Справа № 252/3081/14-ц
Микитівський районний суд м. Горлівки
Донецької області в складі:
головуючого - судді Дубовика Р.Є., при
секретарі Капустіній В.В., за участю
представника позивачів ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Горлівці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до до
Горлівської міської ради, треті особи -
про визнання права власності
на житловий будинок, -
Звернувшись до суду з позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 просять визнати за ними право
власності у рівних частках, а саме по 1/2
частки за кожним, на на житловий
будинок літ. «А-1», загальною площею 122,0
кв.м., житловою площею 61,1 кв.м., з
житловими прибудовами літ. «А1-1», «А2-1»,
прибудовами літ. «а», «а4», «а5», «а6»,
погрібом літ. «а2», тамбуром літ. «а3»,
ганками літ. «а7», «а8», гараж літ. «К»,
сарай літ. «Л», навіс літ. «М», душ літ.
«Н», вбиральню літ. «Е» та господарські
споруди - колодязь I, вимощення II, III, IV,
ворота з хвірткою № 6, огорожі № 7, 8, 9, 10,
11, хвіртку № 12, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, що раніше належали ОСОБА_6,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_3, в якій
зазначили, що на підставі договору на
право забудови будинку та
безстрокового користування земельною
ділянкою від 17.11.1952 року, посвідченого
Микитівською нотаріальною конторою за
ОСОБА_2 та батькові ОСОБА_3) була
виділена земельна ділянка площею 600 кв.
метрів для будівництва житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1. У вступній
частині договору вказано, що ОСОБА_6 під
час будівництва є забудовником, а після
завершення - власником зведеного
будинку. Строк закінчення будівництва
встановлений п. 5 договору, а саме:
протягом двох років - з 21 квітня 1952 року
по 16 липня 1954 року. У 1954 році житловий
будинок було збудовано. 26.11.1960 року
ОСОБА_6 був зареєстрований на постійне
місце проживання за вищевказаною
адресою, разом з дружиною ОСОБА_2, та
дочками - ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Згідно
рішення виконкому Горлівської міської
ради народних депутатів від 06.03.1974 року
за № 126 адресу: АДРЕСА_1 було змінено на
адресу: АДРЕСА_1. Згідно довідки КП
«Горлівське міське бюро технічно
інвентаризації» від 10.02.2014р. № 293
користувачем житлового будинку
АДРЕСА_1 є ОСОБА_6, право власності в КП
«ГМ БТІ» не зареєстровано. Житловий
будинок з будівлями та спорудами не
належать до самочинного будівництва.
На час будівництва спірного будинку не
передбачалась процедура реєстрації
цього будівництва і право власності не
пов'язувалось з моментом прийняття
його до експлуатації, як це передбачено
діючим цивільним законодавством (ст.331
ЦК України). Згідно п.3.1 Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, затвердженого
Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства від
19.03.2013р. № 95 зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 15.04.2013 р.
за № 612/23144, документом, який
засвідчує відповідність закінчених
будівництвом до 5 серпня 1992 року
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель
і споруд, прибудов до них, які не
підлягають прийняттю в експлуатацію,
вимогам законодавства, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації. Рішенням виконкому
Горлівської міської ради від 18.06.1997р. №
307/7, ОСОБА_6 була передана у приватну
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських споруд земельна ділянка
площею 0,0655 га за адресою : АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер. На момент
його смерті вони всі проживали разом.
Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України
вважається, що вони, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
прийняли спадщину, що раніше належала
ОСОБА_6 У теперішній час вони
звернулися до Другої Горлівської
державної нотаріальної контори з
приводу оформлення своїх спадкових
прав, але їм було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа на
будинок. За таких обставин вони змушені
звернутися до суду з дійсною позовною
заявою. Таким чином, вони, як спадкоємці
першої черги за законом, прийняли після
смерті ОСОБА_6, спадщину у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1.
Спадкоємцями за законом є також дочки
померлого - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, але вони
на спадщину не претендують і згодні з
позовними вимогами. Враховуючи всі
вищевикладені обставини, вважають, що
вони мають всі законні підстави для
визнання за ними право власності в
порядку спадкування на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Представник позивачів ОСОБА_1 у
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги підтримала з підстав,
викладених у позовній заяві, просила їх
задовольнити.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, будучи
належним чином повідомленими про час і
місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явилися, надавши заяви
про підтримання пред'явлених позовних
вимог у повному обсязі та розгляд
справи за їх відсутності.

Відповідач - Горлівська міська рада
явку свого представника у судове
засідання не забезпечила, надавши суду
заяву про згоду з позовними вимогами та
розгляд справи за відсутності її
представника.

Треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 , будучи
належним чином повідомленими про час і
місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явилися, надавши заяви
про відсутність будь-яких вимог та
заперечень щодо пред'явлених позовних
вимог та розгляд справи за їх
відсутності.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що
пред'явлені позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав:

У судовому засіданні
встановлено, що на підставі договору
на право забудови будинку та
безстрокового користування земельною
ділянкою від 17.11.1952 року, посвідченого
Микитівською нотаріальною конторою за
реєстром № 10453, ОСОБА_6 (чоловікові
ОСОБА_2 та батькові ОСОБА_3) була
виділена земельна ділянка площею 600 кв.
метрів для будівництва житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1. У 1954 році
житловий будинок було збудовано. 26.11.1960
року ОСОБА_6 був зареєстрований на
постійне місце проживання за
вищевказаною адресою разом з дружиною
ОСОБА_2, та дочками - ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Згідно рішення виконкому Горлівської
міської ради народних депутатів від
06.03.1974р. № 126 адресу: АДРЕСА_1 було
змінено на адресу: АДРЕСА_1.

З технічного паспорту на будинок по
АДРЕСА_1, виготовленого КП «Горлівське
міське бюро технічної інвентаризації»
06.02.2014 року, вбачається, що ОСОБА_6 за
період з 1954 року по 1991 рік за зазначеною
адресою були збудовані: житловий
будинок літ. «А-1» з житловими
прибудовами літ. «А1-1», «А2-1», з
прибудовами літ. «а, а4, а5, а6», погребом
літ. «а2», тамбуром літ. «а3», ганками
літ. «а7, а8», гараж літ. «К», сарай літ.
«Л», навіс літ. «М», душ літ. «Н»,
вбиральня літ. «Е».

Рішенням виконкому Горлівської
міської ради від 18.06.1997р. № 307/7, ОСОБА_6
була передана у приватну власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських споруд
земельна ділянка площею 0,0655 га за
адресою : АДРЕСА_1.

Право власності ОСОБА_6 на вказане
домоволодіння у встановленому законом
порядку не зареєстроване, що
підтверджується даними технічного
паспорту на будинок, а також довідкою
КП «Горлівське міське бюро технічно
інвентаризації» від 10.02.2014р. № 293.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_4 від 20.05.2010 р.

Згідно свідоцтву про
одруження серії ЯТ № 244201 від 25.04.1950 р.,
позивач ОСОБА_2 є дружиною спадкодавця
ОСОБА_6

Згідно свідоцтву про народження серії
НОМЕР_3 від 28.11.1961 р., позивач ОСОБА_3 є
донькою спадкодавця ОСОБА_6

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

З копії домової книги та паспортів
позивачів вбачається, що позивачі з дня
відкриття спадщини і по теперішній час
проживали в спірному будинку разом із
спадкодавцем ОСОБА_6

З відомостей Другої Горлівської
державної нотаріальної контори №850/01-16
від 15.05.2014 року вбачається, що після
смерті ОСОБА_6, до нотаріальної контори
надіслали поштою 13.03.2014 року заяви про
видачу свідоцтв про право на спадщину
на жилий будинок АДРЕСА_1, його дружина -
ОСОБА_2, дочка - ОСОБА_3 У зв'язку з тим, що
дружина та дочка були прописані разом з
померлим за адресою будинку
спадкування, була заведена спадкова
справа. На цю заяву 08.04.2014 року була
винесена постанова про відмову у
вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документа на будинок.

Відповідно до п. 23 роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008р. «Про судову практику у справах
про спадкування» - свідоцтво про право
на спадщину видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, установленому
цивільним законодавством. За наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до «Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них», затвердженого
Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19.03.2013р. № 95,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 15.04.2013р. за № 612/23144, не
потребують введення в експлуатацію
приватні споруди, які були збудовані до
5 серпня 1992 року, при набутті права
власності на такі об'єкти. Документом,
який засвідчує відповідність
закінчених будівництвом до 5 серпня 1992
року об'єктів, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Як вказано у листі Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 30 липня 2012 року № 40-19-5376,
документ, який засвідчує відповідність
закінчених будівництвом до 05 серпня 1992
року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема, для потреб державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації. Згідно листа Державної
реєстраційної служби України № 95-06-15-13
від 12.03.2013 р. «Щодо державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, збудоване
до 1992 року», для проведення державної
реєстрації прав з видачею свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
збудоване до 05.08.1992 року документом, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту, є
технічний паспорт на об'єкт нерухомого
майна.

За таких обставин не можна вважати, що
спадковий будинок є самочинним або
незавершеним та що померлий ОСОБА_6 не
набув права власності на зведений ним
житловий будинок, оскільки за
наведених обставин виникнення права
власності на житлові будинки не
залежало від державної реєстрації цих
об'єктів.

Аналізуючи досліджені у
судовому засідання обставини та докази
у справі в їх сукупності, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
приходить до висновку, що за позивачами
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід визнати право
власності по 1/2 частині за кожною на
житловий будинок літ. «А-1», загальною
площею 122,0 кв.м., житловою площею 61,1
кв.м., з житловими прибудовами літ.
«А1-1», «А2-1», прибудовами літ. «а», «а4»,
«а5», «а6», погрібом літ. «а2», тамбуром
літ. «а3», ганками літ. «а7», «а8», гараж
літ. «К», сарай літ. «Л», навіс літ. «М»,
душ літ. «Н», вбиральню літ. «Е» та
господарські споруди - колодязь I,
вимощення II, III, IV, ворота з хвірткою № 6,
огорожі № 7, 8, 9, 10, 11, хвіртку № 12,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що
раніше належали ОСОБА_6, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В
И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2), право
власності по 1/2 частині за кожною на
житловий будинок літ. «А-1», загальною
площею 122,0 кв.м., житловою площею 61,1
кв.м., з житловими прибудовами літ.
«А1-1», «А2-1», прибудовами літ. «а», «а4»,
«а5», «а6», погрібом літ. «а2», тамбуром
літ. «а3», ганками літ. «а7», «а8», гараж
літ. «К», сарай літ. «Л», навіс літ. «М»,
душ літ. «Н», вбиральню літ. «Е» та
господарські споруди - колодязь I,
вимощення II, III, IV, ворота з хвірткою № 6,
огорожі № 7, 8, 9, 10, 11, хвіртку № 12,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що
раніше належали ОСОБА_6, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Донецької області
через Микитівський районний суд м.
Горлівки протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: