поясненнями
самого позивача, відповідача,
показаннями свідків, а також
письмовими доказами, наявними в
матеріалах справи.

Оскільки суд дійшов висновку про
задоволення зустрічного позову та
відмову в задоволенні первісного
позову, то з позивача ОСОБА_1 на користь
відповідача ОСОБА_3 підлягають
стягненню понесені ним документально
підтверджені судові витрати, а саме
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 114 грн 70 коп., а також витрати з
оплати судової експертизи в розмірі
999грн. 60коп.

На підставі ст. ст. 382,391,396 ЦК України,
ст. 1 Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку», ст. 10 ч.2 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», та керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215,
218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа Виконком Ленінської
районної у м. Донецьку ради про
усунення перешкод в користуванні ним
однокімнатної квартири, яка належить
йому на праві власності та знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, заборонивши
відповідачу ОСОБА_3 проходити через
веранду однокімнатної квартири, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_1 на праві власності чи
перебувати на вказаній веранді іншим
чином; зобов'язання відповідача ОСОБА_3
демонтувати дверцята, які ведуть з
квартири АДРЕСА_2, що належить
відповідачу на праві власності, до
веранди квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_1 на праві власності та зробити на
місці цих дверцят глуху стіну;
зобов'язання відповідача ОСОБА_3 не
перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні
в'їзними воротами до двору будинку
АДРЕСА_1, надавши йому ключ від цих
воріт; зобов'язання відповідача ОСОБА_3
демонтувати самовільно збудований, без
відповідних дозволів, у дворі будинку
АДРЕСА_1 капітальний автомобільний
гараж відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської ради, Реєстраційної служби
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно
Ворошилівського РУЮ м. Донецька про
визнання приватизації, свідоцтва про
право власності на житло
недійсними, скасування державної
реєстрації права власності
задовольнити.

Визнати недійсною приватизацію
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 33,9
кв.м. на ім'я ОСОБА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житло від 26 вересня 2007
року, видане Управлінням комунальних
ресурсів Донецької міської ради №7156,
згідно з яким ОСОБА_1 належить на праві
приватної власності квартира АДРЕСА_1
загальною площею 33,9 кв.м.

Скасувати державну реєстрацію права
власності на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 33,9 кв.м. за
ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_3 витрати зі сплати
судового збору в розмірі 114 грн 70 коп., а
також витрати з оплати судової
експертизи в розмірі 999грн. 60коп., а
всього 1114 гривень 30 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Ленінський районний суд м. Донецька
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

СУДДЯ: