Справа № 283/1332/14-ц
провадження №2/283/439/2014
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

11 червня 2014 року Малинський районний
суд Житомирської області у складі: під
головуванням судді Ярмоленка В.В., при
секретарі судових засідань Пух Н.М.,
розглянувши в місті Малині на
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

позивач просить стягувати з
відповідача, як батька їхніх дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3
частини усіх видів його доходів, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно і
до досягнення ним повноліття та
аліменти в розмірі 1/4 частини його
заробітку на своє утримання. ОСОБА_3
матеріальну допомогу на утримання
дітей не надає, їх життям не цікавиться,
а тому просить стягувати з відповідача
кошти в примусовому порядку.

В судове засідання позивач не
з'явилась, подала заяву про розгляд
справи без її участі.
Відповідач до суду не з'явився, причини
неявки не повідомив, довідку з місця
роботи про одержуваний дохід
(заробітну плату) за останні 6 місяців
не надав.

Вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про
можливість ухвалити рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Встановлено, що сторони, відповідно до
рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 05.08.2013 року,
розірвали шлюб, від якого мають двох
синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які повністю знаходяться
на утриманні позивача. Відповідач,
будучи працездатним, маючи постійне
місце роботи та отримуючи заробітну
плату, має можливість надавати
матеріальну допомогу і на її утримання,
оскільки вона ніде не працює, має 2
групу інвалідності загального
захворювання.

В силу ст.180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язанні утримувати своїх
дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року,
батько або (і) інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здатностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Згідно положень
статей 141, 180-182 Сімейного кодексу
України розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 СК України після
розірвання шлюбу особа має право на
утримання, якщо вона стала
непрацездатною до розірвання шлюбу або
протягом одного року від дня
розірвання шлюбу і потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік може надавати
матеріальну допомогу.

Максимальний розмір аліментів,
які стягуються з боржника відповідно
до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня
1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження"
не повинен перевищувати 50 відсотків
заробітної плати цієї особи.

Суд вважає вимоги про стягнення
аліментів з відповідача на своє
утримання законними, однак вимога про
стягнення аліментів на утримання
дружини у розмірі 1/4 частиник усіх
видів доходів є завищеними, тому
позовні вимоги позивачки підлягають
частковому задоволенню.

Врахувавши, всі обставини справи суд
приходить висновку, що відповідач
повинен сплачувати аліменти на
утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3
частини всіх видів його доходів, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 07.05.2014 року та до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття та аліменти на утримання
позивачки в розмірі 1/6 частини всіх
видів його доходів (заробітку)
починаючи з 07.05.2014 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88 ч. 3, 215 ЦПК
України, ст.ст. 76, 180 - 183 Сімейного
кодексу України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_6
задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
мешканця АДРЕСА_1

на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2,
мешканки АДРЕСА_2, не працюючої -

аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі 1/3 частини усіх видів його
доходів щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 07.05.2014
року та до досягнення ОСОБА_5,
повноліття

та на утримання колишньої дружини,
ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини усіх видів
його доходів щомісячно, починаючи з
07.05.2014 року.

В решті вимог позову відмовити за
безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
мешканця АДРЕСА_1 - 243,60 гривень судового
збору на користь держави.

Копію рішення направити відповідачу не
пізніше трьох днів з дня його
проголошення і роз'яснити, що заяву про
перегляд заочного рішення може бути
ним подано протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення до суду, що
його ухвалив.

Позивач має право оскаржити рішення
суду протягом 10 днів з дня отримання
його копії до апеляційного суду
Житомирської області.

Суддя: В. В. Ярмоленко