РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2014

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючої-судді:
Чевилюк З.А.

секретаря:
Вараниці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницькому цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання договору дарування
недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_3 про визнання договору
дарування від 30.10.2012 року недійсним з
підстав передбачених ч.3.ст.215
Цивільного кодексу України та ст.229 ЦК
України, як такий, що вчинений
внаслідок помилки. Оскільки позивач
добросовісно вважала, що нею вчинено
договір купівлі-продажу, який
передбачає отримання грошової
компенсації. Неотримавши обумовленої
суми позивач звернулась до суду з
позовом про визнання договору
недійсним.

В судовому засіданні представник
позивача заявлений позов підтримав та
просив його задоволити. Відповідач,
уповноважений представник позов
заперечили та просили відмовити у його
задоволені за безпідставністю.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2
підтвердила суду, що помилка в
укладенні договору дарування з
відповідачем по справі полягає в
неотриманні обумовленої суми грошових
коштів за договором відчуження
спірного об'єкта нерухомості. Свідок
підтвердила обставини викладені в
позові. Зауважила, що укладенню
договору дарування 30.10.2012 року
передували тривалі перемовини з
відповідачем. Підставою претендувати
на компенсацію за частину квартири є
здійснення догляду за матір'ю
відповідача, проведення ремонту у її
квартирі.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню.

Судом об'єктивно встановлено факт
укладення 30.10.2012 року договору
дарування частини квартири АДРЕСА_1 а,
за яким позивач передав в користь
обдарованого ОСОБА_3 - ? квартири.
Позивач є уродженкою України:
м.Волочиськ, близько десяти років
проживає в України. Позивачем
пред'явлено документ на підтвердження
легітимного проживання в Україні -
посвідку на постійне проживання з 2012
року.

Позивачем набуто частину квартири в
дар(п.7 договору), відповідно до
договору дарування від 2.03.2009 року,
тобто в аналогічному порядку, в якому
здійснено подальше відчуження.
Договір від 2.03.2009 року не оспорений.

Договір дарування від 30.10.2012 року
сторонами перед підписанням
прочитаний, відповідає їх намірам та
досягнутим домовленостям, з повним
розумінням предмета та змісту
Договору(п.16 договору). Суд не бере до
уваги заперечення ОСОБА_2 факту
ознайомлення із змістом договору,
оскільки це спростовується її
підписом та поясненнями як свідка.
ОСОБА_2 пояснила, що тривалий час
перебувала у нотаріальній конторі
перед підписанням договору дарування
від 30.10.2012 року, а отже не була
позбавлена можливості відмовитись від
підписання договору або отримати
роз'яснення щодо природи договору.

За ст.229 Цивільного кодексу України,
якщо особа, яка вчинила право чин,
помилилась щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин може
бути визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей та якостей сторін
речі, які значно знижують її цінність,
або можливість використання за
цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків встановлених
законом.

Обставини, щодо яких помилилася
сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають
існувати саме на момент вчинення
правочину. Особа на підтвердження
своїх вимог про визнання правочину
недійсним повинна довести, що така
помилка дійсно мала місце, а також що
вона має істотне значення. Помилка
внаслідок власного недбальства,
незнання закону чи неправильного його
тлумачення однією зі сторін не є
підставою для визнання правочину
недійсним. (п.19 Постанови Пленуму ВСУ
від 06.11.2009, № 9 "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними")

Не має правового значення помилка,
допущена при розрахунку одержання
користі від вчиненого правочину. (Лист,
Верховний Суд, від 24.11.2008, "Практика
розгляду судами цивільних справ про
визнання правочинів недійсними").

Враховуючи вищевикладене, порядок
набуття позивачем права власності на
квартиру АДРЕСА_1 а, пояснення позивача
допитаної як свідка щодо мотивів та
причин оспорення договору дарування
від 30.10.2012 року, суд приходить до
висновок про відсутність підстав для
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,83,88,174,212,213,215 ЦПК, ст.ст.215,216,
229ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання договору
дарування від 30 жовтня 2012 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4,недійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Хмельницький
міськрайонний суд в Апеляційний суд
Хмельницької області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Суддя
З.А.Чевилюк