Справа № 541/1486/14-ц
Номер провадження 2/541/679/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 червня 2014 року.
Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області в складі :
головуючого - судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Олешко
Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миргороді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Миргородської міської ради
Полтавської області про встановлення
факту, що має юридичне значення та
визнання права власності на автогараж
в порядку спадкування,-

в с т а н о в
и в :

В червні 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулася в суд з цим позовом до
Миргородської міської ради,
посилаючись на те, що свого часу на
основі рішення виконавчого комітету
відповідача її покійний чоловік ОСОБА_2
спорудив автогараж по АДРЕСА_1, однак
своєчасно не одержав відповідний
правовстановлюючий документ на це
майно, хоча весь цей час вільно та
відкрито володів ним. Після відкриття
спадщини, після чоловіка, позивачка не
може оформити своїх спадкових прав
через відсутність правовстановлюючих
документів на цей гараж на ім'я
чоловіка. З цих підстав єдиним способом
захисту її права є звернення в суд з
даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_3, яка діє на підставі
відповідної довіреності / а.с. 24 /,
заявлений позов підтримала, просила
задовольнити його, пояснивши, що на
день смерті чоловіка її довірительниці
та перебувала з ним в шлюбі і проживала
разом однією сім'ю, внаслідок чого вона
фактично прийняла спадщину після
нього, проте оформити автогараж не може
по причині відсутності на нього
правовстановлюючих документів.

Представник відповідача від
Миргородської міської ради
Полтавської області Николенко К.С., що
діє на підставі довіреності / а.с. 25 /,
заявлений позов визнала, не
заперечувала проти його задоволення,
пояснивши, що свого часу на підставі
рішення виконавчого комітету органу
місцевого самоврядування чоловіку
позивачки дійсно надавався дозвіл на
спорудження автогаража по АДРЕСА_1.

Представник третьої особи від Першої
миргородської державної нотаріальної
контори в судове засідання не прибув,
хоча третя особа належним чином
повідомлена про день, час та місце
розгляду справи / а.с. 18/. Від цього
учасника процесу до суду направлено
листа, за змістом якого заперечень щодо
заявленого позову у нього немає та
висловлено прохання про розгляд справи
у відсутність представника / а.с. 20 /.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази по
справі, надані стороною позивача, та,
проаналізувавши їх в сукупності, суд
приходить до переконання про те, що
заявлений позов підлягає до
задоволення з наступних обгрунтувань.

Як встановлено судом, позивачка
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2 з жовтня 1969 року / а.с. 4 /.

17 травня 2000 року рішенням виконавчого
комітету Миргородської міської ради №
381 чоловіку позивачки ОСОБА_2 дозволено
будівництво автогаража розміром 6,0х3,8 м
в колективі „Геофізик" по АДРЕСА_1 / а.с.
26 /.

Згідно копії технічного паспорта на
гараж НОМЕР_1, така споруда дійсно
збудована в 2000 році на АДРЕСА_1 / а.с. 6 - 7
/.

За довідкою Дочірнього комунального
підприємства
„Миргородтехінвентаризація" від 10.04.2014
року № 207 станом на 31.12.2012 року право
власності на гараж АДРЕСА_1 не
зареєстровано / а.с. 8 /.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивачки помер,
що підтверджується копією свідоцтва
про його смерть / а.с. 9 /, внаслідок чого
відкрилася спадщина.

Цю спадщину прийняла позивачка, що
підтверджується повідомленням
державного нотаріуса та копіями
відповідних свідоцтв. Від прийняття
спадщини спадкоємець ОСОБА_5
відмовилася / а.с. 21 - 23, 11, 12 /.

Постановою державного нотаріуса
позивачці відмовлено у видачі
свідоцтва про право власності на
спадщину після померлого чоловіка у
виді гаража через відсутність
правовстановлюючих документів на цю
нерухомість / а.с. 14 /.

Аналіз зазначених доказів вказує на те,
що з 2000 року по день смерті ОСОБА_2
відкрито та безперервно володів і
користувався створеним ним на підставі
відповідного дозволу нерухомим майном,
а відтак вимоги позивачки про
встановлення цього юридичного факту
для підтвердження позову є
обґрунтованими.

Зважаючи на те, що функція реєстрації
нерухомого майна з видачею відповідних
правовстановлюючих документів
відповідачем втрачена, таке право
підлягає визнанню за позивачем в
судовому порядку.

При розгляді справи встановлено, що
інших спадкоємців на це майно немає /
а.с. 21 /.

Оскільки позивачка є єдиним
спадкоємцем за законом та не заявила
про відмову від спадщини, а навпаки
вчинила дії по її прийняттю,
вважається, що вона, як спадкоємець за
законом першої черги, прийняла цю
спадщину і на автогараж.

З цих підстав суд приходить до
висновку про те, що позивачка набула
повне право власності на автогараж, що
перебував у володінні та користуванні
спадкодавця, який за життя набув
відповідне право у спосіб не
заборонений законом, хоч і не оформив
його належним чином. Це право ніким не
оспорюється, а підстав для визнання
спадщини відумерлою немає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 60, 62, 64, 208, 209, 214,
215, 256, 259 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1220, 1221, 1223,
1258, 1261, 1268 ч. 3 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування у
володінні та користуванні ОСОБА_2,
включно по день його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2, автогаража АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за законом, право
власності на автогараж АДРЕСА_1, який
перебував у володінні та користуванні
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Миргородський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а рештою осіб, які брали
участь у справі, проте не були присутні
під час проголошення судового рішення,
в той же термін - з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду
Чернюк В.Д.