Єдиний унікальний номер 259/3771/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/74/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі :

головуючого - судді Жданової В.С.

суддів
: Принцевської В.П., Безрученко Ю.В.

при
секретарі Щербюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну
справу за апеляційною скаргою
прокурора Донецької області на рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 26 серпня 2013 року та
додаткове рішення від 09.12.2013 року у
справі за позовом прокурора м.
Донецька, який діє в інтересах ОСОБА_1,
до Управління комунальних ресурсів
Донецької міської ради про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру, визнання
недійсним розпорядження начальника
Управління комунальних ресурсів
Донецької міської ради про передачу
квартири у приватну власність, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 26
вересня 2013 року відмовлено в
задоволенні позову , заявленого
прокурором м. Донецька в інтересах
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсним свідоцтва про
право власності, визнання недійсним
розпорядження начальника Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської ради про передачу квартири у
приватну власність. Додатковим
рішенням від 09.12.2013 року відмовлено в
задоволенні позовних вимог про
визнання за ОСОБА_1 права користування
жилою площею у квартирі за адресою
АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі прокурор,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги посилається на те,
що питання про визнання неповнолітньої
ОСОБА_1 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням в
судовому порядку не вирішувалось,
остання була знята з реєстрації у
серпні 1999 року незаконно, що є
підставою для поновлення її порушених
прав на житло. Розпорядження
Управління комунальних ресурсів
Донецької міської ради №7164 від 27.03.2007 р.
про приватизацію спірної квартири у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно не зареєстровано, тому у
відповідачів не виникло право
власності на вказану квартиру.

В судовому засіданні прокурор, який
виступає в інтересах ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, підтримав апеляційну
скаргу.

ОСОБА_1, в інтересах якої виступає
прокурор, підтримала апеляційну скаргу
прокурора.

Представник відповідача ОСОБА_3
просить відхилити апеляційну скаргу.

Відповідачі Управління комунальних
ресурсів Донецької міської ради та
ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились
, про розгляд справи повідомлені
належним чином, що відповідно до ч.2 ст.
305 ЦПК України є підставою для розгляду
справи без їхньої участі.

При розгляді справи судом першої
інстанції встановлено, що в квартирі за
адресою АДРЕСА_1 на підставі обмінного
ордеру були зареєстровані ОСОБА_5 -
оснований квартиронаймач, її донька
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьки ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, співмешканець наймача квартири
ОСОБА_9. 18.11.1997 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8
зняті з реєстрації у квартирі у зв»язку
зі смертю. Рішенням Куйбишевського
районного суду м. Донецька ОСОБА_5
визнана такою, що втратила право
користування вказаним житловим
приміщенням , оскільки у квартирі не
проживала без поважних причин з січня
1997 року. Перед своїм зникненням у січні
1997 року ОСОБА_5 відвела свою доньку до
батьків чоловіка ОСОБА_10 та ОСОБА_11, в
квартирі яких вона є зареєстрованою та
проживає до теперішнього часу. З 05
травня 2000 року у спірній квартирі є
зареєстрованою донька ОСОБА_9 - ОСОБА_3,
яка 08.12.2005 року звернулась до
Управління комунальних ресурсів
Донецької міської ради з заявою про
приватизацію квартири і
розпорядженням від 28.12.2005 року
квартиру було передано у її власність
з видачею свідоцтва № 6636 про право
власності на квартиру.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з того, що місце
проживання дитини, яка досягла десяти
років, визначається за згодою батьків і
самої дитини. Батьки неповнолітньої
ОСОБА_1 визначили місце проживання
дитини з дідусем ОСОБА_10 та бабусею
ОСОБА_11, які не заперечували проти
цього. Батько неповнолітньої ОСОБА_12 не
позбавлений батьківських прав, опіка
над дитиною не встановлювалась.
Відповідач ОСОБА_3 вселилась у спірну
квартиру відповідно до закону, на час
приватизації була зареєстрованою у
квартирі, порушень вимог закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» не встановлено.

Такий висновок суду відповідає
фактичним обставинам справи і вимогам
діючого цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 за згодою батьків з січня
1997 року проживала з дідусем та бабусею
в їх квартирі за адресою АДРЕСА_3, є
зареєстрованою у вказаній квартирі та
проживає в ній до теперішнього часу.

Відповідно до ст.. 17 ЦК України в
редакції 1963 року, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
місцем проживання неповнолітніх, що не
досягли п»ятнадцяти років, які
перебувають під опікою визнається
місце проживання їх батьків /
усиновителів/ або опікунів.

Відповідно до ч.1 ст.67 КпШС Української
РСР якщо батьки не проживають разом, то
від їх згоди залежить, при кому повинні
проживати неповнолітні діти.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11
підтвердила, що у 1997 році її невістка
ОСОБА_5 привела до неї онуку ОСОБА_1 та
залишила, сама зникла, відомостей про
неї не має. Опіка на дитиною не
встановлювалась, житло не
закріплювалось, її син ОСОБА_12
батьківських прав не позбавлявся,
онука зареєстрована та проживає у неї у
квартирі.

Вбачається, що ОСОБА_3, право на
проживання якої у спірній квартирі не
оспорюється, звернулась із заявою про
приватизацію квартири 28.11.2005 року. ( а.с.
31). Розпорядження про приватизацію
квартири видано Управлянням
комунальних ресурсів Донецької
міської ради 28.12.2005 року №6636.

На час приватизації квартири ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 вже була повнолітньою,
була зареєстрованою за іншою адресою,
прав на приватизацію квартири не мала.

Згідно ст..1Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» приватизація державного
житлового фонду (далі - приватизація) -
це відчуження квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках,
призначених для проживання сімей та
одиноких осіб, кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів, та належних до
них господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т.ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України. Статтею 2 вказаного Закону
визначено, що до об'єктів приватизації
належать квартири багатоквартирних
будинків, одноквартирні будинки,
житлові приміщення у гуртожитках
(житлові кімнати, житлові блоки
(секції), кімнати у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів (далі - квартири
(будинки), які використовуються
громадянами на умовах найму.

З огляду на викладене відсутні
підстави для висновку про порушення
прав особи, яка на час приватизації
квартири була повнолітньою, у квартирі
не мешкала, зареєстрованою не була,
право на проживання не зберігалось.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що неповнолітня у 1999 році
неправомірно була знята з реєстрації
одночасно з матір»ю ОСОБА_5 є
неспроможними, оскільки питання
оцінки дій посадових осіб щодо зняття з
реєстрації вказаної особи перебувають
поза межами даного позову.

Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Правомірність зняття ОСОБА_1 з
реєстрації у 1999 році прокурором не
оспорюється, будь-яких вимог з цього
приводу до посадових осіб не заявлено.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду першої
інстанції, не містять підстав для
висновку про порушення норм
матеріального або процесуального
права при розгляді даної справи.
Підстав для скасування ухваленого
рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора Донецької
області відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду
м.Донецька від 26 серпня 2013 року та
додаткове рішення від 09.12.2013 року у
справі за позовом прокурора м.
Донецька, який діє в інтересах ОСОБА_1,
до Управління комунальних ресурсів
Донецької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання недійсним розпорядження
начальника Управління комунальних
ресурсів Донецької міської ради про
передачу квартири у приватну власність
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга на неї може бути
подана до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.