Провадження № 2/267/292/14
Справа № 267/7227/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 квітня 2014 року
м.
Макіївка

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області у складі

головуючого судді
Кульбакова І.В.,

при секретарі Баланюк
В.О.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

третьої особи
Володіна Т.Ю.
прокурор
Айдинова В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у
справах дітей Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської
ради, за участю прокурора прокуратури
Гірницького району м. Макіївки
Донецької області про встановлення
факту батьківства, позбавлення
батьківських прав, призначення опікуна
та стягнення аліментів на утримання
дитини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя
особа - Служба у справах дітей
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради про
встановлення факту батьківства,
позбавлення батьківських прав,
призначення опікуна та стягнення
аліментів на утримання дитини. В
обґрунтування заявлених вимог
зазначив, що є дідусем малолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є сином
ОСОБА_3 (відповідач по справі) та ОСОБА_5,
які проживали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу. Також зазначив, що
відповідачка, яка є матір'ю дитини, веде
аморальний образ життя, вживає
алкоголь та наркотичні засоби, під час
вагітності безвідповідально ставилася
до свого здоров'я та своєї ще
ненародженої дитини, не була
поставлена на облік в жіночій
консультації, після пологів мала намір
відмовитися від дитини, з подальшим
залишенням дитини у дитячому будинку.
Коли дитині виповнилося дев'ять
місяців вона покинула її і залишила на
вихованні батька, бабусі та дідуся.

ІНФОРМАЦІЯ_7. батько дитини - ОСОБА_5
помер. Дитина залишилась проживати в
сім'ї позивача та його дружини.

Окрім того зазначив, що на час
звернення до суду з цим позовом дитині
виповнилося 4 роки, вона має достатній
рівень життя, отримує добре харчування,
медичний догляд, а також необхідну
моральну та фізичну підтримку.
Відповідачка не робить жодних спроб
бачити чи спілкуватися з дитиною в
обсязі необхідному для її нормального
розвитку, матеріально дитину не
забезпечує, продовжує вести аморальний
образ життя, місце її проживання
невідомо.

Крім того зазначив, що у зв'язку з тим,
що батьки дитини не перебували у
зареєстрованому шлюбі актовий запис
про народження дитини було зроблено за
вказівкою матері.

Отже, враховуючи вищезазначене, а також
той факт, що дитина любить його та те, що
він прийняв на себе всі обов'язки та
функції необхідні для належного
виховання та утримання дитини, просив
встановити факт батьківства померлого
ОСОБА_5 відносно малолітнього ОСОБА_4,
позбавити ОСОБА_3 батьківських прав
щодо малолітнього ОСОБА_4, 2009 р.н.,
стягнути з ОСОБА_3 аліменти на
утримання дитини та призначити його
опікуном ОСОБА_4, 2009 р.н.

У судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги у повному обсязі з
підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась. Про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення.
Причини неявки суду не повідомила.
Причини неявки суду не повідомив. Зі
згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Представник третьої особи - Служби у
справах дітей Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської
ради за довіреністю Володіна Т.Ю. у
судовому засіданні проти позовних
вимог не заперечувала, надала суду
висновок органу опіки та піклування
про доцільність позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів з якого вбачається, що
виходячи з інтересів малолітньої
дитини, орган опіки та піклування
вважає доцільним позбавити
батьківських прав відповідачку ОСОБА_3

Прокурор прокуратури Гірницького
району м. Макіївки Айдинова В.Г., яка
була допущена судом до участі у
розгляді справи, у судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала і
наполягала на їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4.
Відповідно до свідоцтва про народження
НОМЕР_2 від 16.02.2010 р. матір'ю дитини є
ОСОБА_3, а батьком зазначено ОСОБА_7. (а.с.
14).

Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу
України при народженні дитини у матері,
яка не перебуває у шлюбі, у випадках,
коли немає спільної заяви батьків,
заяви батька або рішення суду, запис
про батька дитини у Книзі реєстрації
народжень провадиться за прізвищем та
громадянством матері, а ім'я та по
батькові батька дитини записуються за
її вказівкою.

Статтею 130 Сімейного кодексу України
передбачено що, у разі смерті чоловіка,
який не перебував у шлюбі з матір'ю
дитини факт його батьківства може бути
встановлений за рішенням суду.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 130 СК України
заява про встановлення факту
батьківства приймається судом, якщо
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень вчинено
відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Згідно зі ст.128 СК України підставою для
визнання батьківства є будь-які
відомості, що засвідчують походження
дитини від певної особи, зібрані
відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України.

Судом встановлено та підтверджується
наявними у матеріалах справи
письмовими доказами, що запис про
народження ОСОБА_4, 2009 р.н., було
зроблено Гірницьким відділом
реєстрації актів цивільного стану
Макіївського міського управління
юстиції Донецької області на підставі
заяви матері дитини - ОСОБА_3 у
відповідності до ст. 135 СК України.

Між тим, з відомостей, які містяться в
медичних документах дитини (а.с. 15-30) та
акту про участь матері у вихованні
дитини та доданих до нього письмових
поясненнях сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с.
44-48) вбачається, що батьком дитини є
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Так, з моменту народження ОСОБА_4 мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
довідкою ТОВ «Інвестстрой 2011».
Зазначена адреса, є адресою постійного
проживання ОСОБА_5 до його смерті.

Окрім того, по червень 2010 р. ОСОБА_5
мешкав однією родиною з матір'ю дитини,
за життя визнавав своє батьківство у
відношенні до ОСОБА_4, 2009 р.н.,
опікувався дитиною, займався його
вихованням та розвитком.

Та обставина, що зазначені у свідоцтві
про народження дитини ім'я та по
батькові батька, які записані зі слів
матері, повністю співпадають з ім'ям та
по батькові померлого ОСОБА_5, також
дає підстави визнати батьківство
ОСОБА_5 щодо малолітнього ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до ч 3 ст. 128 СК України позов
про визнання батьківства може бути
пред`явлений особою, яка утримує та
виховує дитину.

Встановлення факту батьківства
необхідно позивачу для виникнення в
нього немайнових прав відносно дитини,
а також за для реалізації свого
обов'язку як діда утримувати свого
малолітнього внука у якого немає
батька, а матір якого не може надавати
йому належного утримання у зв'язку з
аморальним способом життя.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для висновку про
встановлення факту батьківства ОСОБА_5
щодо малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Щодо позовних вимог в частині
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
відносно малолітнього ОСОБА_4, 2009 р.н.,
суд зазначає наступне.

Статтею 11 Закону України «Про охорону
дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 р.
встановлено, що кожна дитина має право
на проживання в сім'ї разом з батьками
або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку особистості дитини. На
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Згідно з принципом шостим Декларації
прав дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., малолітня
дитина повинна, коли це можливо, рости
під опікою і відповідальністю своїх
батьків і у всякому випадку в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості, малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виключні обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 164 СК України мати
може бути позбавлена батьківських
прав, якщо вона: ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, є хронічним
алкоголіком або наркоманом.

З акта в.о. начальника ВКМСД
Гірницького РВ ММУ від 20.06.2013 р. та
письмових пояснень сусідів позивача -
ОСОБА_8, ОСОБА_9 вбачається, що починаючи
з червня 2010 року відповідачка не
займається вихованням дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, веде аморальний спосіб
життя, зловживає спиртними напоями, не
допомагає сину матеріально, не
цікавиться його здоров'ям. Дитина
знаходиться на вихованні батька
ОСОБА_5, бабусі та дідуся дитини з боку
батька - ОСОБА_1, ОСОБА_10 (а.с. 45-49)

Відповідно до довідки АВЖБ «Червона
Зірка» від 20.06.2013 р. (а.с. 37) відповідачка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2,
однак за місцем реєстрації не проживає.
Встановити місце її постійного
проживання не є можливим.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачкою своїх батьківських
обов'язків рішенням виконкому
Макіївської міської ради № 1211 від
09.04.2014 р. було затверджено висновок
органу опіки та піклування про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3, згідно якого остання
залишила свого сина ОСОБА_11, 2009 р.н.,
мешкати в родині позивача, веде
аморальний спосіб життя, не робить
спроб бачити чи спілкуватися з дитиною,
не піклується про її фізичний та
духовний розвиток, матеріально не
забезпечує, що, виходячи з інтересів
дитини, дає підстави для доцільності
позбавлення її батьківських прав.

Ухилення від виконання батьківських
обов'язків передбачає систематичне
невиконання обов'язку турбуватися про
дитину та наявність вини батьків, що
належить до обов'язкових умов
позбавлення батьківських прав.

Отже, зазначені вище фактори поведінки,
як кожен окремо, так і в сукупності,
можна розцінювати як свідоме
систематичне ухилення від виховання
дитини та нехтування своїми
батьківськими обов'язками
відповідачкою, що свідчить про її винну
поведінку щодо дитини.

Крім винної поведінки щодо дитини,
згідно виписного епікризу з історії
хвороби № 322 (а.с. 15), ОСОБА_3 є
наркоманкою, хворіє на ВІЛ та сифіліс.
Під час вагітності нехтувала своїм
здоров'ям, вживала наркотичні засоби,
не встала на облік у жіночій
консультації, що призвело до
захворювання дитини вродженим
сифілісом.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,
16 постанови №3 від 30.03.2007 р. «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення
батьківських прав» роз'яснив, що
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно їх утримують та
інше), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Враховуючи викладене суд вважає, що
позовні вимоги відносно позбавлення
батьківських прав позивачем доведені і
підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині встановлення
опіки над малолітнім ОСОБА_4, 2009 р.н., суд
вважає обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та
піклування встановлюються з метою
забезпечення особистих немайнових і
майнових прав та інтересів малолітніх,
неповнолітніх осіб, а також
повнолітніх осіб, які за станом
здоров'я не можуть самостійно
здійснювати свої права і виконувати
обов'язки.

Відповідно до ст. 243 СК України опіка,
піклування встановлюється над
дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими
батьківського піклування. Опіка
встановлюється над дитиною, яка не
досягла чотирнадцяти років, органом
опіки та піклування, а також судом у
випадках, передбачених Цивільним
кодексом України.

Згідно ст. 224 СК України опікуном,
піклувальником дитини може бути за її
згодою повнолітня дієздатна особа.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
забезпечення організаційно-правових
умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування" діти, позбавлені
батьківського піклування є діти, які
залишилися без піклування батьків у
зв'язку з позбавленням їх батьківських
прав, відібранням у батьків без
позбавлення батьківських прав,
визнанням батьків безвісно відсутніми
або недієздатними, оголошенням їх
померлими, відбуванням покарання в
місцях позбавлення волі та
перебуванням їх під вартою на час
слідства, розшуком їх органами
внутрішніх справ, пов'язаним з
ухиленням від сплати аліментів та
відсутністю відомостей про їх
місцезнаходження, тривалою хворобою
батьків, яка перешкоджає їм виконувати
свої батьківські обов'язки, а також
підкинуті діти, батьки яких невідомі,
діти, від яких відмовилися батьки, та
безпритульні діти.

В судовому засіданні було встановлено
та підтверджено матеріалами справи, що
малолітній ОСОБА_4 позбавлений
батьківського піклування у зв'язку зі
смертю батька та ухиленням матері від
виконання своїх батьківських
обов'язків.

Так, починаючи з 2010 року дитина мешкає у
родині позивача, який фактично
займається її вихованням, забезпечує
усім необхідним. З історії розвитку
дитини (а.с. 17-34) вбачається, що позивач з
дружиною опікуються про стан здоров'я
дитини, систематично відвідують
лікарів, виконують усі їх вказівки.

Згідно висновку КМУ «Центр первинної
допомоги № 1 м. Макіївки Донецької
області» від 17.05.2013 р. (а.с. 36) ОСОБА_1 є
здоровою людиною, ніякими хронічними
захворюваннями не страждає.

Окрім того, позивач раніше не судимий,
на обліку у наркологічному диспансері
або психічній лікарні не перебуває, має
постійний дохід у розмірі понад 3 000 грн.
00 коп. (а.с. 42-44).

Мати дитини незважаючи на наявність
реєстрації за адресою: АДРЕСА_3,
фактично не має постійного місця
проживання, веде бродяжний образ життя.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд
встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування, і призначає
опікуна за поданням органу опіки та
піклування.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для встановлення
опіки над малолітнім ОСОБА_4, 2009 р.н., та
призначення його опікуном ОСОБА_1.

На час розгляду справи позивач разом з
дитиною мешкають окремо від
відповідачки, яка на утримання дитини
матеріальної допомоги у добровільному
порядку не надає.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

У відповідності зі ст. 181 ч. 3 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька або
у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 191 ч. 1 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ст.166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

З урахуванням наведених норм закону та
всіх обставин справи суд вважає
необхідним стягнути з відповідача
щомісячно на користь позивача на
утримання малолітньої дитини аліменти
у розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, від дня пред'явлення
позову до її повноліття.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що рішення в частині
стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Враховуючи викладене, керуючись ЗУ
«Про охорону дитинства», ст.ст. 128, 130, 164,
166, 180, 181, 191, 243, 224 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 55, 60 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 209, 212-215, 218,
224-226, 256, 367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що біологічним
батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Макіївки Донецької області, є ОСОБА_5,
уродженець м. Макіївки Донецької
області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
батьківських прав щодо її малолітнього
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
опіку і призначити його опікуном
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, м.
Макіївки Донецької області,
ІНФОРМАЦІЯ_5, щомісячно на користь
ОСОБА_1, уродженця м. Макіївки Донецької
області, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 08.10.2013 р.
до досягнення дитиною повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмової
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду Донецької
області через Гірницький районний суд
м. Макіївки Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя