№ справи 753/2793/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/6799/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Даниленко
В.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого: Семенюк Т.А.

Суддів : Кравець В.А., Музичко С.Г.

При секретарі : Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на
заочне рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 30 листопада 2010 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Київської
регіональної дирекції до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 30 листопада 2010 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
заборгованість в розмірі - 179 582 гривні
07 копійок, з яких: заборгованість за
кредитом - 109 286 гривень 38 копійок;
заборгованість за відсотками - 23 927
гривень 19 копійок; пеня за прострочення
кредиту - 18 900 гривень 76 копійок; пеня за
прострочення відсотків - 27 467 гривень 74
копійки.

В рахунок погашення боргу в сумі - 179 582
гривні 07 копійок та державного мита - 1700
гривень, ІТЗ - 120 гривень, звернуто
стягнення на транспортний засіб марки
CHEVROLET, модель LACETTI NF196, 2008 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_2.

Визначено порядок звернення стягнення
на заставне майно шляхом передачі
автомобіля марки CHEVROLET, модель LACETTI NF196,
2008 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №
НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_2 Публічному
акціонерному товариству «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Київської
регіональної дирекції.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_5 через свого представника подав
апеляційну скаргу в якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким у задоволенні позову відмовити,
вважаючи, що судом порушено норми
матеріального та процесуального права,
не враховано обставини, які мають
суттєве значення для справи.

ПАТ РайффайзенБанк Аваль» в судове
засідання не з'явилося, хоча було
повідомлено про час та місце розгляду
справи належним чином, про причини
неявки суду не повідомили. Відповідно
до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів
вважає за можливе слухати справу у
відсутність сторони, яка не з'явилася..

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що у лютому 2010 року
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що 25
березня 2008 року між ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль», назву якого змінено на ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5
укладено кредитний договір № , за
програмою кредитування «авто в
кредит», відповідно до якого позивач
надав відповідачу кредит у розмірі 112 160
грн., строком погашення до 25 березня 2008
року, відсоткова ставка за
користування кредитом складає 15,5 %
річних. В забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором ,
сторонами 25 березня 2008 року укладено
договір застави транспортного засобу
№ , згідно якого предметом
застави є транспортний засіб марки
CHEVROLET, модель LACETTI NF196, 2008 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_2,
зареєстрований УДАІ МВС України в м.
Києві. Зазначив, що у зв'язку із
неналежним виконанням взятих на себе
зобов'язань, станом на 9 грудня 2009 року
загальна сума заборгованості складає
179 582 грн. 07 коп. Просив суд стягнути
зазначену суму та судові витрати. В
рахунок погашення суми боргу звернути
стягнення на автомобіль марки CHEVROLET
LACETTI.

Як вбачається з матеріалів справи, 25
березня 2008 року між ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль», назву якого змінено на ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5
укладено кредитний договір № , за
програмою кредитування «авто в
кредит», відповідно до якого позивач
надав відповідачу кредит у розмірі 112 160
грн., строком погашення до 25 березня 2008
року, відсоткова ставка за
користування кредитом складає 15,5 %
річних..

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором сторонами 25
березня 2008 року укладено договір
застави транспортного засобу № ,
згідно якого предметом застави є
транспортний засіб марки CHEVROLET, модель
LACETTI NF196, 2008 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №
НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_2.

У зв'язку із неналежним виконання
взятих на себе зобов'язань, станом на 9
грудня 2009 року виникла заборгованість
у розмірі 179 582 грн. 07 коп.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається , якщо інше не встановлено
договором або законом.

За положенням ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
встановлено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_5, через неналежне виконання
своїх обов'язків, допустив
заборгованість за кредитним договором
загальним розміром 179582 грн. 07 коп.,
вважав позовні вимоги банку
обґрунтованими та доведеними.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що суд
першої інстанції не повідомляв
відповідача належним чином про розгляд
справи, чим позбавив його можливості
надати свої заперечення проти позову,
оскільки ці доводи спростовуються
матеріалами справи, з яких вбачається,
що судом вживалось усіх можливих
заходів щодо належного сповіщення
відповідача. Судові засідання
призначалися судом неодноразово,
ОСОБА_5 викликався як судовими
повістками, так і телеграмами, проте,
при отриманні судової повістки, до суду
не з'явився (а.с. 60), за телеграмами до
поштового відділення зв'язку також не
з'являвся, розпорядившись своїми
правами на власний розсуд.

Також колегія суддів не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги, що судом не враховано, що банком
безпідставно стягнуто комісію за
надання кредиту, оскільки, як
вбачається з позовної заяви, позивач
просив стягнути заборгованість за
кредитним договором, яка складається з
заборгованості по тілу кредиту,
відсотків за користування кредитом та
пені. Вимог щодо стягнення комісії за
надання кредиту позивачем не
заявлялось, зустрічних вимог про
визнання недійсним кредитного
договору в частині стягнення комісії
також суду не заявлялося.

Не можна погодитись і з доводами
апеляційної скарги, що судом не
перевірено розрахунки заборгованості,
оскільки, позивачем на підтвердження
своїх вимог надано розрахунки
заборгованості ОСОБА_5 перед банком,
будь-яких належних доказів на
спростування даних розрахунків
відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 30 листопада 2010 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді