Справа № 161/3597/14-ц Провадження №
22-ц/773/807/14 Головуючий у 1 інстанції:
Кирилюк В.Ф. Категорія: 30 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Петрука І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного комунального
підприємства «Луцьктепло» (далі - ДКП
«Луцьктепло») про припинення
неправомірних дій, відшкодування
збитків, втраченої вигоди та моральної
шкоди за апеляційними скаргами
відповідача Державного комунального
підприємства «Луцьктепло» та позивача
ОСОБА_1 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 08 квітня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до ДКП «Луцьктепло» про
припинення неправомірних дій,
відшкодування збитків, втраченої
вигоди та моральної шкоди.

Позов обґрунтував тим, що відповідачем
йому донараховано до сплати 1844,30 грн. у
зв'язку з перевищенням міжповірочного
інтервалу квартирних приладів обліку
гарячого водопостачання відповідно до
норми споживання та кількості
зареєстрованих у квартирі осіб. Про
такі дії відповідача йому стало відомо
з листа ДКП «Луцьктепло», отриманого
ним 14.02.2014 року.

Просив суд припинити такі неправомірні
дії ДКП «Луцьктепло» щодо нього як
споживача послуг, зобов'язати
відповідача привести дані щодо обсягів
споживання гарячої води за період 2013-2014
років у відповідність з показами
лічильників гарячого водопостачання,
притягнути винних осіб до
відповідальності, відшкодувати йому
збитки в сумі 1995 грн., втрачену вигоду в
сумі 2200 грн. та 5000 грн. моральної шкоди,
яка полягає в приниженні гідності та
душевних переживаннях з приводу
неможливості надалі користуватися
квартирними лічильниками обліку
використання гарячої води.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 08 квітня 2014 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалено визнати неправомірними дії
ДКП «Луцьктепло» по нарахуванню плати
за надані послуги з теплопостачання
квартири АДРЕСА_1 відповідно до норми
споживання та кількості
зареєстрованих у квартирі осіб за
період міжповірочного інтервалу
квартирних приладів обліку гарячого
водопостачання.

Зобов'язано ДКП «Луцьктепло» припинити
нарахування плати за надані послуги з
теплопостачання квартири АДРЕСА_1
відповідно до норми споживання та
кількості зареєстрованих у квартирі
осіб до моменту проведення повірки
квартирних приладів обліку гарячого
водопостачання.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
позивач ОСОБА_1 та відповідач ДКП
«Луцьктепло» подали апеляційні скарги,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а також - на неповноту з'ясування судом
обставин справи. Позивач просить
рішення суду в частині відмовлених
позовних вимог скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.
Відповідач просив скасувати рішення
суду першої інстанції в частині
задоволених позовних вимог і ухвалити
в цій частині нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити повністю.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню, а
рішення - зміні з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це відповідає матеріалам справи, що
позивач ОСОБА_1 проживає у квартирі
АДРЕСА_1, в якій встановлені лічильники
обліку гарячої води, відповідно до
показань яких ОСОБА_1 оплачує плату за
отримані житлово-комунальні послуги.

Вказані лічильники ДКП «Луцьктепло»
були прийняті в експлуатацію 20.08.2012
року та встановлено дату їх наступної
повірки - 20.08.2013 року.

В зв'язку з тим, що після 20.08.2013 року
лічильники споживачем послуг повірені
не були, ДКП «Луцьктепло» нараховує
позивачу плату за послугу з гарячого
водопостачання не згідно показників
лічильників, а згідно нормативів
споживання за кількістю
зареєстрованих у квартирі осіб.

Відповідно до умов Договору про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання гарячої води, що
укладений сторонами 27 вересня 2010 року
(далі - Договір) споживач має право на
отримання своєчасно та належної якості
послуг згідно із законодавством та
умовами цього договору. Пунктом 10
розділу16 Договору визначено, що
споживач має право на періодичну
повірку, обслуговування та ремонт
квартирних засобів обліку, у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж.
Обов'язком споживача (п.п.1, 3 розділу 10
Договору) є оплата послуг в
установлений договором строк;
забезпечення доступу до відповідної
інженерної мережі, арматури,
квартирних засобів обліку води і
теплової енергії представників
відповідача.

В свою чергу п. 4 розділу 19 даного
Договору покладає обов'язок на ДКП
«Луцьктепло» контролювати установлені
міжповіркові інтервали, проводити
періодичну повірку квартирних засобів
обліку, їх обслуговування та ремонт, у
тому числі демонтаж, транспортування
та монтаж.

Відповідно до рішення Луцького
міськрайонного суду від 27 січня 2014
року, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 04 березня 2014 року (а. с. 33-38)
зобов'язано ДК «Луцьктепло» провести
повірку квартирних лічильників
гарячої води (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж) у квартирі
АДРЕСА_1.

Як встановлено в судовому засіданні
відповідач порушуючи умови укладеного
договору, а також не виконуючи
вищезгадане рішення суду, не здійснив
повірку лічильників обліку гарячої
води у квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
відповідача не зміг пояснити з якої
причини на день звернення позивача з
даним позовом до суду не здійснено
повірку лічильників, не заперечуючи, що
ОСОБА_1 не вчиняв дій, які б
перешкоджали таку повірку провести.

Відповідно до п. 10 Правила надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, що затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. N 630 оплата послуг за
показаннями квартирних засобів обліку
проводиться лише у разі здійснення
обліку в усіх точках розбору холодної
та гарячої води у квартирі незалежно
від наявності засобів обліку на вводах
у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами
(нормами) споживання за наявності
квартирних засобів обліку без
урахування їх показань не
допускається, за винятком випадків,
передбачених абзацом п'ятим пункту 16
цих Правил. Виконавець і споживач не
мають права відмовлятися від
врахування показань засобів обліку.

Судом встановлено, що в даній ситуації
відсутній передбачений п 16 Правил
випадок, який би надавав ДК
«Луцьктепло» право нараховувати
позивачу плату за постачання гарячої
води відповідно до норм споживання та
кількості зареєстрованих у квартирі
осіб, при наявності лічильників обліку
та не проведеної з вини відповідача їх
повірки.

Відтак, суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив вимоги
позивача щодо визнання дій
неправомірними та зобов'язання
припинення дій, щодо нарахування плати
за надані послуги відповідно до норм
споживання та кількості
зареєстрований у квартирі осіб.

Разом з тим, слід зазначити, що
відповідно до загальних положень
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, що затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. N 630, які регулюють
відносини між суб'єктом
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг і фізичною та юридичною особою,
яка отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, вжите судом поняття
«послуги з теплопостачання» відсутнє.

Натомість Порядок дає
характеристику поняттю
«централізовано постачання холодної
та гарячої води», зазначаючи що це -
послуга, спрямована на задоволення
потреб споживача у холодній та гарячій
воді, яка надається виконавцем з
використанням внутрішньобудинкових
систем холодного та гарячого
водопостачання

Відтак, оскільки позивачем заявлено
вимоги, які стосуються, саме послуг з
централізованого постачання гарячої
води, рішення суду підлягає зміні та
приведені у відповідність з актом, який
регулює дані правовідносини.

З врахуванням викладеного рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 08 квітня 2014 року
в даній справі слід змінити, замінивши
в другому та третьому абзаці
резолютивної частини рішення слово
«теплопостачання» на слова
«постачання гарячої води», в решті
рішення залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять підстав для скасування
рішення.

Судом першої інстанції обґрунтовано
відмовлено у задоволенні моральної
шкоди оскільки ЗУ «Про захист прав
споживача» передбачає відшкодування
шкоди лише в разі використання
продукції неналежної якості.

Покликання позивача на п. 18 розділу 19
Договору, яким визначено обов'язок
відповідача відшкодувати моральну
шкоду є необґрунтованими, оскільки
відповідно до даного пункту моральна
шкода відшкодовується в порядку та
розмірах, які визначається відповідно
до законодавства.

Правомірність, підставність та розмір
заявлених ОСОБА_1 до стягнення сум
збитків та втраченої вигоди позивачем
не доведені та необґрунтовані
належними, допустимими та
беззаперечними доказами, як це
передбачено ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів визначені у ст.16 ЦК України.

Притягнення винних осіб до
відповідалньсті, про яке заявлено
ОСОБА_1 в позовній заяві, як спосіб
захисту порушеного цивільного права,
вищенаведеною нормою не передбачено, а
тому суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, на підставі ст.ст.533 ч.ч.1, 2, 625,
1046, 1047, 1048 ч.1, 1050 ч.1 ЦК України, колегія
суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та
відповідача Державного комунального
підприємства «Луцьктепло»
задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 08 квітня 2014 року
в даній справі змінити, замінивши в
другому та третьому абзаці
резолютивної частини рішення слово
«теплопостачання» на слова
«постачання гарячої води».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: