Справа № 407/2241/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області в
складі:

головуючого- судді
Скнаріної Н.М.

при секретарі
Негодюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Антрацита
цивільну справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа орган опіки та
піклування Антрацитівської міської
ради про надання дозволу на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
без згоди батька,-

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу
на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька.

В обґрунтування свої позовних вимог
позивачка послалась на те, що вона
проживала в не зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2 як чоловік та
дружина з 2008 року по 2012 роки. Вони
мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час дитина
проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1.
Вона матеріально утримує та належним
чином піклується про здоров'я дитини,
її фізичний, духовний та моральний
розвиток. ЇЇ родичі, зокрема: тітка -
ОСОБА_4, та дядько ОСОБА_5 проживають у м.
Можайськ Московської області
Російської Федерації. Вона бажає, щоб
її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
спілкувалася зі своїми дядьком та
тіткою, які бажають допомагати її
доньці матеріально, оздоровити її, та
які постійно проживають в Московській
області Російської Федерації.

З огляду на цю обставину, вона має намір
влітку 2014 року та влітку на протязі 2015 -
2029 років, включно, разом з донькою,
відвідувати своїх рідних в Російській
Федерації та відпочивати, а також
поїхати на відпочинок у державу
Ізраїль. На її думку такі подорожі
матимуть неабияке значення для
духовного та фізичного розвитку її
дитини, адже завдяки значній
фінансовій допомозі, яку надають її
дядько та тітка, вона матиме можливість
оздоровити доньку в місцевих
санаторіях, що є надзвичайно
сприятливим для дітей такого віку та в
подальшому за допомогою своїх рідних
оздоровити доньку у державі Ізраіль.

Необхідності переїжджати в Росію на
постійне місце проживання у неї не має,
але відповідач не надає згоди, як
батько неповнолітньої доньки на виїзд
в гості до м. Можайськ Московської
області Російської Федерації та
держави Ізраіль.

Відповідач, будучи батьком дитини, не
дає таку згоду без пояснення причин,
чим порушує право дитини на свободу
пересування.

Просить визнати відмову ОСОБА_2, на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -
безпідставною.

Дозволити їй - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 без
згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
оформити документи для тимчасового
виїзду неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Антрацит
Луганської області за межі державного
кордону України та на її в'їзд до
Російської Федерації та держави
Ізраїль та надати дозвіл на виїзд
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Антрацит Луганської
області, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1 за межі державного кордону
України без згоди на такий виїзд та
супроводу її батька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_4 влітку на протязі 2014 -
2029 років, а саме до досягнення ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - повноліття.

У судове засідання позивачка,
представник позивача та представник
третьої особи - органа опіки та
піклування не з'явилися, просять
слухати справу у їхню відсутність,
представник позивача ОСОБА_6 підтримав
вимоги позивачки, та просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, а саме надати дозвіл на виїзд
дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі
України у літку. Представник органу
опіки та піклування Антрацитівської
міської ради проти задоволення вимог
ОСОБА_1 не заперечувала (а.с. 20,21,22-23).

Відповідач у судовому засіданні не
зявився, про місце та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
заперечень до суду від нього не
надходило.

Свідок по справі ОСОБА_7 надала суду
письмові пояснення про те , що її син
ОСОБА_2 - відповідач по справі дійсно
знаходиться у Російської Федерації
тому і не має можливості надати дозвіл
на виїзд за кордон її онуки , хоча у
телефонному режимі проти цього не
заперечував. Вважає що є всі підстави у
задоволенні позовних вимог позивачки,
та вона не проти того, щоб її онука
виїздила у літку на відпочинок до
Російської Федерації та держави
Ізраїль (а.с. 24-26).

Згідно до ч.2 ст. 154 Сімейного Кодексу
України, батьки мають право звертатися
до суду, органів державної влади,
органів місцевого самоврядування та
громадських організацій за захистом
прав та інтересів дитини, а також
непрацездатних сина, дочки як їх
законні представники без спеціальних
на те повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 313 Цивільного
Кодексу України фізична особа має
право на свободу пересування, ч.3 цієї ж
статі передбачено, що фізична особа,
яка є громадянином України, має право
на вільний самостійний виїзд за межі
України, згідно до п.3 ч.3 цієї ж статі,
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України не лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Відповідно до п. 3 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених Постановою КМУ
від 27.01.1995 року № 57 (в редакції
Постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724)
«виїзд з України громадян, які не
досягли 16 - річного віку, здійснюється
за згодою обох батьків (усиновлювачів)
та в супроводі осіб, уповноважених
ними, які на момент виїзду з України
досягли 18 - річного віку».

Пункт 4 Правил перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995
року № 57 передбачає, що виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється: за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі,
якщо другий з батьків відсутній у
пункті пропуску; без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків:
якщо другий з батьків є іноземцем або
особою без громадянства, що
підтверджується записом про батька у
свідоцтві про народження дитини, та
який (яка) відсутній у пункті пропуску;
якщо у паспорті громадянина України
для виїзду за кордон, з яким перетинає
державний кордон громадянин, який не
досяг 16-річного віку, або проїзному
документі дитини є запис про вибуття на
постійне місце проживання за межі
України чи відмітка про взяття на
консульський облік у дипломатичному
представництві або консульській
установі України за кордоном; у разі
пред'явлення документів або їх
нотаріально засвідчених копій:
свідоцтва про смерть другого з батьків;
рішення суду про позбавлення
батьківських прав другого з батьків;
рішення суду про визнання другого з
батьків безвісно відсутнім; рішення
суду про визнання другого з батьків
недієздатним; рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків; довідки
про народження дитини, виданої
відділом реєстрації актів цивільного
стану, із зазначенням підстав внесення
відомостей про батька відповідно до
частини першої статті 135 Сімейного
кодексу України (під час виїзду дитини
за кордон у супроводі одинокої матері).

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають повному задоволенню.

Згідно даних свідоцтва про народження
ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та його
батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 8 ).

Згідно довідки КП «Житремонт-Антрацит»
про склад сім`ї №165981 від 08.05.2014 року
позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім'ї :
доньку ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 9).

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про
права дитини, в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини 2 ст.10 Конвенції
про права дитини (20 листопада 1989 року),
яку ратифіковано Постановою ВР №789-Х11
від 27.02.91 р. «держави -учасниці
поважають право дитини та її батьків
залишати будь-яку країну, включаючи
власну, і повертатися в свою країну.
Щодо права залишати будь-яку країну
діють лише такі обмеження, які
встановлені законом і необхідні для
охорони державної безпеки,
громадського порядку(order public), здоров`я
чи моралі населення або прав і свобод
інших осіб і сумісні з визнаними в цій
Конвенції іншими правами».

Враховуючи той факт, що позивачка бажає
поїхати з неповнолітньою донькою до
своїх рідних дядьки та тітки для
відпочинку, питання щодо вивозу дитини
за межі України на постійне місце
проживання не ставиться, а відповідач
не надав суду переконливих підстав
щодо неможливості надання дозволу про
виїзд доньки за межі України, суд
вважає, що наведені факти свідчать про
те, що виїзд неповнолітньої ОСОБА_3,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон
здійснюється без порушення інтересів
дитини.

Керуючись ст. 10, 15, 57, 60, 212-215 ЦПК України,
Правил перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (в
редакції Постанови КМУ від 25.08.2010 року
№ 724), ст. 154 Сімейного Кодексу України,
ст.313 Цивільного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя
особа орган опіки та піклування
Антрацитівської міської ради) про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітньої дитини без згоди
батька - задовольнити повністю.

Визнати відмову ОСОБА_2, на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - безпідставною.

Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 без
згоди батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4,
оформити документи для тимчасового
виїзду неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Антрацит
Луганської області, за межі державного
кордону України та на її в'їзд до
Російської Федерації та держави
Ізраїль.

Надати дозвіл на виїзд неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Антрацит Луганської області,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за межі
державного кордону України без згоди
на такий виїзд та супроводу її батька
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_4, влітку на протязі
2014 - 2029 років, а саме до досягнення
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - повноліття.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Антрацитівський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь в
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
Н. М. Скнаріна