Справа № 422/1432/14-ц
Провадження по справі № 2-о/422/39/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 11» червня 2014 року
м. Перевальськ

Перевальський районний суд Луганської
області

у складі: головуючого-судді:
Хісматуліної О.П.

при секретарі:
Чорній А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду

цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
дозвіл на виїзд з України
неповнолітніх дітей без згоди батька,
заінтересовані особи - служба у справах
дітей Перевальської районної
державної адміністрації Луганської
області, ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з
заявою, посилаючись на те, що вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2 з 16 квітня 2007 року, який був
розірваний рішенням Перевальського
районного суду Луганської області від
25 травня 2012 року.

Вони мають двох неповнолітніх
дітей - сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти проживають разом з нею та
перебувають на її утриманні, ОСОБА_2
матеріальної допомоги на утримання
дітей не надає.

Заявнику на теперішній час
необхідно працювати, щоби мати
можливість утримувати дітей та себе, а
тому, їй необхідно виїздити до
Російської Федерації на заробітки.

В добровільному порядку, ОСОБА_2
не дав згоди на виїзд дітей за межі
України разом з матір'ю, а тому вона
звернулася до суду з заявою, в якій
просила суд дати згоду їй, ОСОБА_1, без
згоди ОСОБА_2 на виїзд дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за
межі України.

Під час судового розгляду справи
заявником вимоги були уточнені,
внаслідок яких ОСОБА_1 просить суд дати
згоду їй без згоди ОСОБА_2 на виїзд
дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за межами України на
період роботи до вересня 2013 року
/а.с.125-128/.

Представники заявника в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримали
та наполягали на їх задоволенні в
повному обсязі.

Представник заінтересованої
особи служби у справах дітей
Перевальської районної державної
адміністрації Луганської області в
судовому засіданні не заперечувала
проти задоволення заяви в інтересах
неповнолітніх дітей.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та
його представник у судовому засіданні
заявлені вимоги не визнали,
заперечували проти їх задоволення
повністю, посилаючись на те, що ОСОБА_1
та ОСОБА_2 перебувають у
зареєстрованому шлюбі, який не
розірвано, останній надавав допомогу
на утримання дітей, ним було відкликано
дозвіл на виїзд дітей за межі України,
оскільки ОСОБА_1 погрозила, що в разі
виїзду за межі України він може більше
не побачити дітей. Крім того, вважають,
що метою виїзду за межі України є
власні інтереси ОСОБА_1, а не інтереси
дітей. На підставі викладеного, просять
суд відмовити в задоволенні заяви. Крім
того, ОСОБА_2 заявив вимогу про
повернення дітей за місцем їх
проживання.

Суд, вислухавши учасників процесу, що
з'явилися, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що заявлені вимоги
ОСОБА_1 є такими, що не відповідають
вимогам чинного законодавства і не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, виданого 14 травня 2012 року
виконавчим комітетом Артемівської
міської ради Перевальського району
Луганської області на ім'я ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками є ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 /а.с.12/.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2, виданого 08 травня 2007 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Перевальського районного
управління юстиції Луганської області
на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його
батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с.18/.

Рішенням Перевальського районного
суду Луганської області № 422/1276/13-ц від
30 квітня 2013 року визначено місце
проживання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір'ю,
ОСОБА_1 /а.с.13/.

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов від 14 травня 2013
року, складеного депутатом
Артемівської міської ради
Перевальського району Луганської
області Худобіною Н.А., за адресою:
АДРЕСА_3, сумісно проживали ОСОБА_1,
ОСОБА_2, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до 03 лютого 2012
року. ОСОБА_2 виганяв дружину з дитиною,
вчиняв сварки, бійки, коштів на
утримання дітей не надавав /а.с.14/. При
цьому суд звертає увагу на те, що
відповідно до даного акту в квартирі
ОСОБА_1 проживала до 03 лютого 2012 року
разом з дітьми, один з яких - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

З довідки № 811 від 14 травня 2013 року,
виданої виконавчим комітетом
Артемівської міської ради
Перевальського району Луганської
області, ОСОБА_1 проживає за адресою:
АДРЕСА_3 та має склад сім'ї: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.19/.

Ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що
дитина має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 313 ЦК України фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
/усиновлювачів/, піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичних, духовний та
моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

П.п. 3, 4 Правил перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 57 від 27 січня 1995
року, передбачено, що виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
здійснюється за згодою обох батьків
/усиновлювачів/ та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків у
разі пред'явлення рішення суду про
надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки відносно
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Рішенням Перевальського районного
суду Луганської області від 25 травня 2012
року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
розірваний, місце мешкання дитини -
сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено з
матір'ю, ОСОБА_1 /а.с.17/. Ухвалою
Перевальського районного суду
Луганської області від 06 березня 2013
року рішення суду від 25 травня 2012 року
скасоване /а.с.43/, ухвалою
Перевальського районного суду
Луганської області від 15 березня 2013
року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу залишено без розгляду
/а.с.44/.

Таким чином, посилання представників
заявника на той факт, що шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 розірваний, є безпідставним,
виїзд неповнолітніх дітей за межі
України є порушенням права ОСОБА_2 на
виховання та піклування про своїх
неповнолітніх дітей.

Згідно із п. 1 п. 4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 27 січня
1995 року № 57, виїзд з України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням у ній
держави прямування відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків
відсутній у пункті пропуску.

Суд приймає до уваги, що заявником в
поданій до суду заяві не
конкретизовано до якої саме країни
необхідний дозвіл на виїзд
неповнолітніх дітей та з якою
позитивною метою для неповнолітніх
дітей.

Також, суд приймає до уваги, що
відповідно до листа № 254/П-407 від 08
квітня 2014 року Головного центру оброки
спеціальної інформації Державної
прикордонної служби України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
перетнули державний кордон України в
пункті пропуску «Лантратівка» 29 червня
2013 року в напряму виїзду /а.с.96/.

Згідно листа Управління опіки та
піклування Міністерства освіти
Московської області по
Воскресенському муніципальному районі
№ 1680/2 від 21 квітня 2014 року ОСОБА_1
перебуває у шлюбі з ОСОБА_7, проживає
разом з дітьми - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою:
АДРЕСА_4 /а.с.144/.

Відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов від 16 квітня 2014
року, виданого депутатом Артемівської
міської ради Перевальського району
Луганської області Гаховою Г.В., за
адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, які фактично не
проживають за цією адресою /а.с.145/.

Згідно ст. 16 ЦК України способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Заявником заявлені вимоги про надання
дозволу на виїзд дітей на минулий час,
тобто ставиться питання не про захист
майбутнього права на виїзд дітей за
межі України, а про встановлення
законності факту перетинання
державного кордону України 29 червня 2013
року, що є іншим способом захисту права,
ніж заявлений в справі, що
розглядається. Тим паче, що учасниками
процесу не оспорюється той факт, що
заявник виїхала разом з дітьми до
Російської Федерації на підставі
рішення Перевальського районного суду
Луганської області від 13 червня 2013 року
/а.с.28-29/, яке було скасовано ухвалою
Перевальського районного суду
Луганської області від 18 березня 2014
року /а.с.56-57/.

На підставі викладеного, суд вважає
заявлені вимоги необґрунтованими, а
тому в їх задоволенні необхідно
відмовити.

Що стосується вимог ОСОБА_2 про
повернення дітей за місцем їх
проживання, суд вважає вказані вимоги
такими, що не підлягають розгляду в
межах цієї цивільної справи відповідно
до ст. 11 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про дозвіл
на виїзд з України неповнолітніх дітей
без згоди батька, заінтересовані особи
- служба у справах дітей Перевальської
районної державної адміністрації
Луганської області, ОСОБА_2 відмовити
за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Луганської області через
Перевальський районний суд Луганської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі, якщо рішення було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бут
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Головуючий-суддя:
О.П.Хісматуліна