Справа № /222/722/14-ц
Провадження № 4-с/222/12/2014 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
Володарський районний суд Донецької
області в складі:

судді: Демочко
Т.Є.,

при секретарі: Павловій
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Володарське цивільну справу за скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український міжнародний банк»
на дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Володарського районного управління
юстиції ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з даною
скаргою, зазначивши, що на примусовому
виконанні у відділі ДВС Володарського
районного управління юстиції
Донецької області з 31.10.2013 р.
знаходиться виконавче провадження
№40581386, відкрите на підставі
виконавчого листа №0507/4382/2012 від 25.01.2013
року виданого Володарським районним
судом Донецької області про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який мешкає в АДРЕСА_1 на користь ПАТ
«ПУМБ» у розмірі 11 022,12 доларів США.
23.05.2014 року заявнику надійшла постанова
заступника начальника ВДВС Гончаренко
Г.Г. про повернення виконавчого
документа стягувачеві на підставі п.4
ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»
у зв*язку з тим, що стягувач не здійснив
авансування витрат на організацію та
проведення виконавчих дій. У
відповідності до ст..27 ЗУ «Про
виконавче провадження» у разі
ненадання боржником документального
підтвердження повного виконання
рішення, державний виконавець
розпочинає його примусове виконання.
Позивач вважає, що дії державного
виконавця відділу ДВС Володарського
районного управління юстиції щодо
винесення оскаржуваної постанови не
відповідають положенням чинного
законодавства України і в першу чергу
вимогам ЗУ «Про виконавче
провадження». У відповідності до ст. 41
ЗУ «Про виконавче провадження» витрати
органів державної виконавчої
службипов*язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень є витратами виконавчого
провадження. Витрати виконавчого
провадження здійснюються за рахунок
коштів Державного бюджету України та
коштів виконавчого провадження, які
використовуються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Кошти виконавчого провадження
складаються з: - коштів виконавчого
збору; - авансового внеску стягувача на
організацію та проведення виконавчих
дій; - стягнутих з боржника витрат,
пов*язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій; - інших
надходжень, що не суперечать
законодавству. ЗУ «Про виконавче
провадження» не встановлює обов*язку
стягувача авансувати витрати на
організацію та проведення виконавчих
дій, у зв*язку з чим відсутні обставини,
передбачені закони, які дають право
державному виконавцю приймати рішення
про повернення виконавчого документа
стягувачу. Крім цього позивач
повідомляє, що на адресу ПАТ «ПУМБ»
жодного листа щодо авансування витрат
на проведення виконавчих дій не
надходило, так як не надходило і
постанови про відкриття виконавчого
провадження відповідно до вимог ст..31
ЗУ «Про виконавче провадження». Також
заявник зазначає, що державним
виконавцем грубо порушено вимоги ст.30
ЗУ «Про виконавче провадження»,
оскільки протягом шести місяців з часу
відкриття виконавчого провадження
державний виконавець не забезпечив
проведення виконавчих дій з виконання
рішення суду.

У зв*язку з вищенаведеним, заявник
просить суд визнати дії заступника
начальника ДВС щодо винесення
постанови про повернення виконавчого
документу стягувачеві від 14.05.2014 року
по виконавчому провадженню №40581386
протиправними; визнати протиправною та
скасувати постанову про повернення
виконавчого документу стягувачеві від
14.05.2014 року по виконавчому провадженню
№40581386; визнати протиправною
бездіяльність заступника начальника
ДВС щодо примусового невиконання
виконавчого листа №2/222/39/2013 року від
25.01.2013 року Володарського райсуду
Донецької області.

У судове засідання з*явився
представник заявника ПАТ «ПУМБ»
просить скаргу задовольнити в повному
обсязі.

Представник ВДВС Володарського РУЮ
в судове засідання не з'явився. Надав
суду письмову заяву, в якій просив
скаргу розглянути у його відсутність.

З'ясувавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 124 Конституції України
судові рішення є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Примусове виконання рішень судів та
інших юрисдикційних органів законом
покладено на державну виконавчу
службу. Умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб) закріплені у Законі
України «Про виконавче провадження».

Цим же Законом встановлено правові
засади захисту прав стягувача,
боржника у виконавчому провадженні, що
полягають у можливості оскарження дій
(бездіяльності) державного виконавця
при примусовому виконанні рішення
суду. Судовий контроль за виконанням
судових рішень, ухвалених в порядку
цивільного судочинства, здійснюється в
порядку, передбаченому розділом VII ЦПК
України.

Примусове виконання рішень судів та
інших юрисдикційних органів закон
покладає на державну виконавчу службу,
яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Правові
засади діяльності державної
виконавчої служби визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання рішення Володарського
районного суду Донецької області від
11.01.2013 року був виданий, виконавчий лист
№ 2/222/39/13, яким було зобов'язано ОСОБА_1
сплатити суму боргу на користь ПАТ
«ПУМБ» в розмірі 11022 доларів США 12
центів.

Постановою заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Володарського районного управляння
юстиції в Донецькій області Гончаренко
Г.Г. ВП № 40581386 від 14.05.2014 року
стягувачеві було повернуто виконавчий
лист № 2/222/39/13, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47,
ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у
зв'язку з тим, що стягувач не здійснив
авансування витрат на організацію та
проведення виконавчих дій, незважаючи
на попередження державного виконавця
про повернення йому виконавчого
документа.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо: стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій або не здійснив авансування витрат
на організацію та проведення
виконавчих дій, авансування яких
передбачено цим Законом, незважаючи на
попередження державного виконавця про
повернення йому виконавчого документа.

Судом встановлено, що стягувачу не
направлялись листи від ВДВС
Володарського районного управляння
юстиції про запропонування здійснити
авансування витрат на організацію та
проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст.42 ЗУ «Про виконавче
провадження» з метою забезпечення
провадження виконавчих дій стягувач
може за погодженням з державним
виконавцем внести на відповідний
рахунок органу державної виконавчої
служби певну грошову суму для
здійснення необхідних витрат або
покриття їх частини, якщо інше не
передбачено Законом. Таким чином,
відповідно до системного аналізу
положень ЗУ «Про виконавче
провадження» суд вважає, що
авансування витрат на виконавче
провадження є правом а не обов*язком
стягувача за виконавчим провадженням.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене,
суд вважає, що державним виконавцем
було не вірно застосовано норми Закону
України «Про виконавче провадження»,
через що фактично останній поклав на
стягувача обов'язок виконання рішення
суду та неправомірно повернув
виконавчий лист стягувачеві.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

За таких обставин суд вважає, що права
стягувача порушені і підлягають
судовому захисту, шляхом визнання дій
державного виконавця неправомірними,
скасування постанови державного
виконавця Володарського ВДВС
Гончаренко Г.Г. ВП № 40581386 від 14.05.2014 року
про повернення виконавчого документа
та визнати протиправною бездіяльність
заступника начальна ВДВС
Володарського районного управління
юстиції Донецької області щодо
примусового невиконання виконавчого
листа №2/222/39/2013 року від 25.01.2013 року
Володарського районного суду
Донецької області.

Керуючись ст. ст. 19, 124 Конституції
України, ст.ст. 42, 47 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. ст. 10, 131, 210,
211, 383-388 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного Акціонерного
Товариства «Перший Український
міжнародний банк» на дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Володарського
районного управління юстиції -
задовольнити.

Визнати дії заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Володарського районного управляння
юстиції у Донецькій області Гончаренко
Г.Г. щодо винесення постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 14.05.2014 року по
виконавчому провадженню №40581386 -
неправомірними.

Постанову заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Володарського районного управляння
юстиції у Донецькій області Гончаренко
Г.Г. про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 14.05.2014 року
по виконавчому провадженню №40581386 -
визнати протиправною та скасувати.

Визнати бездіяльність
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Володарського районного управляння
юстиції у Донецькій області Гончаренко
Г.Г. щодо примусового невиконання
виконавчого листа №2/222/39/2013 року від
25.01.2013 року Володарського районного
суду Донецької області - протиправною.

Ухвала суду може бути
оскаржена до Апеляційного суду
Донецької області, шляхом подачі
апеляційної скарги через Володарський
районний суд Донецької області
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Суддя
Т.Є. Демочко