Справа №: 398/1517/14-цРІШЕННЯ
Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді
при секретарі - Соловйовій
за участю: прокурора - Ніколаєвої В.М.,
представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залу суду в місті
Олександрії цивільну справу за позовом
до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5
про визнання права користування
житловим приміщенням, усунення
перешкод в користуванні ним шляхом
Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача, де просить визнати за
ним право користування житловим
приміщенням: квартирою АДРЕСА_4;
зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у
користуванні квартирою АДРЕСА_4 шляхом
його вселення та видачі йому дублікату
ключів від вхідних дверей.
Позов мотивує тим, що з липня 2009 року
по липень 2011 року був зареєстрований та
проживав зі своєю донькою ОСОБА_6 в
двокімнатній квартирі АДРЕСА_4. Згідно
договору купівлі - продажу від 16.07.2009
року власником квартири була дочка.
Він є людиною похилого віку. А тому
час від часу лікується. 07.02.2011 року він
поїхав на декілька днів до
м.Світловодськ, де отримав травму руки
та був змушений з 07.02.2011 року по 12.04.2011
року лікуватись в травматологічному
відділенні лікарні м.Світловодська, а
потім в м.Кіровоград.
Коли повернувся до м.Олександрії, то
не зміг відчинити двері, так як донька
змінила замок та сказала, що квартира
належить тільки їй і його речей в
квартирі немає. А тому він вимушений
був звернутись до прокуратури
м.Олександрії. Прокуратурою
м.Олександрії за фактом самоуправства
було відкрито кримінальну справу за
ознаками злочину, передбаченого ст.356
07.06.2011 року Олександрійським
міськрайонним судом було ухвалено
заочне рішення, згідно якого позовні
вимоги ОСОБА_6 про визнання його -
ОСОБА_3 було визнано таким, що втратив
право користування житловим
На підставі цього рішення суду,
13.07.2011 року його було знято з
Але ухвалою суду від 12 липня 2013 року
заочне рішення скасоване та в
подальшому позовну заяву ОСОБА_6 -
залишено без розгляду. Оскільки
скасовано рішення суду, то він має
право на користування житловим
приміщенням, але не може ним
скористатись, так як на даний час
згідно договору купівлі - продажу від
23.03.2012 року власником спірної квартири
є ОСОБА_4, яка не визнає його права на
користування спірною квартирою та
перешкоджає йому проживати у спірній
квартирі. Іншого житла він немає.
Посилаючись на ст.47 Конституції
України, ст., ст.16, ч.1 ст.402, ч.1 ст.405 ЦК
України, ч.4 ст.156, ст. 64 ЖК України
просить його вимоги задовольнити.
В судовому засіданні позивач та
прокурор, який діє в інтересах позивача
- позов підтримали в повному обсязі,
пояснивши суду, що з 1967 по 1983 рік
проживав за адресою: АДРЕСА_2, яку в
подальшому поміняв на квартиру в
м.Христинівка Черкаської області, де на
той час проживала дочка, а дочка
переїхала в м.Олександрію. В
Христинівку він не переїхав, там
поселилась його перша дружина. Він
переїхав в м.Світловодськ, де проживав
АДРЕСА_3. Після смерті його другої
дружини, донька продала квартиру в
м.Світловодську та на виручені кошти
придбала квартиру АДРЕСА_4, де він
проживав та був зареєстрованим, поки
дочка в судовому порядку не визнала
його втратившим право користування
цією квартирою. Де проживає його дочка
після продажу цієї спірної квартири,
йому не відомо, але припускає, що вона
може проживати у свого сина в м.Києві,
там же в Києві на Борщагівці проживає і
друга його дочка, але стосунки у нього з
На теперішній час він проживає у
знайомих за адресою: АДРЕСА_1. Іншого
Прокурор просить вимоги позивача
задовольнити, оскільки не дивлячись на
наявність чи відсутність іншого житла,
позивач має право на користування
спірним житловим приміщенням. Вважає,
що позовні вимоги є доведеними, бо до
суду надано відповідні докази, а саме
те, що на теперішній час ОСОБА_4 є
власницею спірної квартири, а
попереднім її власником буда дочка
позивача ОСОБА_6; з липня 2009 року
позивач постійно проживав та був
зареєстрованим у спірному жилому
приміщенні; заочне рішення суду від
07.06.2011 року згідно якого ОСОБА_3 було
визнано втратившим право користування
квартирою - скасовано, а тому позивачу
на даний час належить право
користування жилим приміщенням в
спірній квартирі, що також передбачено
ст.156 ЖК України. Сам факт переходу
права власності на квартиру до іншої
особи, не позбавляє його право
користування цим житловим приміщенням.
Відповідач та представник
відповідача, вважають, що позов не
підлягає задоволенню, оскільки позивач
не є членом сім'ї відповідачки.
Відповідачка пояснила, що на час
придбання квартири вона не чула, не
знала і не бачила ОСОБА_3. Вона
дивилась квартиру перед її купівлею, в
квартирі було чисто, ніяких речей там
не було. Після чого оформили договір
купівлі - продажу квартири у нотаріуса
та ОСОБА_6 отримала від неї грошові
кошти. Зараз в даній квартирі проживає
Представник відповідача
посилається на те, що Конституцією
України та ст.321 ЦК України власнику
майна гарантується непорушність його
права власності. Договір купівлі-
продажу спірної квартири належним
чином оформлений та є дійсним.
Вислухавши пояснення осіб, які
приймають участь у справі,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що вимоги не підлягають
задоволенню. Відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено наступне.
ОСОБА_6 є дочкою позивача, що
підтверджується записом акту про
народження (а.с.16).
Двокімнатна квартира АДРЕСА_4
належала ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі- продажу, посвідченого
приватним нотаріусом
Олександрійського міського
нотаріального округу Кіровоградської
області ОСОБА_2 16.07.2009 року по реєстру №
668 та зареєстрованого Олександрійським
МБТІ 24.07.2009 року за № 9558 стор. 548, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру правочинів (а.с.10).
З 21.07.2009 року в даній квартирі був
зареєстрований її батько - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, який був знятий з
реєстрації 13.07.2011 року за рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
від 07.06.2011 року, що підтверджується
довідкою КП «Житлогосп» від 18.07.2012 року
23 березня 2012 року між ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 було оформлено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, який
посвідчений ОСОБА_7, приватним
нотаріусом Олександрійського міського
нотаріального округу Кіровоградської
області, зареєстровано в реєстрі № 225
та зареєстровано в Олександрійському
МБТІ 26.03.2012 року, що підтверджується
договором купівлі - продажу та витягом
про Державну реєстрацію прав ( а.с.44, 45).
Таким чином, з 23.03.2012 року власником
квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_4.
З ухвали Олександрійського
міськрайонного суду від 24.09.2013 року
вбачається, що заочним рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
від 07.06.2011 року позовні вимоги ОСОБА_6
про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням були задоволені. Ухвалою
суду від 12 липня 2013 року заочне рішення
скасоване та в подальшому позивачка на
розгляд справи не з'явилась, а тому
позовну заяву ОСОБА_6 - залишено без
Об'єктом власності ОСОБА_4 є квартира
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.383 ЦК України та
ст. 150 Житлового кодексу УРСР,
які передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Частиною 1 ст. 156 ЖК України
передбачено, що члени сім'ї власника
будинку, які проживають разом з ним у
будинку, що йому належить, користуються
жилим приміщенням нарівні з власником
будинку, якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
жилим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст.
156 ЖК України до членів сім'ї власника
будинку (квартири) належать особи,
зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу.
Так, відповідно до ст., ст. 64, 65 ЖК
України члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Особи, що вселилися в
жиле приміщення як члени сім'ї наймача
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з
урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
Стосовно збереження права
користування житлом членами сім'ї
колишнього власника слід зазначити про
усталену практику Верховного Суду
України з цього питання.
Так, відповідно до висновків, що
містяться в ухвалах у справах №
члена сім'ї власника будинку (квартири)
користуватися цим житлом існує лише за
наявності власника права приватної
власності на це майно. Виникнення прав
членів сім'ї власника будинку на
користування будинком та обсяг цих
прав залежить від виникнення у
власника будинку права власності на
цей будинок, а отже, припинення права
власності на будинок припиняє право
членів його сім'ї на користування цим
будинком. Чинним законодавством
України не передбачено перехід прав та
обов'язків попереднього власника до
нового власника в частині збереження
права користування житлом членів сім'ї
колишнього власника у випадку зміни
власника у спірному будинку.
Таким чином, оскільки позивач до
членів сім'ї нового власника квартири -
ОСОБА_4, яка є відповідачкою у справі -
не належав і не належить, то права на
користування квартирою відповідачки
не набув та не має, оскільки
передбачаючи право власника житлового
будинку (квартири) на відчуження цих
об'єктів, закон не передбачив при цьому
перехід прав і обов'язків попереднього
власника до нового власника в частині
збереження права користування житлом
(житлового сервітуту) членів сім'ї
колишнього власника у випадку зміни
власника будинку (квартири), а тому в
позові необхідно відмовити в повному
Відповідно до ст.88 ЦПК України,
оскільки позовні вимоги не підлягають
задоволенню, а позивач звільнений від
його сплати, то витрати необхідно
покласти на державу.
Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 88, 209, 212 - 215,
218 ЦПК України, суд,-
В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_5 про визнання права
користування житловим приміщенням,
усунення перешкод в користуванні ним
шляхом вселення - відмовити в повному
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд, а
особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
Суддя: