Справа № 523/4938/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р. Суворовський
районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак
І.В.

при секретарі Мамренко
Г.Г.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, котра діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, третя особа -
Орган опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради, про визнання осіб такими,
що втратили право користування житлом,-

Установив:

Позивачка звернулася до суду з
зазначеним позовом. В обґрунтування
вимог посилалася на те вона є власником
квартири за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу нерухомого майна
№98.01-119 від 12 січня 1998 року. Відповідач,
ОСОБА_2, котра діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 -
донька та онука позивачки, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 проживають окремо. У 2012 році
ОСОБА_2 переїхала до свого цивільного
чоловіка разом з донькою, тобто
створила нову сім'ю. Перебування ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на реєстраційному обліку в
належній їй на праві власності
квартирі, перешкоджає позивачці у
здійсненні права власності, крім того.
вона несе додаткові витрати по оплаті
житлово-комунальних послуг.

Позивачка вважає, що не проживаючи на
спірній жилій площі, не маючи ніякого
відношення до неї, не несучи ніяких
витрат на утримання жилої площі,
відповідач разом із неповнолітньою
ОСОБА_3 втратили право користування
нею.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив задовольнити позов в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
прибув. Про день, час та місце розгляду
справи був повідомлений в порядку,
встановленому законом за місцем
реєстрації місця проживання. (а.с. 16,
21,22).

Представник Органу опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради в судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи повідомлявся належним чином.
(а.с. 17, 23).

Вислухавши представника позивача,
вивчивши та проаналізувавши матеріали
справи, суд доходить висновку про те, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Як вбачається із договору
купівлі-продажу нерухомого майна
№98.01-119 від 12 січня 1998 року, ОСОБА_1 є
власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.
(а.с. 6,7).

У вказаній квартирі значаться
зареєстрованими, як донька та онука
позивачки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується довідкою керівника
Комунального підприємства "Житлово -
комунальний сервіс "Пересипський" від 20
березня 2014 року. (а.с. № 08).

ОСОБА_2, котра діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, на
спірній жилій площі в квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, не проживає з січня 2012
року по теперішній час. Ніякі витрати
на утримання квартири не несуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку. Відповідно до ст. 29
ЦК України, місцем проживання фізичної
особи є житловий дім, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання у
ньому (гуртожиток, готель та ін.) у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2, котра діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, в
квартирі котра розташована за адресою:
АДРЕСА_1, що належить позивачці,
відсутні понад два роки.

Відповідно до Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання" - громадянин
України, а також іноземець чи особи без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язанні протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

На підставі вищезазначеного, суд
вважає можливим задовольнити позов
повністю, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що
втратили право користування житлом за
адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 77, 169, 212-215 ЦПК
України; ст. 391 ЦК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, котра діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, третя особа -
Орган опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради, про визнання осіб такими,
що втратили право користування житлом
- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, котра діє
в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
такими, що втратили право користування
житлом за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у справі
, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя