Провадження 2/127/4067/14
УХВАЛА

Іменем
України

18 червня 2014 року
м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Луценко Л.В.,
ознайомившись із заявою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором №116 від
29.06.2013 року в сумі 24 919,14 грн.

Разом з цим, позивач своєю заявою від
18.06.2014 року з метою забезпечення позову
просив накласти арешт на нерухоме
майно відповідачки та майно, яке
знаходиться за місцем її проживання до
розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь в справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
необхідні для забезпечення позову (ч. 2
ст. 151 ЦПК України).

Окрім того, до заяви додаються також її
копії відповідно до кількості осіб,
щодо яких просять вжити заходи
забезпечення позову, та документ, що
підтверджує сплату судового збору за
подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного суду України від
22.12.2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися зокрема в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідного виду забезпечення позову,
який просить застосувати особа, котра
звернулася з такою заявою, позовними
вимогами.

У поданій до суду заяві заявник не
достатньо обґрунтував необхідність
забезпечення позову, не вказав на яке
конкретне майно просить накласти
арешт, не вказав де знаходиться дане
рухоме і нерухоме майно, на яке просить
накласти арешт, докази про належність
того чи іншого майна відповідачці, та
не надав документ, що підтверджує
сплату судового збору за подання заяви
про забезпечення позову.

Відсутність зазначених вище
відомостей у заяві позбавляє суд дійти
висновку про наявність достатньо
обґрунтованого припущення, що невжиття
заходів забезпечення позову може у
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, а
також робить неможливим виконання
такої ухвали.

У відповідності до ч.8 ст.153 ЦПК України
суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог ст.151 ЦПК України,
повертає її заявникові.

За таких обставин вважаю, що заява ФОП
ОСОБА_1 щодо забезпечення позову
підлягає поверненню заявникові,
оскільки вона подана без додержання
вимог, встановлених законом.

Заявник не позбавлений можливості,
усунувши вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Повернути заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
забезпечення позову.

Копію ухвали направити заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: