інстанції Шинкар А.О.Провадження №
22-ц/780/3688/14 Доповідач у 2
інстанції Таргоній Д.О.Категорія 47
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходько К.П.,

за участю секретаря - Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 17 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про поділ майна подружжя.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін -
учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що з 31 жовтня 2008 року
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, від якого мають
малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20 серпня 2013
року шлюб між ними розірвано.

Позивачка зазначає, що в період шлюбу
за спільні кошти було придбано
наступне майно: трикімнатна квартира
АДРЕСА_1, вартістю 560 000 грн; автомобіль
«Skoda Octavia A5 Elegance 1,8TSI/118kW» вартістю 199 130
грн; кухонні меблі вартістю 15 000 грн;
духовка «Indesit» вартістю 3999 грн; витяжка
«Pyramida KR-60 вартістю 1499 грн; поверхня
«Gorenje IT 612 ASC» вартістю 3999 грн;
холодильник «Bosch KGV36VW21R» вартістю 4299
грн; шафа-купе вартістю 5424 грн.

При поділі майна просила визнати за нею
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, кухонні меблі, духовку «Indesit»,
витяжку «Pyramida KR-60, поверхню «Gorenje IT612ASC»,
холодильник «Bosch KGV36VW21R», шафу-купе, а
відповідачу виділити у власність
автомобіль «Skoda Octavia A5 Elegance 1,8TSI/118kW».

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивачка
ОСОБА_5 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові,
суд першої інстанції виходив із того,
що спірне майно не є спільним сумісним,
а є особистою власністю відповідача,
оскільки придбане за кошти, які
належали йому особисто.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони ґрунтуються на
матеріалах справи та вимогах закону.

Так, судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 31 жовтня 2008 року,
від якого мають малолітню дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20
серпня 2013 року шлюб між ними розірвано.

В період шлюбу сторін було придбано
наступне майно:

- трикімнатна квартира АДРЕСА_1
вартістю 560 000 грн, на підставі
нотаріально посвідченого 14 березня 2013
року договору купівлі-продажу
квартири, укладеного між ОСОБА_6 та
ОСОБА_3;

- автомобіль «Skoda Octavia A5 Elegance 1,8TSI/118kW»
вартістю 199 130 грн, на підставі договору
купівлі-продажу від 05 березня 2013 року,
укладеного між ДП «Автотрейдінг-Центр»
та ОСОБА_3;

- кухонні меблі вартістю 15 000 грн на
підставі договору про продаж меблів №
32 від 17 березня 2013 року;

- духовка «Indesit» вартістю 3999 грн,
витяжка «Pyramida KR-60 вартістю 1499 грн,
поверхня «Gorenje IT 612 ASC» вартістю 3999 грн,
холодильник «Bosch KGV36VW21R» вартістю 4299
грн, що підтверджується фіскальним
чеком від 17 березня 2013 року;

- шафа-купе вартістю 5424 грн, що
підтверджується замовленням № ДР 1357
від 06 квітня 2013 року.

Відповідно до положень п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання.

Судом першої інстанції встановлено, що
до шлюбу відповідачу на праві
власності належала 1/2 частина квартири
АДРЕСА_2 та 3/8 частини квартири АДРЕСА_4,
які були відчужені ОСОБА_3 01 березня 2013
року за договорами купівлі-продажу, з
яких вбачається, що продаж 1/2 частини
квартири АДРЕСА_2 вчинено за 261 850 грн., а
продаж квартири АДРЕСА_4 вчинено за 1 438
740 грн.

Наведені обставини підтверджується
копією договору купівлі-продажу
квартири від 16 вересня 1999 року, копією
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 13 березня 2001 року, копіями
договорів купівлі-продажу квартири від
01 березня 2013 року (а.с. 48-52).

З матеріалів справи також вбачається,
що 16 лютого 2013 року відповідач ОСОБА_3
відкрив на своє ім'я рахунок НОМЕР_1 у
Головному управлінні по м. Києву та
Київській області ПАТ «Ощадбанк», що
підтверджується довідкою від 19.12.2013
року та випискою з рахунку банку, з якої
вбачається, що 01 березня 2013 року (в день
продажу часток квартир) відповідач
поклав на свій рахунок 1 039 090 грн.

05 березня 2013 року ОСОБА_3 закрив
вказаний вище рахунок і цього ж дня
відкрив новий рахунок № НОМЕР_2, на який
поклав 995 128,50 гривень.

05 березня 2013 року ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_6
попередній договір, за умовами якого
сторони зобов'язались в строк до 01
квітня 2013 року укласти договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, а в
якості забезпечувального платежу
ОСОБА_3 сплачено 40000 грн. (а.с. 95)

Як вбачається з виписки з банківського
рахунку № НОМЕР_2, 12 березня 2013
року ОСОБА_3 зняв з рахунку кошти в сумі
975146,00 грн. (а.с. 54)

Того ж дня, 12 березня 2014 року, між ОСОБА_3
та ОСОБА_7 укладено договір зберігання
грошових коштів у розмірі 975146,00 грн.
(а.с. 98)

14.03.2014 року ОСОБА_3 укладає з ОСОБА_6
договір купівлі-продажу квартири №
АДРЕСА_3 вартістю 560 000,00 грн. (а.с. 14-15)

Того ж дня, 14 березня 2013 року, ОСОБА_3
вносить другий (основний) платіж за
договором купівлі-продажу автомобіля
«Skoda Octavia A5 Elegance 1,8TSI/118kW» в розмірі 194 145,00
грн. (а.с. 21-24)

17 березня 2013 року ОСОБА_3 придбано
холодильник «Bosch KGV36VW21R», духовку «Indesit»,
витяжку «Pyramida KR-60», поверхню «Gorenje IT 612
ASC», загальною вартістю 11 050 грн., що
підтверджується фіскальним чеком від 17
березня 2013 року (а.с. 19), а також кухонні
меблі, вартістю 15 000 грн.

05.04.2013 року ОСОБА_3 знято з рахунку №
НОМЕР_2 20 781,80 грн. А 06.04.2013 року ним
укладено договір з придбання шафи-купе
вартістю 5 424,00 грн. (а.с. 20)

Відповідно до ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але за кошти, які належали їй,
йому особисто.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11, не належить до спільної
сумісної власності майно одного з
подружжя, набуте за час шлюбу, але за
кошти, які належали одному з подружжя
особисто.

З урахуванням вказаних обставин, суд
першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про те, що
спірне майно було придбано протягом
незначного періоду після продажу
відповідачем належних йому часток
квартир, а позивачем не надано належних
доказів, що для придбання цього майно
було використано спільні кошти
подружжя.

Таким чином рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
висновки суду є обґрунтованими,
передбачених законом підстав для
скасування рішення суду при
апеляційному розгляді не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
позивач в апеляційній скарзі,
спростовуються матеріалами справи та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановлені судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди позивача з висновками суду
першої інстанції по їх оцінці.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, вірно
послався на закон, що регулює спірні
правовідносини, дійшов правильного
висновку про відмову у позові і ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 17 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: