РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2/2311/2/12

Провадження
№ 2/700/65/14

20 червня 2014 року Лисянський районний
суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді
Бесараб Н.В.

за участю секретаря
Мельніченко Н.І., Кравець І.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Лисянка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа
приватний нотаріус Ватутінського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про визнання договору купівлі-продажу
квартири недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2008 року ОСОБА_6 звернулася
до суду з вказаним позовом, в якому
зазначила те, що їй та її чоловіку –
ОСОБА_7 належала на праві власності
квартира №2 в м.Ватутіне Черкаської
області по вул.Ювілейній, 6. 29.03.2014 року
після тяжкого та тривалого
захворювання ОСОБА_7 помер. Внаслідок
хвороби чоловік втратив можливість
самостійно пересуватися, розмовляти,
адекватно сприймати оточення та в
повній мірі усвідомлювати значення
своїх дій, можливість впізнавати людей,
фактично був позбавлений розсудку.
Вона тривалий час доглядала за хворим
чоловіком, а тому перебувала у стані
значного емоційного напруження, та під
впливом тяжких для неї обставин.
Доглядати за хворим чоловіком
допомагала відповідач та її чоловік –
ОСОБА_8. Після смерті чоловіка позивач
звернулася до нотаріуса для оформлення
спадщини, де з’ясувала, що квартира не
належить ні їй, ні її покійному
чоловіку, внаслідок підписання ними
договору купівлі-продажу. Отримавши
дублікат договору купівлі-продажу у
приватного нотаріуса Ватутінського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 17
жовтня 2008 року, вона вперше отримала
можливість ознайомитися з його
змістом, з якого вбачалось, що 04
березня 2006 року був підписаний договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та
відповідно власником квартири є
ОСОБА_4П .

Позивач в своєму позові посилається на
те, що даний договір було укладено під
впливом тяжких обставин, а саме:
довготривалої, тяжкої хвороби
чоловіка, що призвела до його смерті, її
важкого психологічного стану та
поганого стану здоров'я, а також під
впливом обману з боку відповідача,
оскільки вони разом із чоловіком не
знали, що саме підписували, навіщо
підписували, до яких наслідків
призведе підписання документу. В
зв'язку з даними обставинами позивач
ОСОБА_6 просила визнати договір
купівлі-продажу квартири недійсним та
стягнути з відповідача на її користь
судові витрати.

01.04.2009 року позивач ОСОБА_6М померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії 1-СР №112820, зареєстрованим у
відділі РАЦС Ватутінського міського
управління юстиції Черкаської області.

06.10.2009 року, як правонаступника
позивача, залучено до участі у справі
спадкоємця ОСОБА_6 – ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 підтримали
позовні вимоги та наполягали на їх
задоволенні з підстав, викладених у
позовній заяві. При цьому зазначили, що
наміру продавати квартиру ОСОБА_6 не
мала, оскільки 23.08.2005р. залишила
заповіт, відповідно до якого все своє
майно заповіла своїм племінникам
ОСОБА_9 та ОСОБА_1, а ОСОБА_7 за станом
здоров’я фізично не міг підписати
документ. З текстом договору
купівлі-продажу ОСОБА_6 вперше
ознайомилися лише 17.10.2008 року під час
оформлення спадщини у нотаріуса.
Подружжя ОСОБА_6 проживали у спірній
квартирі до своєї смерті, отримували
субсидії на комунальні витрати за
проживання у цій квартирі. Вважають, що
відповідач ввела в оману подружжя
ОСОБА_6, надавши їм для підпису
оскаржуваний договір, а також ставлять
під сумнів належність підписів на
договорі ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Представник відповідача ОСОБА_3 позов
не визнав та пояснив, що позивач
просить суд визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири з підстав, які
є взаємовиключні – вчинення правочину
внаслідок впливу тяжких обставин і на
вкрай невигідних умовах та під впливом
обману. Зазначає також, що позивачем
так і не надано суду жодного доказу, що
підтверджує заявлені вимоги, а
відповідно до закону обов’язок
доказування у справі лежить на
позивачу.

Третя особа приватний нотаріус
Ватутінського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 в судове засідання не
з’явилася, але направив на адресу суду
заяву, в якій просила розглянути справу
без її участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
його представника, представника
відповідача та свідків, дослідивши
матеріали справи, приходить до таких
висновків.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 04.03.2006 року, що посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_5, за реєстр.
№ 428 вищеназвана квартира була продана
відповідачу ОСОБА_4 її власниками –
ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Ціна договору склала
20 221 грн.

Позивач та його представник просять
визнати недійсним вказаний договір
купівлі-продажу, оскільки вважають, що
він був укладений шляхом обману та під
впливом тяжкої обставини, оскільки
чоловік ОСОБА_6 – ОСОБА_7 тяжко хворів,
внаслідок чого ОСОБА_6 перебувала у
стані значного емоційного напруження.
Внаслідок збігу цих тяжких обставин
для подружжя, вони могли підписати
документи, що стосувалися договору
купівлі-продажу квартири, не читаючи
їх, під впливом обману.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу
України, правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Таким чином, правомірність правочину
презюмується, допоки інше прямо не
витікає із вимог закону або не доведено
в суді належними і допустимими
доказами.

Відповідно до ст.230 ЦК України обман має
місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування. Окрім
того, згідно з п.20 Постанови Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» наявність
умислу в діях відповідача, істотність
значення обставин, щодо яких особу
введено в оману, і сам факт обману
повинна довести особа, яка діяла під
впливом обману.

Разом з тим, в судовому засіданні
представником позивача та позивачем не
було доведено, що договір
купівлі-продажу від 04.03.2006 року був
вчинений шляхом обману, навмисного
введення одною стороною ОСОБА_4 другої
сторони ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в оману щодо
обставин, які мають істотне значення.

Вказане не доведено і показаннями
свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12,
допитаними в судовому засіданні.

Зазначаючи підставою позову, вчинення
правочину під впливом тяжкої обставини
і на вкрай невигідних умовах,
представником позивача та позивачем
також не доведено суду у чому полягали
вкрай невигідні умови укладення
договору та чим це підтверджується.

Згідно зі ст. 233 ЦК України, правочин,
який вчинено особою під впливом тяжкої
для неї обставини і на вкрай невигідних
умовах, може бути визнаний судом
недійсним.

Тяжкими обставинами в розумінні ст. 233
ЦК України можуть бути тяжка хвороба
особи, членів її сім'ї чи родичів,
смерть годувальника, загроза втратити
житло чи загроза банкрутства та інші
обставини, для усунення або зменшення
яких необхідно укласти такий правочин.
Особа, яка оскаржує правочин на
підставі ст. 233 ЦК України, має довести,
що за відсутності тяжкої обставини
правочин не було б укладено взагалі або
вчинено не на таких умовах.

Такі обставини позивачем в заяві не
наведені.

Крім того, кваліфікація оспорюваного
правочину за ст. 233 ЦК України як такого,
що вчинений під впливом тяжкої
обставини і на вкрай невигідних умовах,
можлива лише, якщо особа вчинила такий
правочин добровільно, без наявності
насильства, обману чи помилки.

А позивач, як на підставу недійсності
договору купівлі-продажу квартири
вказує на застосування до неї обману з
боку відповідача. Водночас стверджує,
що ОСОБА_6 не знала про наявність
договору купівлі-продажу квартири, а з
текстом договору ознайомилася лише
17.10.2008 року, отримавши дублікат у
приватного нотаріуса ОСОБА_5

Представником позивача та самим
позивачем фактично не конкретизовано
підстави позову, чи то вчинення
правочину під впливом обману, чи то
вчинення правочину під впливом тяжкої
обставини і на вкрай невигідних умовах.

Підстави для визнання договору
купівлі-продажу від 04.03.2006 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_5 за реєстр. №428 та укладеного між
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 позивачем не
обґрунтовані та не доведені.

Відповідно до ст.10, ч.1 ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобовязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

За ст.60 ЦПК України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях;
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до роз'яснень, в п. 20 Пленуму
Верховного Суду України в Постанові № 9
від 06.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», наявність
умислу в діях відповідача, істотність
значення обставин, щодо яких особу
введено в оману, і сам факт обману
повинна довести особа, яка діяла під
впливом обману.

Обрання позивачем способу захисту,
викладеного у позовній заяві та
підтриманого в судовому засіданні,
недоведення ним заявлених вимог,
унеможливлює задоволення позову про
визнання недійсними договору
купівлі-продажу квартири.

Виходячи із викладеного, суд вважає
позов таким, що не підлягає
задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Оскільки у задоволенні позову
відмовлено повністю, понесені судові
витрати відповідачем на оплату
правової допомоги у справі підлягають
стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст.204,215,230,233 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224-225 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
третя особа приватний нотаріус
Ватутінського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним –
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
судові витрати в сумі 1500 (одна тисяча
п’ятсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Черкаської області
через Лисянський районний суд
протягом десяти діб з моменту його
проголошення.

Головуючий суддя
–
Н. В.
Бесараб