справа № 208/6439/13-ц
№ провадження 2/208/71/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

20 січня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі: головуючого, судді
Ізотова В.М., при секретарі Кушта І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_1 «про звернення стягнення на
предмет іпотеки»,

в с т а н о в и в

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом пославшись на те, що
26.06.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір відповідно до умов
якого банк надав, а ОСОБА_1 отримав
кредит в розмірі 20000,00 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення до 25.06.2037
року.

В забезпечення вищезазначеного
кредитного договору, 26.06.2007 року між ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого належна відповідачу на праві
власності майно, а саме: квартира
загальною площею 53,20 кв.м., житловою
площею 42,10 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, була передана в
іпотеку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Посилаючись на те, що у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 07.08.2013 року
утворилася заборгованість в сумі 59475,81
доларів США, позивач просить звернути
стягнення зазначеної заборгованості
на предмет іпотеки шляхом опису
предмета іпотеки, та передачі в заклад
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Представник позивача надав суду
заяву, у якій просив провести судовий
розгляд без його участі в порядку
заочного провадження та задовольнити
позов в повному обсязі.

Відповідач п'ять разів у судові
засідання не з'явилася, хоча про час та
місце проведення судових засідань був
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив і з заявою про
розгляд справи за його відсутності не
звертався, що дозволило суду,
відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224
ЦПК України, провести заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи суд
прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 26.06.2007 року
між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір відповідно до умов
якого банк надав, а ОСОБА_1 отримав
кредит в розмірі 20000,00 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення до 25.06.2037
року.

В забезпечення вищезазначеного
кредитного договору, 26.06.2007 року між ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого належна відповідачу на праві
власності майно, а саме: квартира
загальною площею 53,20 кв.м., житловою
площею 42,10 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, була передана в
іпотеку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1
ст. 629 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

В зв'язку з порушенням ОСОБА_1
кредитних зобов'язань, згідно наданого
позивачем розрахунку, відповідач
станом на 07.08.2013 року має
заборгованість на загальну суму 59475,81
доларів США, яка складається з: 20618,26
доларів США - заборгованість за
кредитом; 12991,35 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 2418,00 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 20586,22 доларів
США - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; 31,29 доларів
США - штраф (фіксована частина); 2830,69
доларів США - штраф (процентна
складова).

Частиною 1 ст. 33 Закону України
"Про іпотеку", ст. 589 ЦК України
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону, відповідно до
якої у разі порушення іпотекодавцем
обов'язків, встановлених іпотечним
договором, іпотекодержатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст.
590 ЦК України заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Із положень ч. 1 ст. 35 Закону України "Про
іпотеку" випливає, що звернення до суду
з позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки можливе тільки за
умови дотримання її положень, яка
передбачає: 1) пред'явлення боржникові
та у відповідних випадках майновому
поручителю письмової вимоги про
усунення порушення забезпечення
іпотекою зобов'язання, в якому
встановлюється не менше як
тридцятиденний строк для усунення
порушення та містить попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання цієї вимоги; 2)
незадоволення вимоги іпотекодержателя
протягом установленого ним строку,
який не може бути меншим за тридцять
днів. Недотримання цих правил є
перешкодою для звернення стягнення на
предмет іпотеки, але не перешкоджає
зверненню з позовом до боржника про
виконання забезпеченого іпотекою
зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35
Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
іпотеку» передбачено,
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Згідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про
іпотеку», іпотекодержатель набуває
предмет іпотеки у власність за
вартістю, визначеною на момент такого
набуття на підставі оцінки предмета
іпотеки суб'єктом оціночної
діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ
«Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України -
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців.

На підставі аб. 2-3 п. 43 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року № 5,
згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 Житлового
кодексу України, статей 39 - 40 Закону
України "Про іпотеку" виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом. При цьому суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. При цьому примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

На виконання вищезазначеної норми
Закону та п. 16.7.1, п. 16.7.2, п. 16.10 договору
іпотеки від 26.06.2007 року, позивачем 15.06.2013
року на адресу відповідача було
направлено письмову вимогу про
усунення порушень кредитних
зобов'язань (а.с. 18), в якій відповідачку
було попереджено про те, що у разі не
усунення цих порушень, буде вирішено
питання про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ст.ст. 10,11, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що відповідачем не надано
доказів на спростування позовних вимог
та, виходячи з меж заявленого позову,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві твердження
позивача є обґрунтованими, а позов є
таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що згідно п. 33.4 іпотечного
договору від 26.06.2007 року, вартість
предмета іпотеки становить 126250,00 грн., а
сума заборгованості за кредитним
договором - 574578,40 грн., то суд вважає, що
визначена позивачем сума
заборгованості, стягнення якої він
просить звернути на предмет іпотеки, є
спів мірною із вартістю іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.3,10, 11, 57-61, 88, 169, 212-215 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 «про звернення
стягнення на предмет іпотеки»,
задовольнити повністю.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ DNK0G100000037 від 26.06.2007 року, яка станом на
07.08.2013 року становить 59475?81 доларів США,
що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 07.08.2013
року складає 475211,73 грн. звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
квартиру загальною площею 53,20 кв.м, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № DNK0G100000037
від 26.06.2007 року) Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежного від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення Публічним акціонерним
товариством комерційним банком
«ПРИВАТБАНК» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для предмету іпотеки.

Виселети ОСОБА_1 та інших осіб які
зареєстровані та, або проживають у
квартирі (предмет іпотеки),
розташований за адресою: АДРЕСА_1 зі
зняттям з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входить питання
громадянства, іміграції фізичних осіб,
компетенція якого територіально
поширюється на адресу вказаної
квартири.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 3441,00
(три тисячі чотириста сорок одну
гривню).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Заводський районний суд
м. Дніпродзержинська шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
Ізотов В. М.