ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом приватного
підприємства «Галактика» до ОСОБА_3
компанії «F&M Agency Ltd», третя особа
- компанія «KRIMSKA INDUSTRIJA d.о.о» про
визнання договору про відступлення
права вимог недійсним за касаційною
скаргою приватного підприємства
«Галактика» на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 11 квітня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 3 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ПП «Галактика»
звернулося до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що позивач є
агентуючою компанією, яка виконує
послуги по агентуванню теплоходів
«Magdalena», орендованих у іноземної
компанії «SWORDMAN GROUP INC» іноземною
компанією «KRIMSKA INDUSTRIJA d.о.о.». Відповідно
до умов агентського договору від 15
січня 2008 року агентуюча компанія несе
повну відповідальність за простій
теплоходів довірителя. 25 жовтня 2010 року
між компанією «F&М Agency Ltd» та
ОСОБА_3 було укладено договір про
уступлення права вимоги. Відповідно до
п. 2.2 договору ОСОБА_3 зобов'язаний був
протягом трьох календарних днів з
моменту набрання чинності договору
сплатити компанії грошову суму в
розмірі 910 006 грн. 11 коп. За умовами
зазначеного договору ОСОБА_3 набув
право вимоги виконання грошових
зобов'язань до іноземної компанії
«SWORDMAN GROUP INC» на загальну суму 115 045,02 дол.
США. Позивач із укладеним договором не
погоджується, оскільки договірні
відносини між іноземними компаніями
«SWORDMAN GROUP INC» та «F&М Agency Ltd»
спростовуються тим, що кораблі, на які
ніби то постачалися паливно-мастильні
матеріали, знаходяться у постійному
користуванні іноземної компанії «KRIMSKA
INDUSTRIJA d.о.о.». Також компанія «F&М Agency Ltd»
не повідомила компанію SWORDMAN GROUP INC» та
ПП «Галактика» про укладення договору
з ОСОБА_3, та не надала документів, які б
підтверджували сплату ОСОБА_3 компанії
«F&М Agency Ltd» коштів відповідно до
договору. Також позивач зазначає, що
ОСОБА_3 не є суб'єктом підприємницької
діяльності, оскільки це суперечить
вимогам чинного законодавства, зокрема
ст. 5 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність».
Таким чином, у зв'язку із порушенням
законодавства при зміні кредитора у
зобов'язанні, право вимоги набула
особа, яка не має на це жодних правових
підстав, а тому передана вимога є
недійсною. На підставі викладеного
позивач просив суд визнати договір про
відступлення права вимоги від 25 жовтня
2010 року, укладений між «F&М Agency Ltd» та
ОСОБА_3 недійсним.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 11 квітня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
3 липня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ПП «Галактика»
просить скасувати судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові, з висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
наслідки недійсності правочину не
застосовуються до правочину, який не
вчинено.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Судом установлено, що відповідно до
договору відступлення права вимоги від
25 жовтня 2010 року, згідно з п. 2.2. ОСОБА_3
зобов'язаний був протягом трьох
календарних днів з моменту набрання
чинності договору сплатити компанії
«F&М Agency Ltd» грошову суму в розмірі,
передбаченому п. 2.1. договору, а саме - 910
006 грн. 11 коп. За умовами зазначеного
договору ОСОБА_3 набув право вимоги
виконання грошових зобов'язань до
іноземної компанії «SWORDMAN GROUP INC» на
загальну суму 115 045,02 дол. США.

Відповідно до висновку
судово-почеркознавчої експертизи від
19 лютого 2013 року підпис від
імені ОСОБА_3 у договорі про
відступлення права вимоги виконаний не
ОСОБА_3, а іншою особою з намаганням
наслідувати підпис ОСОБА_3

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено,
що договір є укладений, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Установивши, що спірний договір, який
за формою і змістом відповідає вимогам
закону, але експертизою підтверджено,
що одна із сторін його не підписувала,
суд має виходити з того, що такий
договір є вчиненим. У цьому випадку п. 8
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року « Про
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» про не
вчинення договору, чи не укладення не
застосовується. Зазначене вище є
підставою для визнання договору
недійсним за ст. ст. 203, 215 ЦК України як
підписання договору особою, яка не має
на це повноважень та волевиявлення
власника, якщо власник у подальшому не
схвалив такого правочину.

Таким чином, встановивши, що
оспорюваний договір відступлення
права вимогами підписані не ОСОБА_3, що
підтверджується висновком
судово-почеркознавчої експертизи, суди
дійшли помилкового висновку про
відсутність правових підстав для
визнання договору недійсним з підстав
ч. 3 ст. 203, ст. 215 ЦК України і
безпідставно відмовили у задоволенні
позову.

За таких обставин судові рішення не
відповідають вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст.
338 ЦПК України є підставою для
скасування судових рішень із передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного
підприємства «Галактика» задовольнити
частково.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 11 квітня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 3 липня 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько М.Є. Червинська В.А.
Черненко