Справа № 0907/2-7691/2011
Провадження № 2/344/117/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Івано-Франківський
міський суд, Івано-Франківської
області

в складі - головуючого-судді:
Островського Л.Є.

секретаря:
Федорак Я.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ТзОВ «Люксінвестбуд» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
виселення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідачів із позовом про
виселення із незаконно займаної
житлової квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. До суду подав
заяву про розгляд справи за його
відсутності та просив про задоволення
позовних вимог.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоча про день та час розгляду
справи повідомлялись належним чином,
про причини своєї неявки суд не
повідомили.

Дослідивши докази, які надані
сторонами на обґрунтування позовних
вимог, з'ясувавши таким чином фактичні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх невизнаних
прав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, згідно ч.1 ст. 11 ЦПК
України встановлено, що суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цьогоКодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, а згідно
ст.60 ЦПК України встановлено, що «кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу».

Судом встановлено, що 25.10.2007 року між
ОСОБА_1 та ТзОВ «Люксінвестбуд» в особі
представників, що діють спільно,
директора ТОВ «Люксінвестбуд»
Сікірського М.М. та президента ТОВ
«Люксінвестбуд» Кунець Г.З. укладено
договір купівлі-продажу квартири, а
саме гр.ОСОБА_1 продав, а ТзОВ
«Люксінвестбуд» купило квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
07.11.2007 року ТзОВ «Люксінвестбуд»
зареєструвало право власності на
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі продажу
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_7 від 25.10.2007 року.

Із заяви засвідченої приватним
нотаріусом ОСОБА_7 від 26.10.2007 року
вбачається, що гр.ОСОБА_1 заявив, що
продав квартиру АДРЕСА_1
«Люксінвестбуд» за 572 200 грн. 00 коп. в
порядку відселення та у зв'язку нової
забудови в межах вулиць Євгена
Коновальця, 12 Січових Стрільців, 32. При
цьому ствердив, що за рахунок коштів,
одержаних від ТзОВ «Люксінвестбуд» за
продаж вказаної квартири, придбає
самостійно на власний вибір квартиру, а
також заявив, що розрахунок за продану
квартиру проведено повністю, своїм
підписом підтвердив відсутність
будь-яких претензій фінансового чи
матеріального характеру.

Відповідно до п.12 Договору
купівлі-продажу, право власності на
квартиру виникає у покупця з моменту
державної реєстрації. На виконання
даного пункту Договору Позивач
звернувся до Івано-Франківського ОБТІ,
яке провело відповідну реєстрацію про
що видало витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно на бланку
суворої звітності серії ССГ №975080,
номер витягу: 16564814 від 07.11.2007 року та
зроблено відповідний запис до
технічного паспорту.

Статтею 46 Конституції України
гарантовано, що кожен має право на
житло. Ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.383 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник квартири має
право і користуватися помешкання для
власного проживання та проживання
членів своєї сім'ї.

Відповідно до ст.317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь - які дії,
які не суперечать закону. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Укладеним 25.10.2007р. договором купівлі
продажу майна - квартири АДРЕСА_1, копія
якого міститься в матеріалах справи,
підтверджується придбання ТОВ
„Люксінвестбуд" у ОСОБА_1 квартири.

Відповідно до рішення
Івано-Франківського міського суду від
31.03.2014 року у задоволенні позовних
вимог представника ОСОБА_3 ОСОБА_9 до
ОСОБА_1, товариства з обмеженою
відповідальністю «Люксінвестбуд» про
визнання договору купівлі-продажу
квартири недійсним - відмовлено.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що ТзОВ «Люксінвестбуд»
на праві власності належить квартира
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Однак ОСОБА_1 продовжує жити в проданій
квартирі разом із членами своєї сім'ї
та відмовляється її звільнити без
наявних на те причин. На неодноразові
звернення та прохання з боку ТзОВ
«Люксінвестбуд» з приводу виселення із
спірного житлового приміщення ОСОБА_1
не реагує.

З урахуванням викладеного вище, суд
приходить до висновку, що вимога
позивача є обґрунтованою, доведеною та
такою, що підлягає задоволенню в
повному обсязі.

На підставі ст.ст.15,321,317,319 ЦК України, 46
Конституції України, ст.ст.10,11,60,61 ЦПК
України, Керуючись ст.ст. 215-218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1), ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_2),
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_3), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер
- НОМЕР_4) із незаконно займаної
житлової квартири, яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1, (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) виконати умови Договору
купівлі-продажу від 25.10.2007 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду.

Суддя:
Л.Є.
Островський