У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/841/14-ц

провадження № 2-п/0285/12/14

25 червня 2014 року

м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі

головуючого: судді           Коцюби
О.М.,

за участю секретаря
Махновецької Х.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у місті
Новоград-Волинський заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення у цивільній
справі № 285/841/14-ц за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 22 квітня 2014 року задоволено
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі
15292 грн. 21 коп. та судового збору у
розмірі 243 грн. 60 коп..

08.08.2014 року відповідач ОСОБА_1 звернувся
до суду із заявою про перегляд заочного
рішення, посилаючись на те, що він не
приймав участі у судових засіданнях і
не зналв про існування заочного
рішення. Вказав, що про існування
позову не знав, оскільки не проживає за
місцем реєстрації. Перебував на
заробітках у Росії. Усю кореспонденцію
отримував батько. Батько йому не
телефонував.

Крім цього зазначив, що внаслідок
відсутності у судових засіданнях він
не міг надати доказів, які мають
істотне значення для справи. У зв’язку
з цим просить суд скасувати заочне
рішення.

В судове засідання заявник двічі не
з’явився. ОСОБА_1 до заяви доказів, які
мають істотне значення для правильного
вирішення справи, не надав. Крім цього
не зазначив про їх існування та перелік
цих доказів (назва документу, номер,
дата тощо).

Представник відповідача надіслав
заяву, у якій просить справу розглядати
без його участі. Заперечив проти
скасування заочного рішення..

У відповідності до ч. 3 ст. 231 ЦПК України
суд може своєю ухвалою за результатами
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення залишити заяву без задоволення
або скасувати заочне рішення і
призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з’явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

Суд відноситься критично до пояснень
ОСОБА_1 про те, що він не знав про
судовий розгляд. Вказане
спростовується повідомленнями про
вручення судових викликів, де вказано,
що йому особисто вручено виклик (а.с. 48).

Також, є безпідставним посилання
заявника на те, що оскільки виклики
отримував батько відповідача, то він
вважається неналежним чином
повідомленим. Вказане регулюється ч. 3
ст. 76 ЦПК України, яка зазначає, що якщо
особу, якій адресовано судову повістку,
не виявлено в місці проживання,
повістку під розписку вручають
будь-кому з повнолітніх членів сім’ї,
які проживають разом з нею, а за їх
відсутності – відповідній
житлово-експлуатаційній організації
або виконавчому органу місцевого
самоврядування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що є всі підстави для
залишення заяви про перегляд заочного
рішення від 22 квітня 2014 року за №
285/841/14-ц без задоволення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення у цивільній
справі № 285/841/14-ц за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за кредитним договором –
відмовити.

Роз’яснити заявнику, що заочне рішення
може бути оскаржене в загальному
порядку, встановленому Цивільним
процесуальним кодексом України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

О.М. Коцюба