Справа № 1315/568/2012
Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/783/2392/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської
області у складі: головуючого - судді:
Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Левика
Я.А., за участю секретаря судового
засідання: Брикайло М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 31 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням,-

в
с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов
задоволено, визнано ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на
користування жилим приміщенням в
АДРЕСА_1, - в зв'язку з відсутністю в
ньому без поважних причин понад шість
місяців, постановлено зняти такого з
реєстраційного обліку. Стягнуто з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 сплачений нею
судовий збір при подачі позовної заяви
до суду.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2, просить таке скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає про порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Суд вирішив про
зняття його з реєстрації, однак не
залучив у справу реєстраційний орган,
позивачем не доведено про його,
відповідача, відсутність за місцем
реєстрації понад шість місяців без
поважних причин, суд не взяв до уваги
наданих ним документів про перебування
на роботі за кордоном, не взяв до уваги,
що йому стало відомо про розірвання
шлюбу з позивачкою у 2013 році, суд
невірно дав оцінку твердженням
позивача про те, що він, відповідач,
постійно проживає у м. Львові з 2009 року,
наведене спростовано свідченням
свідків про непроживання з весни 2013
року з причин недопуску до житла за
місцем проживання. Квартира у м. Львові
йому не належить. Акт обстеження на
предмет проживання складено, коли він
перебував на роботі за кордоном, інший
акт складений уже коли справа була в
провадженні суду та не стосувався
строків відсутності у житлі. Суд
невірно обґрунтовував рішення
доказами, які не мають відношення до
спору - оплатою комунальних послуг,
негативною поведінкою відповідача, при
цьому підстави визнання права на
користування житлом були інші. При
постановлені рішення суд не врахував
положення ст.156 ЖК України щодо прав
користування житлом членів сім`ї
власника.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони,
їх представників, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та позовних
вимог, колегія суддів приходить до
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до свідоцтва на право
особистої власності на жилий будинок
від 27.05.1994р., договору дарування 1/3
частини житлового будинку від 01.10.2008р.,
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 16.10.2008р., житловий
будинок по АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності ОСОБА_3

Як видно з матеріалів справи,
зазначений будинок належав на праві
власності сторонам-подружжю, в частках
-1/3 відповідач, 2/3 позивач, та саме
частку, належну відповідачу-1/3, такий
подарував позивачу згідно із
вищезазначеним договором дарування.

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу НОМЕР_1, шлюб між сторонами
розірвано 12.09.2009р., актовий запис за №40.

Задовольняючи позов про визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням, суд
першої інстанції у підтвердження
такого непроживання впродовж шести
місяців зазначав про акти обстеження
житлового приміщення від 25.10.2012р. та
04.10.2013р. про фактичну відсутність за
місцем проживання відповідача,
здійснення оплати за комунальні
послуги лише позивачем та покази
свідків, на підставі яких встановив, що
з 2009 р. по 2012 р. відповідач перебував на
заробітках за кордоном, у спірному
житлі не проживав, а навідувався та
вчиняв сварки, за що неодноразово
притягався до адміністративної
відповідальності за вчинення
насильства у сім`ї, що підтверджено і
відповідно винесеними постановами.
Тому, зробив висновок про те, що
відповідач не проживає за зазначеною
адресою, а саме в житловому будинку
АДРЕСА_1 понад шість місяців без
поважних причин та підстави для
збереження права на користування
житловим приміщенням відсутні.

Однак, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується, оскільки висновки суду
не відповідають обставинам справи,
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заявляючи позов про визнання
відповідача таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням,
позивач посилалась на норми ст.ст.71,72 ЖК
України та підставою втрати права на
таке користування зазначала
непроживання відповідача у належному
їй житлі понад шість місяців без
поважних причин.

Як вбачається зі змісту ст.71 ЖК України,
на яку посилається у своєму позові
позивач, підставою для визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, є її відсутність в
жилому приміщенні протягом більше
шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Виходячи із змісту норм ст.ст.71,72 ЖК
України, відповідно до вимог ст.214 ЦПК
України та роз`яснень, викладених у п.10
постанови Пленуму Верховного Суду УРСР
від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» з наступними змінами, при
вирішення спору про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, судам необхідно
з`ясовувати причини відсутності особи
у жилому приміщенні понад встановлені
строки. В разі їх поважності
(перебування у відрядженні, у осіб, які
потребують догляду, внаслідок
неправомірної поведінки інших членів
сім`ї тощо) суд може продовжити
пропущений строк.

Відповідно до ст.156 ЖК України, члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири)
член його сім'ї вправі вселяти в
займане ним жиле приміщення інших
членів сім'ї. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей згоди власника не
потрібно.

Члени сім'ї власника будинку (квартири)
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі в витратах вирішуються в
судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позов до суду подано 08.11.2012 року.

Як видно з акта обстеження житлового
приміщення від 25.10.2012 року, складеного
на предмет фактичного проживання осіб
у буд. АДРЕСА_1, у такому відповідач
ОСОБА_2 зазначений як такий, що
фактично не проживає. Однак, у акті
відсутні терміни такої відсутності, що
не підтверджує, на думку колегії
суддів, відсутність відповідача за
місцем реєстрації в межах
шестимісячного строку, на який
посилається позивач.

Інший акт від 04.10.2013 року, складений в
період розгляду справи судом та не
охоплює період відсутності
відповідача протягом шести місяців,
про який йдеться у позовній заяві,
окрім того даний акт складено після
винесення судом першої інстанції
заочного рішення по даній справі 26.11.2012
року, яке ухвалою Перемишлянського
районного суду Львівської області від
01.10.2013 року скасовано, однак відповідач
знятий з реєстрації саме на підставі
заочного рішення, а тому не міг на час
складання другого акту - 04.10.2013 року з
наведених підстав перебувати у
спірному житлі.

Матеріалами справи підтверджено про
перебування відповідача з 01.01.2009 р. по
14.03.2013р. на роботі за кордоном /а.с.39, 98/, з
відмітками перетину кордону у
закордонному паспорті впродовж
зазначеного періоду і на територію
України. Зазначені обставини
підтвердили і в суді першої інстанції
свідки, вказуючи на те, що відповідач
інколи з`являвся у спірному житлі.
Наведене свідчить про поважність
причин непроживання відповідача у
спірному житлі та не доводить факту
втрати права на користування житлом
протягом шести місяців без поважних
причин.

Щодо доводів позивача та висновків
суду першої інстанції про те, що
відповідач проживає у квартирі у
АДРЕСА_2, яка знаходиться у його
користуванні, встановлено, що жодних
правових підстав щодо володіння чи
користування зазначеною квартирою у
відповідача не існує, власником цієї
квартири є позивач.

Враховуючи наведене, висновки суду
першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи, рішення
винесене з порушенням норм як
матеріального, так і процесуального
права, відтак, залишатись в законній
силі не може та підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

Керуючись п.2 ч.1,ст.307, ч.1 ст. 309, ст.ст.
313, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Перемишлянського районного
суду Львівської області від 31 січня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
таким, що втратив право на користування
житлом, зняття з реєстрації у буд.
АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскарженим до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в двадцятиденний
строк з дня набрання законної сили
рішення апеляційного суду .

Головуючий
Береза В.І.

Судді:
Левик Я.А.

Бойко С.М.