АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/2130/2014
інстанції: Буша Н.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Меєчко Д.П.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до державного
підприємства "Агроінвест" про
скасування наказів про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 28 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 1 березня 2011 року
працювала на посаді начальника відділу
господарського забезпечення у ДП
"Агроінвест". Зазначала, що на початку
березня 2012 року їй було запропоновано
написати заяву про звільнення за
власним бажанням, на що вона не
погодилася. Наказом № 61 від 18 квітня 2012
року "Про внесення змін до штатного
розпису" були внесені зміни до
структури та штатного розпису ДП
"Агроінвест", а саме: згідно п. 1.2 наказу
було введено посаду "завідувач
господарства" (код КП 1239). Крім того,
цього ж дня було видано наказ № 62 "Про
внесення змін до штатного розпису та
скорочення посади", відповідно до якого
з 18 липня 2012 року скорочується посада
"начальник відділу господарського
забезпечення", яку обіймає ОСОБА_1, і
вказана посада виводиться із штатного
розпису ДП "Агроінвест". При цьому,
листом № 241/54-16 керівництво ДП
"Агроінвест" повідомило її про
скорочення з 18 липня 2012 року та про те,
що запропонувати роботу на
підприємстві відповідно до її фаху не
має можливості. Позивачка вважає, що п.
1.2 наказу № 61 та наказ № 62 від 18 квітня
2012 року є незаконними та підлягають
скасуванню, оскільки відповідно до
класифікатора професій ДК 003:2010 вона
обіймала посаду "начальник відділу
господарського забезпечення" з кодом
1229.7, а введена на підприємстві посада
"завідувач господарства" (код КП 1239) є
нижчою за рівнем, однак з тим же
посадовим окладом у 3500 грн., тобто
відповідач зобов'язаний був
запропонувати їй вказану роботу.

У подальшому 3 травня 2012 року ДП
"Агроінвест" був виданий наказ № 71 "Про
внесення змін до штатного розпису та
скорочення штату", яким затверджено
підготувати проект наказу про
попередження начальника відділу
господарського забезпечення ОСОБА_1
про наступне звільнення з роботи з 3
серпня 2012 року в зв'язку із скороченням
її посади (ст. 49І КЗпП) та неможливістю
її подальшого працевлаштування. Так, на
підставі цього наказу 3 серпня 2012 року
ДП "Агроінвест" видало наказ № 177-к "Про
звільнення у зв'язку зі скороченням",
яким звільнено ОСОБА_1, начальника
відділу господарського забезпечення, з
3 серпня 2012 року у зв'язку зі
скороченням штату працівників
відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 також
зазначала, що вона є головою первинної
профспілкової організації ДП
"Агроінвест", у зв'язку з чим відповідно
до вимог ч. 3 ст. 252 КЗпП її звільнення
допускається лише за попередньої згоди
первинної профспілкової організації
та вищого виборного органу цієї
профспілки, яким є Київська міська
профспілка працівників
агропромислового комплексу. Однак, як
стало відомо позивачу, подання про її
скорочення не було розглянуто через
відсутність документів, які б
обґрунтовували підстави запланованого
скорочення на підприємстві.

Вважаючи, що вищезазначені накази про
звільнення № 61 (п. 1.2) від 18 квітня 2012
року, № 62 від 18 квітня 2012 року, № 71 від 3
травня 2012 року, № 177-к від 3 серпня 2012
року, а також накази № 431/1-к від 21 жовтня
2011 року, № 50-к від 17 лютого 2012 року, № 59-к
від 23 лютого 2012 року про накладення
дисциплінарних у вигляді оголошення їй
догани та наказ № 60-к від 23 лютого 2012
року "Про накладення дисциплінарного
стягнення стосовно ОСОБА_1" є
незаконними й такими, що суперечать
положенням КЗпП України, позивачка з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просила суд визнати їх незаконними та
скасувати; поновити її на роботі;
стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 3 серпня 2012 року по 31 липня 2013
року в розмірі 42830 грн. 18 коп., а також 5000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду
міста Києва від 28 листопада 2013 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу господарського забезпечення
ДП "Агроінвест". Стягнуто з ДП
"Агроінвест" на користь ОСОБА_1 суму
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в розмірі 42830 грн. 18 коп. У
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено. Стягнуто з ДП
"Агроінвест" на користь держави судовий
збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Рішення
суду у межах суми платежу за один
місяць допущено до негайного
виконання.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить змінити рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з ДП
"Агроінвест" на її користь суми
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, збільшивши її розмір до 56363
грн. 88 коп., а також скасувати рішення
суду першої інстанції в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди і
постановити нове рішення про
задоволення позову в цій частині.
Скаржник зазначає, що судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення не було
враховано, що вимога позивача про
стягнення на її користь середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
розмірі 42830 грн. 18 коп. була сформована
станом на 31 липня 2013 року, а не на день
ухвалення рішення у справі; також судом
було безпідставно відмовлено у
задоволенні вимог про відшкодування
моральної шкоди.

Рішення суду в частині позовних вимог
про скасування наказів та поновлення
на роботі сторонами не оскаржується,
тому в силу ст. 303 ЦПК України не
переглядається.

ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_2 в суді
апеляційної інстанції підтримали
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

Представник ДП "Агроінвест" в суд
апеляційної інстанції не з'явився, про
час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України його неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом установлено, що наказом №52-к від 1
березня 2011 року ОСОБА_1 було прийнято на
посаду начальника відділу
господарського забезпечення
управління організаційно - технічного
забезпечення роботи зовнішніх
підрозділів, експлуатації будівель і
споруд ДП "Агроінвест" в порядку
переводу з ДП "Агроспецсервіс".

Наказом № 177-к від 3 серпня 2012 року "Про
звільнення у зв'язку зі скороченням"
ОСОБА_1 було звільнено із займаної
посади начальника відділу
господарського забезпечення ДП
"Агроінвест" у зв'язку зі скороченням
штату працівників відповідно до п. 1 ст.
40 КЗпП.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, за
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Установивши, що звільнення ОСОБА_1 було
незаконним та при звільненні з нею не
було проведено розрахунок належних їй
до виплати сум, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що з ДП
"Агроінвест" підлягає стягненню на
користь позивача середній заробіток за
весь час вимушеного прогулу.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, суд першої
інстанції не звернув увагу на те, що при
поновленні працівника на роботі суд
має стягнути середній заробіток з
моменту незаконного звільнення такого
працівника до ухвалення судом рішення
про поновлення незаконно звільненого
працівника на роботі.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 20
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці",
установивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв'язку із
затримкою розрахунку при звільненні,
що працівникові не були виплачені
належні йому від підприємства,
установи, організації суми в день
звільнення, коли ж він у цей день не був
на роботі, - наступного дня після
пред'явлення ним роботодавцеві вимог
про розрахунок, суд на підставі ст.117
КЗпП стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при
непроведенні його до розгляду справи -
по день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини.

Обчислення середнього заробітку за
весь час затримки розрахунку при
звільненні здійснюється відповідно до
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 року № 100 (з наступними
змінами).

Згідно з п. 2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100 (з наступними змінами) у всіх інших
випадках (крім виплат за
невикористанні відпустки) збереження
середньої заробітної плати
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні два календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку обчислення
середньої заробітної плати
передбачено, що нарахування виплат, що
обчислюється із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
проводяться шляхом множення
середньоденного заробітку на число
робочих днів. Середньоденна заробітна
плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
дні на число відпрацьованих робочих
днів.

Середньоденний заробіток позивача
складає 159 грн. 22 коп.

Період вимушеного прогулу ОСОБА_1
становить з 3 серпня 2012 року по 28
листопада 2013 року.

Отже, середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні
визначається шляхом множення
середньоденного заробітку на
кількість робочих днів затримки
розрахунку з 3 серпня 2012 року по 28
листопада 2013 року включно, виходячи з
такого розрахунку: 159 грн. 22 коп. х 333 дні
затримки розрахунку = 53020 грн. 26 коп.

За таких обставин колегія суддів
вважає необхідним рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу змінити, збільшити розмір
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, стягнутого з ДП "Агроінвест" на
користь ОСОБА_1, з 42830 грн. 18 коп. до 53020
грн. 26 коп.

Крім того, висновок суду першої
інстанції про відмову у стягненні
моральної шкоди не відповідає вимогам
закону з таких підстав.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичний особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

У ст. 2371 КЗпП України зазначено, що
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Ураховуючи те, що судом першої
інстанції було встановлено, що ДП
"Агроінвест" були порушені права
позивача ОСОБА_1 у зв'язку з її
незаконним звільненням, тому колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у стягненні моральної
шкоди підлягає скасуванню і ухваленню
в цій частині нового рішення про
часткове задоволення позову.

Розмір моральної шкоди, який підлягає
стягненню з ДП "Агроінвест" на користь
ОСОБА_1, колегія суддів вважає за
необхідне визначити в розмірі 1000 грн.

За таких обставин апеляційна скарга
задовольняється частково.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо
суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

За таких обставин з ДП "Агроінвест"
підлягає стягненню на користь держави
судовий збір у розмірі 637 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 28 листопада 2013 року в
частині відмови у стягнення моральної
шкоди скасувати і ухвалити в цій
частині нове рішення наступного
змісту.

Позов ОСОБА_1 до державного
підприємства "Агроінвест" про
відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства
"Агроінвест" на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду в розмірі 1000 грн.

В іншій частині позову про
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 28 листопада 2013 року в частині
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та розподілу
судових витрат змінити.

Збільшити розмір середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, стягнутого з
державного підприємства "Агроінвест"
на користь ОСОБА_1, з 42830 грн. 18 коп. до 53020
грн. 26 коп.

Стягнути з державного підприємства
"Агроінвест" на користь держави судовий
збір у розмірі 637 грн. 50 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення
суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий
Судді: