Справа № 432/1719/14-ц
Провадження №2/432/1042/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення).

17 червня 2014 р.

Стахановський
міський суд Луганської області

у складі

головуючого : судді ШАРГАРОВСЬКОЇ В.І.

при секретарі СКРИПНИК Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стаханові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в
інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3,
3-тя особа з боку відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - міський відділ
Управління державної міграційної
служби України в м. Стаханові
Луганської області про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Стахановського
міського суду Луганської області із
позовом до відповідача про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

В обгрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що будинок
АДРЕСА_1 належить йому на праві
власності. До зазначеного часу в
будинку зареєстрований відповідач.
Відповідач не мешкає в будинку з 2007 р.
Із зазначеного часу він не має в
будинку особистих речей. У
добровільному порядку знятися з
реєстрації відповідач не бажає. Мешкає
відповідач в будинку АДРЕСА_2.
Реєстрація відповідача в будинку
позивача перешкоджає останньому
вільно користуватися та
розпоряджатися своєю власністю.
Просить суд визнати відповідача таким,
що втратив право користування
будинком АДРЕСА_1; зняти відповідача з
реєстрації в будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач був
відсутній, скориставшись своїм правом,
передбаченим ст. 38 ЦПК України,
приймати участь у справі через свого
представника.

Представник позивача в судовому
засіданні була відсутня, надавши суду
заяву про розгляд справи за її
відсутністю. Вимоги позивача підтримує
у повному обсязі, просить їх
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні був
відсутній, про причину неявки суд не
повідомив. Про час і місце слухання
справи повідомлений належним чином -
судовими повістками з поштовим
повідомленням, які отримав своєчасно,
більше ніж за 3 доби до судового
розгляду справи. Заяви про слухання
справи за його відсутністю чи
відкладання розгляду справи не надав.
Судом прийнято рішення про заочний
розгляд справи за відсутністю
відповідача і постановлення по справі
заочного рішення на підставі наявних у
справі доказів. Представник позивача
проти заочного розгляду справи не
заперечує.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
на підставі доказів, наданих сторонами.
В судовому засіданні досліджені всі
докази, надані сторонами. Клопотання
про витребування і дослідження інших
доказів до суду не надійшли. Суд
постановляє рішення на підставі
доказів, досліджених в судовому
засіданні.

Дослідивши письмові докази та оцінивши
всі докази по справі в їх сукупності
суд приходить до наступних висновків:

відповідно до ст. 47 Конституції України
кожний громадянин має право на житло.
Держава створює умови, відповідно до
яких кожен громадянин має можливість
збудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду. Вказане
конституційне право відповідач
реалізував, коли отримав право
мешкання в будинку АДРЕСА_1, що
підтверджено копією домової книги для
прописки громадян, які мешкають в
будинку АДРЕСА_1 (а.с.6-8), копією довідки
від 12.03.2014 р. голови квартального
комітету № 3 (а.с.9), довідкою довідкого -
адресного бюро УДМС України в
Луганській області від 24.04.2014 р. (а.с.14),
які суд оцінює як допустимі і кладе їх в
основу рішення в якості письмових
доказів, оскільки документи видані
уповноваженими установами і оформлені
у відповідності до вимог діючого
законодавства.

Частина 1 статті 319 ЦК України визначає,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є власником житлового будинку
АДРЕСА_1, що підтверджено копією
довідки комунального підприємства
«Стахановсьбке бюро технічної
інвентаризації» від 14.07.2008 р. (а.с.6,
оборотна сторона), яку судо оцінює як
допустиму і кладе її в основу рішення в
якості письмового доказу, оскільки
оригінал зазначеного документу видано
уповноваженою установою і оформлено у
відповідності до вимог діючого
законодавства.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. При
цьому відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу
України при тимчасовій відсутності
наймача чи члена його родини, які
відсутні в оселі з поважних причин, за
ними зберігається житлове приміщення
протягом 6 місяців.

Факт відсутності відповідача без
поважних причин понад 6 місяців в
жилому приміщенні АДРЕСА_1,
підтверджується копією довідки від
12.03.2014 р. (а.с.9), оцінка якій, як
письмовому доказу надана судом вище і
додаткової аргументації не потребує.

Крім того, відповідач на спростування
зазначеного факту суду також
переконливих доказів не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача в частині визнання
відповідача таким, що втратив право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, ґрунтуються на законі і
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Звертаючись до суду із позовом,
позивач, поряд з іншою вимогою, просить
суд зняти відповідача з реєстрації за
адресою : АДРЕСА_1

Завданням цивільного судочинства,
відповідно до положень ч.1 ст. 1 ЦПК
України є справедливий і неупереджений
та своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

В сенсі положень ст. 30 ЦПК України,
особа, яка порушує права іншої особи,
виступає в цивільному процесі в якості
відповідача.

Право заміни неналежного відповідача
належним чи залучення до участі у
справі співвідповідача, відповідно до
вимог ст. 33 ЦПК України, віднесено
законодавцем тільки до повноважень
позивача. Інші учасники судового
процесу не наділені законним право
проводити заміну відповідача чи
залучати певну фізичну чи юридичну
особу до участі у справі в якості
відповідача чи співвідповідача.

Стаття 11 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11.12.2003 р.
встановлює, що реєстрація місця
проживання та перебування особи
здійснюється відповідним органом
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації (орган реєстрації)…

Звертаючись до суду з вимогою про
знаття відповідача з реєстрації,
позивач зазначає міський відділ
Управління державної міграційної
служби України в м. Стаханові, який в
сенсі положень ст. 11 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», є
органом реєстрації, 3-ю особою з боку
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору.

Від позивача та його представника
клопотання з приводу залучення
міського відділу Управління державної
міграційної служби України в м.
Стаханові в якості співвідповідача з
метою покладання на нього обов'язків
вчинити певні дії, пов'язані із зняттям
відповідача з реєстрації, до суду не
надходили.

У суду законних підстав, в силу ст. 33 ЦПК
України, самостійно проводити таку
заміну, не має.

Таким чином, звертаючись до суду з
вимогою про зобов'язання 3-ї особи з
боку відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
міського відділу Управління державної
міграційної служби України здійснити
певні дії з приводу зняття з реєстрації
відповідача, позивачем та його
представником обрано не вірний спосіб
захисту права позивача.

Судовий збір в сумі 245 грн., відповідно
до ч.1 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з
відповідача на користь позивача,
оскільки вимоги позивача судом
задоволені і ним документально
підтверджено сплату судового збору.

Керуючись ст. 47 Конституції України; ст.
71 ЖК України ; ст.ст. 16, 319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК
України; ст.ст. 7,11 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»; Рішенням
Верховного Суду України по справі від
16.01.2012 р.; ст.ст. 1, 10, 11, 30, 33, 60 , 88 ч.1, 212-215,
224-228, 292,294, 360-7 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що
втратив право користування житловим
будинком АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 245
грн. в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу
подано не було. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути переглянуто за
письмовою заявою відповідача, яка
подається до Стахановського міського
суду Луганської області протягом 10
днів, з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
судового рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржено в
загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами,
які приймали участь у справі, але не
були присутніми під час його
проголошення, протягом 10 днів, з дня
отримання його копії, шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Луганської області через
Стахановський міський суд Луганської
області.

Головуючий

Шаргаровська В.І.