справа № 462/2519/14-ц
УХВАЛА

20 червня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого-судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі
Обертас Н.М.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

представника третьої особи
Бачинського О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Львові
заяву ОСОБА_3 про роз'яснення рішення
Залізничного районного суду м.Львова
від 20.05.2014 року,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою про
роз'яснення рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 20.05.2014 року
у справі № 462/2519/14-ц за її позовом до
ОСОБА_4, треті особи - приватний
нотаріус Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», про визнання іпотечного
договору та додаткового договору до
нього укладеними між сторонами,
визнання іпотечного договору та
додаткового договору до нього
недійсними та зняття заборони. Зокрема
просить роз'яснити: В який спосіб було
встановлено, що заяви відповідача є
волевиявлення ОСОБА_4? Хто здійснив
нотаріальну дію, посвідчивши підпис
ОСОБА_4? Якщо в Рішенні вказано, що
відповідач надала «заяви, то скільки
цих заяв було? Що перешкоджало
головуючому ці заяви ОСОБА_4 оголосити
в засіданні? На підставі якої норми
права було відмовлено в залученні
ОСОБА_5 свідком у справі? В який спосіб
судом встановлено, що 12.05.2008 року між
Акціонерно- комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» в
особі начальника Шевченківського
відділення Львівської обласної філії
АКБСР «Укрсоцбанк» ОСОБА_4,та ОСОБА_3
укладено іпотечний договір? 12.05.2008 року
ОСОБА_4 діяла: По довіреності виданій
юридичною особою, банком? Як начальник
Шевченківського відділення? По
довіреності №4899? Чию особу встановив
приватний нотаріус ОСОБА_7 посвідчуючи
довіреність № 4899? В який спосіб судом
встановлено, що 11.08.2009 між АКБСР
«Укрсоцбанк» в особі начальника
Шевченківського відділення, ОСОБА_4,
укладено додатковий договір до
іпотечного договору від 12.05.2008 року?
11.08.2009 року ОСОБА_4 діяла: По довіреності
виданій юридичною особою, банком? Як
начальник Шевченківського відділення?
По довіреності № 5471? По яких доказах,
наданих відповідачем «судом
встановлено, що обидва дані договори
підписані від імені - АКБ «Укрсоцбанк»?
Так, як «затверджені відтиском печатки
Шевченківського відділення», то чи
Шевченківське відділення було
юридичною особою? Якщо було, то який
статус в спірних договорах юридичної
особи АКБ «Укрсоцбанк»? Хто, коли надав
відомості суду про те, що «згідно
наказу № 63-п від 06.03.2007 року ОСОБА_4
заступника начальника Шевченківського
відділення Львівської обласної філії
«Укрсоцбанк» переведено на посаду
начальника Шевченківського
відділення? Хто, коли надав суду
довіреність від 29.12.2007 року? Чи був
ОСОБА_8, Керівником банку коли видавав
довіреність 29.12.2007 року? Чи Львівська
обласна філія була АКБ «Укрсоцбанком»?
Чи встановив нотаріус ОСОБА_7 особу
ОСОБА_8 посвідчуючи довіреність № 4899?
Чи ОСОБА_8 був стороною в моєму позові?
Хто, коли надав суду довіреність № 5471?
Чи була ОСОБА_9 стороною в моєму позові?
Які особи підписали довіреності: №4899,
№ 5471? Які повноваження мали ці особи? Чи
були вони головами правління АКБ
«Укрсрцбанк»? Якщо «нотаріусом ОСОБА_5
при

посвідченні оскаржуваних договорів
встановлено особу ОСОБА_4», то на
підставі чого суд відмовив в позові?
Які докази суд «оцінив за внутрішнім
переконанням»? Які докази суд
спростував за законом? В який спосіб
спростовано положення ст. 203 ЦКУ на яку
суд посилається в Рішенні?

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 заяву підтримав,
покликаючись на мотиви такої, яку
просить задовольнити.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк»
Бачинський О.М. зазначив, що рішення
суду є зрозумілим, вважає, що в
задоволенні заяви слід відмовити.

Інші особи, які брали участь у справі,
будучи належним чином повідомленими
про день, час та місце розгляду заяви, в
судове засідання не з'явилися, про
причини неявки не повідомили. З огляду
на положення ч.3 ст.221 ЦПК України неявка
осіб, які брали участь у справі, не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду.

Заслухавши пояснення представників
позивача і третьої особи, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що заява
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту. Подання заяви про
роз'яснення рішення суду допускається,
якщо воно ще не виконане або не
закінчився строк, протягом якого
рішення може бути пред'явлене до
примусового виконання.

Згідно постанови Пленуму Верховного
суду України «Про судове рішення у
цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року
роз'яснення рішення суду можливе тоді,
коли воно є незрозумілим, що ускладнює
його реалізацію. Якщо фактично
порушено питання про зміну або
внесення в нього нових даних, у тому
числі й роз'яснення мотивів ухваленого
рішення, суд ухвалою відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Роз'яснення рішення - це більш повний і
ясний виклад тих частин рішення,
розуміння яких викликає труднощі, але
не внесення змін у сутність рішення.
Таким чином, роз'яснення судового
рішення є одним із способів усунення
його недоліків, які стосуються
недотримання його ясності та
визначеності, а тому судове рішення не
може містити положень, що викликають
суперечки під час його виконання.

Резолютивна частина ухваленого у даній
справі рішення, на переконання суду, є
зрозумілою і такою, що не припускає
іншого тлумачення, в мотивувальній
частині рішення чітко встановлені
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини та вказано, чому суд
прийшов до відповідного висновку.

Між тим, як заявником в поданій заяві,
так і її представником в судовому
засіданні, не наведено чіткого
формулювання того, що саме в рішенні є
незрозумілим, в чому полягає
незрозумілість рішення, які
припускаються варіанти тлумачення
рішення, заявник по суті порушує
питання про законність прийняття
даного рішення. Посилання в заяві на
ряд питань, з якими ОСОБА_3 не
погоджується при розгляді справи та
прийнятті рішення судом, як на причину
звернення до суду із даною заявою про
роз'яснення рішення суду, не є
підставою для задоволення такої заяви
та роз'яснення рішення суду.

Виходячи з вищенаведеного та
враховуючи, що рішення Залізничного
районного суду м.Львова від 20.05.2014 року
у справі № 462/2519/14-ц не викликає
труднощів в його розумінні, не
припускає різного тлумачення, а тому
підстав для роз'яснення такого суд не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 208-210, 221 ЦПК України, суд
-

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про
роз'яснення рішення Залізничного
районного суду м.Львова від 20.05.2014 року
у справі № 462/2519/14-ц за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи - приватний
нотаріус Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», про визнання іпотечного
договору та додаткового договору до
нього укладеними між сторонами,
визнання іпотечного договору та
додаткового договору до нього
недійсними та зняття заборони -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м.Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:
Колодяжний
С.Ю.