Справа № 337/7850/13-ц
Провадження № 2/337/842/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року
Хортицький районний суд міста
Запоріжжя

в складі: головуючого судді Ширіної
С.А.

при секретарі Цокур Г.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі Хортицького
районного суду м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: шоста Запорізька державна
нотаріальна контора, ТОВ ЗМБТІ, ОСОБА_3
про визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним, про
визнання права власності у спільному
майні подружжя, суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про
право на спадщину за законом недійсним
та визнання права власності у
спільному майні подружжя, вказавши, що
04.05.1958 року між позивачем та ОСОБА_4 було
укладено шлюб. За період шлюбу, 27.10.1973
року за спільні кошти позивачем та його
дружиною ОСОБА_4, було придбано в
кооперативі «Протон-3» квартиру
АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 мешкає та зареєстрований у
квартирі АДРЕСА_1. Квартира з 1993 року,
належала на праві приватної власності
ОСОБА_4 - дружині ОСОБА_1 Після смерті
ОСОБА_4, син померлої ОСОБА_5, 28.04.1999 року
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом на квартиру.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, помер син позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_5. Спадкоємцями першої
черги на спадкове майно за законом
після смерті ОСОБА_6 стали ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3. 28.10.2005 року ОСОБА_2
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на квартиру
АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що має право на 1/2
частину спірної квартири, так як це
спільне майно подружжя і просить
розділити цю квартиру, визнав за ним
право власності на 1/2 частини
зазначеної квартири. Також вважає, що
свідоцтва про право на спадщину на
ім.»я його сина та ОСОБА_2 було видано з
порушенням ст.ст. 22,28,29 Кодексу про Шлюб
та сім»ю та ст..60 СК України.

Просить суд, визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане Шостою Запорізькою
державною нотаріальною конторою 28
жовтня 2005 року відповідачу ОСОБА_2 в
частині оформлення права власності на
12 частину квартири АДРЕСА_1. Визнати за
ним право власності на 12 частину
квартири АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_7 підтримали позовні
вимоги та просили їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та
пояснила, що спірна квартира належала
на праві приватної власності померлій
ОСОБА_4, що було визнано позивачем
відповідно до заяви про відмову від
спадщини. Свідоцтво про право на
спадщину за законом після померлого
чоловіка, отримала відповідно до
чинного законодавства. ОСОБА_1 з 2005 року
проживає та користується квартирою він
знав, що після смерті сина вона буде
спадкоємицею. При оформленні спадщини,
всі їздили до нотаріальної контори та
оформлювали спадщину.

У судовому засіданні третя особа
ОСОБА_3 пояснив, що після смерті батька,
дід дав йому ключі від квартири, та дід
знав, що квартира оформлена на ОСОБА_2
Дід у місті проживає тільки три місяці
та інший час живе у селі. Ніхто діда не
виганяє з квартири. До нотаріуса їздили
оформлювати документи та дід це знав,
сам привіз документи на квартиру та
запропонував оформити все на ОСОБА_2

Треті особи: шоста Запорізька державна
нотаріальна контора, ТОВ ЗМБТІ до суду
не з'явилися, самостійних вимог на
предмет спору не заявляють.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав: судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 знаходились у зареєстрованому
шлюбі з 04.05.1958 р.

Відповідно до довідки № 12 від
29.01.1993 року виданою головою ЖБК
«Протон-3» спірна квартира належала на
праві приватної власності ОСОБА_4.

Згідно статті 5 Цивільного
кодексу України, акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом»якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи. Якщо
цивільні відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Тобто, положення Сімейного
кодексу України, на які посилається
позивач у своєму позові, можуть бути
застосовані до прав та обов'язків, що
виникли після 01 січня 2003 року. До прав
та обов'язків, які виникли між ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 до 01 січня 2003 року слід
застосовувати положення Кодексу про
шлюб та сім'ю України.

Спірну квартиру було
придбано в період чинності Кодексу про
шлюб та сім'ю України, Сімейний кодекс
України на той час не набрав чинності.

А, згідно ст.22 Кодексу про
шлюб та сім»ю України, «Майно, нажите
подружжям під час шлюб, є їх спільною
сумісною власністю. Кожний з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном». Згідно ст.28 цього ж Кодексу, у
разі розподілу майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя, їх долі
визнаються рівними.

Відповідно до копії спадкової
справи №15/99, судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4
спадкоємцями першої черги були її
чоловік ОСОБА_1 та син ОСОБА_6

У встановлений законом строк 30.01.1999
року, ОСОБА_1 надав заяву до восьмої
Запорізької державної нотаріальної
контори про відмову від спадщини. Крім
того, відповідно до зазначеної заяви
ОСОБА_1, нотаріусом було роз»яснино ст.22
Кодексу про шлюб та сім»ю України.
Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_1
зазначив, що майно є особистою
власність померлої дружини. Від видачі
свідоцтва про право власності він
відмовився, про що було поставлено
підпис ОСОБА_1 (а.с.2 спадкової справи №
1599)

Таким чином, позивач визнав, що спірна
квартира належала померлій ОСОБА_4 на
праві приватної власності, відповідно
до вимог ст.15 Закону України «Про
власність».

Спадкоємець ОСОБА_6 у встановлений
законом строк, надав заяву до восьмої
державної нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Спадкова маса
склала квартиру АДРЕСА_1 та житловий
будинок у Херсонській області.

28.04.1999 року, ОСОБА_6 видано свідоцтво про
право на спадщину за законом на
квартиру АДРЕСА_1, на вклади, 03.07.1999 року
свідоцтво про право на спадщину за
законом на житловий будинок, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2

Відповідно до копії спадкової справи
№680, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер ОСОБА_5.

У встановлений законом строк, ОСОБА_2 -
дружина спадкодавця, надала заяву до
шостої Запорізької державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Син спадкодавця - ОСОБА_3,
подав заяву до шостої Запорізької
державної нотаріальної контори, про
відмову від спадщини на користь ОСОБА_2

Спадкова маса склала квартиру АДРЕСА_1,
вклади, автомобіль.

Спадкодавець ОСОБА_6 був власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом №2-56
від 28.04.1999 року. Право власності
відображене у документах ЗМБТІ в книзі
243 номер запису 36670.

Згідно до копій довідки житлових
органів у матеріалах спадкової справи
№680, спадкодавець ОСОБА_6 був
зареєстрований та постійно проживав по
день смерті за адресою АДРЕСА_3

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно зі спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява
про прийняття спадщини, подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини особисто.

28.10.2005 року, ОСОБА_2 нотаріусом шостої
Запорізької державної нотаріальної
контори, видано свідоцтво про право
власності на спадщину за законом на
вклади і квартиру АДРЕСА_1, 23.06.2006 року
свідоцтво про право власності на
спадщину за законом на автомобіль ЗАЗ
968М, 19.05.2008 року свідоцтво про право
власності на спадщину за законом на
житловий будинок що знаходиться за
адресою АДРЕСА_2

Відповідно до копії довіреності від
22.05.2008 року, ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_8
зареєструвати свідоцтво про право
власності на спадщину видане шостою
Запорізькою державною нотаріальною
конторою 19.05.2008 року 5-1088 в КП «Каховське
бюро технічної інвентаризації»і
одержати документи.

Відповідно до копії договору дарування
від 31.05.2011 року, ОСОБА_2 подарувала
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 Договір
дарування, посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_9 та
зареєстрований у реєстрі за № 931.

Право власності ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_1 відображене у документах ЗМБТІ
в книзі 243 номер запису 36670.

Аналізуючи викладені обставини справи
та беручи до уваги в сукупності всі
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого Шостою Запорізькою
державною нотаріальною конторою 28.10.2005
року ОСОБА_2 в частині оформлення права
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 недійсним задоволенню не
підлягають, відповідно підстав для
визнання за ОСОБА_1 право власності на
1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у суду не
має.

Позовних вимог, щодо неправомірних дій
нотаріуса, при вчиненні нотаріальних
дій, не висувалося.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88 ЦПК України,
ст. 1216 ЦК України ст.22 Кодексу про Шлюб
та Сім»ю, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: шоста Запорізька
державна нотаріальна контора, ТОВ
ЗМБТІ, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва
про право на спадщину за законом
недійсним, про визнання права
власності у спільному майні подружжя -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:
С.А.Ширіна