Справа № 522/8786/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси

у складі: головуючого
судді: Бондаря В.Я.

при секретарі:
Іщик О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовом
заступника прокурора Приморського
району м. Одеси в інтересах держави в
особі Фонду Державного майна України
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про витребування
майна з незаконного володіння та
скасування реєстрації майна

ВСТАНОВИВ

Заступник прокурора Приморського
району м. Одеси в інтересах держави в
особі Фонду державного майна України
звернувся до суду з позовом, зміненим
письмовою заявою від 20.05.2013 року,
відповідно до якого просив визнати
незаконним та скасувати свідоцтво про
право власності від 26.04.2007 року, видане
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1;
витребувати нерухоме майно у вигляді
будівлі, що знаходиться у АДРЕСА_1,
площею 270,8 кв.м. з незаконного володіння
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Фонду
державного майна України; скасувати
реєстрацію права власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на будівлю, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивував тим, що 14.11.1990
року у відповідності до акту
прийому-передачі будівлі заступник
директора санаторію „Червоні Зорі"
ОСОБА_3 передав на підставі
розпорядження Одеської обласної ради
по управлінню курортами профспілок №
283 від 12.11.1990 р. за плату по залишковій
вартості підприємству
„Одесакурорттеплоенерго»
одноповерхову будівлю, будівництва 1915
року. У відповідності до історичної
довідки „Об'єднання котельних і
теплових мереж", наданої Департаментом
архівної справи та діловодства
Одеської міської ради, згідно наказу №
198 від 28.12.1989 р. Одеської обласної Ради
по управлінню оздоровницями
профспілок „Об'єднання котельних і
теплових мереж" реорганізовано в
Підприємство „Курорттеплоенерго".
Згідно рішення № 2 від 28.01.1992 р.
Одеського відділення АТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
„Укрпрофоздоровниця" підприємство
„Курорттеплоенерго" підпорядковано на
правах філії Одеського відділення АТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
„Укрпрофоздоровниця". Філія -
підприємство „Курорттеплоенерго"
створена і діє за рішенням Ради для
виконання заходів, що випливають з
основних цілей та завдань АТ. Філія є
правонаступником підприємства
„Одесакурорттеплоенерго". Рішенням №
3-8 від 22.01.2003 р. загальних зборів ЗАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
„Укрпрофоздоровниця" філія Одеського
ДП ЗАТ „Укрпрофоздоровниця" -
підприємство „Курорттеплоенерго"
реорганізована шляхом приєднання до
філії Одеського ДП ЗАТ
„Укрпрофоздоровниця".

30.12.1991 року між підприємством
«Одессакурорттеплоенерго» Одеської
обласної ради по управлінням курортами
профспілок, структурним підрозділом
ОДП ЗАТ «Укрпрофздоровниця» та ТОВ
«Арніка» укладено договір
купівлі-продажу будівництва
невиробничого призначення,
будівництва до 1943 р., загальною площею
232 кв.м., два склади для зберігання
будматеріалів, будівництво до 1984 р.,
загальною площею 36 кв.м. кожний, склад -
навіс для зберігання металевих труб,
будівництва до 1984 р., загальною площею 64
кв.м.. Рішенням господарського суду
Одеської області від 28.05.2002 року по
справі № 17-6-36/02-4414 позов ТОВ «Арніка» до
ОДП ЗАТ «Укрпрофздоровниця»
задоволений, визнано за ТОВ «Арніка»
право власності на окрему будівлю
невиробничого призначення, загальною
площею 222,8 кв.м., розташовану на
земельній ділянці площею 1159 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1. 30.08.2002 року за
договором купівлі-продажу, посвідченим
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
ТОВ «Арніка» продало ОСОБА_5 будівлю
невиробничого призначення за адресою:
АДРЕСА_1, розташовану на земельній
ділянці, загальною площею 1159 кв.м. 26.09.2002
року за договором дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2
вищевказану окрему будівлю
невиробничого призначення. Згідно
договору дарування від 26.08.2003 р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, ОСОБА_2 подарувала
ОСОБА_1 25/50 частин окремої будівлі
невиробничого призначення, що
знаходиться в АДРЕСА_1, яка в цілому
складається з 11 основних кімнат,
загальною площею 222,8 кв.м, основною
площею 106,6 кв.м, розташованої на
земельній ділянці, загальною площею 1159
кв. м. У подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_1
отримали на спірну будівлю свідоцтво
про право власності від 26.04.2007, замість
зазначених договорів дарування. Як
вбачається зі свідоцтва, площа
спірного об'єкту збільшена та складає
270,8 кв.м.. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали на
спірну будівлю свідоцтво про право
власності від 26.04.2007 року, яке було
видане замість договорів дарування,
посвідчених приватним нотаріусом
26.09.2002 року та 26.08.2003 року. Зі свідоцтва
вбачається, що домоволодіння
складається з одного жилого будинку
літ «А», загальною площею 270, 8 кв.м.,
жилою площею 108, 4 кв.м., гаражу літ. «Г»,
відображених у технічному паспорті від
30.10.2006 року. Однак, рішенням
господарського суду Одеської області
від 27.09.2011 року по справі № 6/17-3062-2011 за
позовом заступника прокурора
Приморського району м. Одеси в
інтересах держави в особі Фонду
державного майна України, договір
купівлі-продажу від 30.12.1991 року будівлі
невиробничого призначення,
одноповерхової, будівництва до 1943 року,
площею 232 кв.м., укладений між
підприємством
«Одесакурорттеплоенерго» Одеської
обласної ради по управлінням курортами
профспілок» та ТОВ «Арніка» визнано
недійсним у зв'язку з порушенням
підприємством
«Одессакурорттеплоенерго» Одеської
обласної ради по управлінням курортами
профспілок, структурним підрозділом
ОДП ЗАТ «Укрпрофздоровниця» норм
чинного на той час законодавства.
Ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.11.2011 року заяву
Заступника прокурора Приморського
району м. Одеси в особі Фонду
державного майна України задоволено,
рішення господарського суду Одеської
області від 28.05.2002 року у справі №
17-6-36/02-4414 скасовано. Крім того,
встановлено, що будівля позначена літ.
«Г», не є гаражем, а є житловою будівлею,
в якій з 1977 року по даний час мешкає
інвалід дитинства ОСОБА_6, надана їй у
якості гуртожитку керівництвом
Санаторію «Червоні Зорі». Зазначена
будівля ніколи не належала
відповідачам, не була об'єктом
купівлі-продажу, дарування за
зазначеними договорами. Таким чином, з
огляду на вищевикладене, позивач
вважає, що порушено майнові права
держави в особі Фонду державного майна
України, оскільки відсутні законні
підстави набуття відповідачами права
власності на спірну будівлю.

У судовому засіданні представник
прокуратури Жигун І.В. позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила
задовольнити.

Представник Фонду Державного майна
України у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
сповіщений належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Представники відповідачів ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 у судовому засіданні позовні
вимоги не визнали, просили відмовити у
їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позовних вимог заступника прокурора
Приморського району м. Одеси в
інтересах держави в особі Фонду
Державного майна України слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
14.11.1990 року у відповідності до акту
прийому-передачу будівлі заступник
директора санаторію «Червоні Зорі»
ОСОБА_3 передав на підставі
розпорядження Одеської обласної ради
по управлінню курортами профспілок №
273 від 12.11.1990 року за плату по залишковій
вартості підприємству
«Одесакурорттеплоенерго»
одноповерхову будівлю, будівництва 1915
року.

У відповідності до історичної довідки
„Об'єднання котельних і теплових
мереж", наданої Департаментом архівної
справи та діловодства Одеської міської
ради, згідно наказу № 198 від 28.12.1989 р.
Одеської обласної Ради по управлінню
оздоровницями профспілок „Об'єднання
котельних і теплових мереж"
реорганізовано в Підприємство
„Курорттеплоенерго". Згідно рішення №
2 від 28.01.1992 р. Одеського відділення АТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
„Укрпрофоздоровниця" підприємство
„Курорттеплоенерго" підпорядковано на
правах філії Одеського відділення АТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
„Укрпрофоздоровниця". Філія -
підприємство „Курорттеплоенерго"
створена і діє за рішенням Ради для
виконання заходів, що випливають з
основних цілей та завдань АТ. Філія є
правонаступником підприємства
„Одесакурорттеплоенерго". Рішенням №
3-8 від 22.01.2003 р. загальних зборів ЗАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
„Укрпрофоздоровниця" філія Одеського
ДП ЗАТ „Укрпрофоздоровниця" -
підприємство „Курорттеплоенерго"
реорганізована шляхом приєднання до
філії Одеського ДП ЗАТ
„Укрпрофоздоровниця".

30.12.1991 року між підприємством
«Одессакурорттеплоенерго» Одеської
обласної ради по управлінням курортами
профспілок, структурним підрозділом
ОДП ЗАТ «Укрпрофздоровниця» та ТОВ
«Арніка» укладено договір
купівлі-продажу будівництва
невиробничого призначення,
будівництва до 1943 р., загальною площею
232 кв.м., два склади для зберігання
будматеріалів, будівництво до 1984 р.,
загальною площею 36 кв.м. кожний, склад -
навіс для зберігання металевих труб,
будівництва до 1984 р., загальною площею 64
кв.м.., дах з шиферу, підлога земляна, які
розташовані на земельній ділянці
площею 752, 5 кв.м., загородженій
залізобетонним забором по вул.. АДРЕСА_1

Рішенням господарського суду Одеської
області від 28.05.2002 року по справі №
17-6-36/02-4414 позов ТОВ «Арніка» до ОДП ЗАТ
«Укрпрофздоровниця» задоволений,
визнано за ТОВ «Арніка» право
власності на окрему будівлю
невиробничого призначення, загальною
площею 222,8 кв.м., розташовану на
земельній ділянці площею 1159 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1.

23.07.2002 року КП «ОМБТІ та РОН» складено
технічний паспорт на окрему будівлю
невиробничого призначення, загальною
площею 222, 8 кв.м., розташовану за
адресою: АДРЕСА_1.

(а.с. 6)

30.08.2002 року за договором
купівлі-продажу будівлі невиробничого
призначення, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, ТОВ
«Арніка» продало, а ОСОБА_5 купив окрему
будівлю невиробничого призначення,
розташовану у АДРЕСА_1.

(а.с. 10)

26.09.2002 року за договором дарування
будівлі невиробничого призначення,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, ОСОБА_5 подарував, а
ОСОБА_2 прийняла у дар вищевказану
будівлю невиробничого призначення.

(а.с.11.)

26.08.2003 року за договором дарування
частини будівлі невиробничого
призначення, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, ОСОБА_2
подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар 25/50
частин вищевказаної окремої будівлю
невиробничого призначення.

(а.с.12)

На підставі розпорядження Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради 26.04.2007 року Виконавчим
комітетом Одеської міської ради
відповідачам було видано свідоцтво,
згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1В на праві
спільної часткової власності належить
домоволодіння, розташоване у АДРЕСА_1.

(а.с. 14)

28.04.2007 року КП «ОМБТІ та РОН» за
відповідачами зареєстровано право
приватної спільної часткової
власності на домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, про що свідчить витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 14412389.

(а.с. 13)

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані
двома рішеннями господарського суду
Одеської області:

- рішенням господарського суду
Одеської області від 27.09.2011 року по
справі № 6/17-3062-2011, яким ким договір
купівлі-продажу від 30.12.1991 року будівлі
невиробничого призначення,
одноповерхової, будівництва до 1943 року,
площею 232 кв.м; двох складських
приміщень для зберігання будівничих
матеріалів, одноповерхових,
будівництва 1984 року, загальною площею
по 36 кв.м кожний та складу-навісу
одноповерхового, будівництва 1984 року
загальною площею 64 кв.м, які
розташовані на земельній ділянці
площею 752, 5 кв.м., загородженій
залізобетонним забором по АДРЕСА_1,
укладений між підприємством
«Одесакурорттеплоенерго» Одеської
обласної ради по управлінням курортами
профспілок» та ТОВ «Арніка» визнано
недійсним.

(а.с. 20)

- ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.11.2011 року по справі №
17-6-36/02- 4414, якою заяву Заступника
прокурора Приморського району м. Одеси
в особі Фонду державного майна України
задоволено, рішення господарського
суду Одеської області від 28.05.2002 року у
справі № 17-6-36/02-4414 скасовано.

(а.с.15).

У відповідності до ч.1 ст. 14 ЦПК України,
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Згідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суд звертає увагу, що постановою
Одеського апеляційного господарського
суду України від 08.10.2013 року апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволені,
рішення господарського суду Одеської
області від 27.09.2011 року по справі №
6/17-3062-2011 скасовано, прийнято нове
рішення, яким у позові заступника
прокурора Приморського району м. Одеси
в інтересах держави в особі Фонду
державного майна України до ТОВ
«Арніка», ЗАТ лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофздоровниця» про визнання
договору недійсним відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.03.2014 року по справі №
6/17-3062-2011 касаційні скарги Фонду
державного майна України та заступника
прокурора Одеської області залишені
без задоволення, постанова Одеського
апеляційного господарського суду
України від 08.10.2013 року залишена без
змін.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Ст. 61 цього кодексу визначено,
що не підлягають доказуванню
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Ст.. 41 Конституції України встановлено,
що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Ст.. 86 ЦК України (в редакції 1963 року)
передбачено, що право власності - це
врегульовані законом суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження майном. Право
власності в Україні охороняється
законом.

Вищевказане знайшло підтвердження у
чинному ЦК України, зокрема ст.. 316 ЦК
України встановлено, що правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Ст.. 321 ЦК України передбачено, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Також відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
а відповідно до ч. 2 цієї ж статті право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи,
що договір купівлі-продажу спірної
будівлі, розташованої в АДРЕСА_1, від
30.12.1991 року та рішення Господарського
суду Одеської області від 28.05.2002 року
про визнання права власності на
вказану будівлю за ТОВ «Арніка», які
були підставою для укладення наступних
договорів є чинними, то суд приходить
до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули
право власності на спірну будівлю на
законних підставах та у порядку,
передбаченому чинним законодавством.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
заступника прокурора Приморського
району м. Одеси в інтересах держави в
особі Фонду Державного майна України є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,60, 81, 88, ч. 3 ст. 209, ст.ст.
213-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову заступника
прокурора Приморського району м. Одеси
в інтересах держави в особі Фонду
Державного майна України - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, яки брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Бондар В.Я.