Справа № 758/2654/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Гребенюка В. В. ,

при секретарях - Миколайцю Л. С.,
Шабатин Н.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач)
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
(надалі за текстом - відповідач 1),
ОСОБА_3 (надалі за текстом - відповідач
2), ОСОБА_8 (надалі за текстом -
відповідач 3), ОСОБА_5 (надалі за текстом
- відповідач 4), треті особи: ОСОБА_6
(надалі за текстом - третя особа 1),
ОСОБА_7 (надалі за текстом - третя особа
2), про усунення перешкод у здійсненні
права власності, шляхом виселення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
позивач, зареєстрована у Реєстраційній
службі Головного управління юстиції у
м. Києві співвласником 3/8 частин у праві
власності на жилий приватний будинок
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
посвідченого 14 Київською державною
нотаріальною конторою 05.09.1995 року (1/4
частина) та на підставі свідоцтва про
право на спадщину посвідченого 4
Київською державною нотаріальною
конторою 11.05.1996 року (1/8 частина).
Співвласником 3/8 частин у праві
власності на цей будинок є рідна сестра
позивача - ОСОБА_6, співвласником 2/8
частин на цей будинок є ОСОБА_8 Рішенням
Подільського райсуду м. Києва від 09.10.2007
року по справі за позовом позивача по
даній справі до ОСОБА_6, ОСОБА_8, про
поділ будинку в натурі та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1, даний будинок між
всіма співвласниками було поділено в
натурі. Рішення набрало законної сили.
У власність позивача були виділені в
натурі приміщення будинку, позначені у
технічному паспорті на будинок:
коридор №2-3, площею 4,5 кв. м., житлова
кімната №2-6, площею 25,7 кв.м., кухня №2-7,
площею 11,5 кв.м. та інші. Третя особа 2
незаконно заселилась у вищезазначені
приміщення будинку, які позивачу
виділені у натурі, а тому в 2008 році
позивач змушена була звернутися до
Подільського райсуду м. Києва із
позовом про її примусове виселення.
Рішенням Подільського райсуду м. Києва
від 22.07.2008 року у справі № 2-1032 2008 р. за
позовом позивача по даній справі до
ОСОБА_8, третя особа - ОСОБА_6, про
виселення, було ухвалено рішення про її
виселення з займаних частин будинку
без надання іншого житлового
приміщення. Рішення суду набуло
законної сили та було виконано
примусово за участі державних
виконавців, про що є відповідний акт
про примусове виселення. Після того, як
державні виконавці примусово виконали
рішення суду, виселивши із приміщень
коридору №2-3, площею 4,5 кв. м., житлової
кімнати №2-6, площею 25,7 кв.м., кухні №2-7,
площею 11,5 кв.м. ОСОБА_8 у ці ж приміщення
незаконно і самовільно вселилися
відповідачі: племінниця ОСОБА_8 -
ОСОБА_2, чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3, їх син -
ОСОБА_4 та син ОСОБА_8 - ОСОБА_8, який
проживає без реєстрації. На
неодноразові вимоги позивача та
попередження виселитись із належної
позивачу частини будинку та забрати
свої речі, останні категорично
відмовляються, у зв'язку з чим позивач
звернулась до суду за захистом
порушеного права.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі та просили їх
задовольнити.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом було направлено запит до
органів реєстрації місця проживання
фізичних осіб (а.с. 21 - 24), згідно
отриманої відповіді відповідачі 1, 3
зареєстровані за адресою АДРЕСА_1, (а.с.
31, 33). Відповідач 2 був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 32), відповідач 4 по
м. Києву та Київській обл.
зареєстрованим не значиться (а.с. 34).
Згідно ст. 74 ЦПК України судові
повістки - про виклик та телеграми зі
зворотнім повідомленням направляються
за зареєстрованим у вставленому
законом порядку місця проживання
фізичної особи - відповідача. У разі ж
їх відсутності за даною адресою,
вважається, що судовий виклик вручений
належним чином.

У судовому засіданні відповідачі 1, 3, 4
заперечували проти задоволення позову,
посилаючись на безпідставність
позовних вимог.

Третя особа 1 позовні вимоги
підтримала, третя особа 2 фактично
заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
її представника, третіх осіб,
заперечення відповідачів, дослідивши
матеріали справи, всебічно та повно
з'ясувавши всі обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності усі докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, дійшов
висновку про задоволення позову,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, позивач є
співвласником 3/8 частин у праві
власності на жилий приватний будинок
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
посвідченого 14 Київською державною
нотаріальною конторою 05.09.1995 року (1/4
частина) та на підставі свідоцтва про
право на спадщину посвідченого 4
Київською державною нотаріальною
конторою 11.05.1996 року (1/8 частина).
Співвласником 3/8 частин у праві
власності на цей будинок є ОСОБА_6,
співвласником 2/8 частин на цей будинок
є ОСОБА_7 (а.с. 18 - 20).

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 09.10.2007 року будинок АДРЕСА_1
було поділено в натурі між всіма
співвласниками (а.с. 5 - 9).

Рішенням Подільського районного м.
Києва від 22.07.2008 року було виселено
ОСОБА_8 з приміщень, що значаться на
поверховому плані під № № 2 - 3 коридору
площею 4,5 кв.м., 2- 6 житлової кімнати 25, 7
кв.м., 2 - 7 кухні - 11,5 кв.м., будинку
АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Згідно з ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до акту від 14.04.2014 року
складеного комісією ЖЕД по
обслуговуванню приватного сектора
Подільського району, вбачається, що
співвласник ОСОБА_8 не виконує рішення
суду та на даний час проживає зі своєю
сім`єю в складі чотирьох осіб: ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_8 (а.с. 44).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України щодо
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Позовних вимог
до ОСОБА_8, позивачем пред'явлено не
було.

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу
України (далі по тексту - ЦК України)
власнику належить право володіння ,
користування і розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом. Примусове
відчуження об'єктів права власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності на
підставі і в порядку, встановлених
законом та за умови попереднього та
повного відшкодування їх вартості.

На підставі статті 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод в здійсненні ним
права користування і розпорядження
своїм майном.

Згідно ст. 155 Житлового кодексу України
жилі будинки (квартири), що є в
приватній власності громадян, не може
бути в них вилучено, власника не може
бути позбавлено права користування
жилим будинком (квартирою).

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів. Суд приймає до розгляду лише
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини, які за законом
повинні бути підтвердженні певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

З викладеного суд робить висновок, що є
достатньо підстав для задоволення
позову, оскільки проживання
відповідачів дійсно позбавляє
можливості позивача на повноцінне
володіння, користування та
розпорядження приміщень: коридору № 2-3,
площею 4,5 кв.м., житлової кімнати № 2-6,
площею 25, кухні № 2-7, площею 11,5 кв.м.
житлового будинку АДРЕСА_1, яке
належить їй на праві приватної
власності.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст. 155
Житлового кодексу України, ст. ст. 5 - 11,
15, 58 - 60, 79, 88, 208 - 209, 212 - 215, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, шляхом виселення -
задовольнити;

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні
права власності на частину будинку, що
складається із приміщень житлового
будинку АДРЕСА_1: коридору № 2 - 3, площею
4,5 кв.м., житлової кімнати № 2 - 6, площею
25,7 кв.м., кухні № 2 - 7, площею 11,5 кв.м.
шляхом виселення з даних приміщень
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5;

Стягнути з ОСОБА_2 (відповідно до
довідки Міністерства доходів та зборів
від 20.03.2014 року, реєстраційний номер
облікової картки фізичної особи надати
не має можливості з причин, що фізичну
особу неможливо однозначно
ідентифікувати) судовий збір у розмірі
60 (шістдесят) гривень 90 копійок, з
ОСОБА_3 (відповідно до довідки
Міністерства доходів та зборів від
20.03.2014 року, реєстраційний номер
облікової картки фізичної особи надати
не має можливості з причин, що фізичну
особу неможливо однозначно
ідентифікувати) судовий збір у розмірі
60 (шістдесят) гривень 90 копійок з ОСОБА_4
(відповідно до довідки Міністерства
доходів та зборів від 20.03.2014 року,
реєстраційний номер облікової картки
фізичної особи надати не має
можливості з причин, що фізичну особу
неможливо однозначно ідентифікувати)
судовий збір у розмірі 60 (шістдесят)
гривень 90 копійок, з ОСОБА_5 (відповідно
до довідки Міністерства доходів та
зборів від 20.03.2014 року, реєстраційний
номер облікової картки фізичної особи
надати не має можливості з причин, що
фізичну особу неможливо однозначно
ідентифікувати) судовий збір у розмірі
60 (шістдесят) гривень 90 копійок на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3;

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Гребенюк