АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-150/14
Головуючий у 1 інстанції: Плахотнюк К.Г.
Доповідач: Нежура В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Невідомої Т.О.,
Соколової В.В.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВВС - ЛТД"
на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 10 вересня 2012 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВВС - ЛТД"
до ОСОБА_1 про стягнення матеріального
збитку,

В С Т А Н О В И Л А

В лютому 2011 року TOB "ВВС-ЛТД" звернулося
в суд із позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріального
збитку, завданого пошкодженням
транспортного засобу, посилаючись на
те, що 21.10.2010 р. на вул. Академіка
Заболотного у м. Києві відбулося
зіткнення автомобіля "ВАЗ" д.н.з. НОМЕР_1
під керуванням водія ОСОБА_1 з
автомобілем "PORSCHE" д.н.з. НОМЕР_2 належним
TOB "BBC - ЛТД", в результаті чого
автомобіль "PORSCHE" д.н.з. НОМЕР_2 зазнав
значних механічних пошкоджень, що
зробило неможливим його подальшу
експлуатацію. Дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини водія ОСОБА_1, що
встановлено постановою судді
Голосіївського районного суду м. Києва
від 11.11.2010 р. Відповідно до висновку
експертного дослідження № 489/10 від
03.01.2009 р., завданий власнику автомобіля
збиток складає 556 842, 82 грн. На виконання
умов договору обов"язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, укладеного ОСОБА_1 та
ПАТ "CK "Провідна", останньою було
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 24 990, 00 грн., Позивач просить з
відповідача на свою користь
невідшкодовану частину матеріального
збитку в розмірі 531852.82 грн., а також
понесені судові витрати по сплаті
судового збору та
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 10 вересня 2012 року
позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ
"ВВС - ЛТД" звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалите нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального права.

В суді апеляційної інстанції, за
заявою представника апелянта була
призначена додаткова судова
автотоварознавча експертиза, за
висновками якої № 6397 від 06.09.2013 р.
матеріальний збиток, завданий власнику
автомобіля "PORSCHE" д.н.з. НОМЕР_2 станом на
21.10.2010 р. складає 580 179, 56 грн.

Після чого представник апелянта
уточнила вимог своєї апеляції і
просила стягнути із відповідача в
рахунок відшкодування завданої в
результаті ДТП шкоди 375 941, 16 грн., яка
була визначена із загального розміру
шкоди встановленої експертом за
мінусом суми страхового відшкодування
- 24 990,00 грн., і 179 248,8 грн., виручених від
продажу автомобіля у стані, в якому він
перебував після ДТП, тобто без
проведення відновлювального ремонту.

Представник апелянта підтримала
уточнену скаргу із викладених в ній
підстав, відповідач і його представник
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, вважали висновок
судової експертизи неповним і
неправильним, і його не можна брати і
досліджувати в якості доказу у справі,
вказували також на відсутність вини
відповідача у завданні шкоди позивачу,
не зважаючи на наявну в матеріалах
справи постанову суду про притягнення
відповідача до адміністративної
відповідальності за порушення ПДР
України.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні
пред*явленого позову суд першої
інстанції виходив із того, що в ході
розгляду справи неможливо було
визначити розмір шкоди, завданої
позивачу в результаті ДТП, тобто суд
визнав пред*явлені вимоги недоведеними
у встановленому законом порядку,
оскільки матеріали справи містять
один висновок автотоварознавчої
експертизи та один звіт спеціаліста з
одного і того ж питання, що містять
суттєві розбіжності з приводу ринкової
вартості пошкодженого з вини
відповідача автомобіля, розмірів
збитків та другий висновок експерта з
категоричним висновком про можливість
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого автомобіля та
відсутність можливості визначити
вартість відновлювального ремонту
цього ж автомобіля та його ринкову
вартість у пошкодженому стані, через
неможливість його огляду.

Але погодитися з таким висновком в
повній мірі не можна.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об*єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 21.10.2010 р. на вул.
Академіка Заболотного у м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля &quot;ВАЗ&quot;д.н.з.
НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з
автомобілем "PORSCHE" д.н.з. НОМЕР_2,
власником якого є позивачка.

В результаті вказаної пригоди належний
позивачці автомобіль зазнав технічні
пошкодження (а.с. 8).

Дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини водія ОСОБА_1, що підтверджується
постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 11.11.2010 р., яка набрала
законної сили, і тому він є
відповідальною особою за завдану
позивачу майнову шкоду (а.с. 9).

06.12.2010 р. автомобіль "PORSCHE" д.н.з. НОМЕР_2
був проданий позивачем без проведення
відновлювальних робіт.

Відповідно до роз*яснень, наданих у п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди", при
визначенні розміру відшкодування
шкоди, заподіяної майну, незалежно від
форм власності, судам належить
врахувати положення закону щодо
необхідності визначення способу
відшкодування шкоди, завданої майну
потерпілого. Зокрема слід рахувати, що
відшкодування шкоди шляхом покладення
на відповідальну за неї особу обов"язку
надати річ того ж роду і якості,
виправити пошкоджену річ. іншим шляхом
відновити попереднє становище в
натурі, застосовується, якщо за
обставинами справи цей спосіб
відшкодування шкоди можливий. Коли
відшкодування шкоди в натурі
неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
на час розгляду справи втраченого
майна, робіт які необхідно провести,
щоб виправити пошкоджену річ. усунути
інші негативні наслідки неправомірних
дій заподіювача шкоди. Постановляючи
рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості
майна, що не може використовуватись за
призначенням, але має певну цінність,
суд одночасно повинен обговорити
питання про передачу цього майна після
відшкодування збитків особі,
відповідальній за шкоду.

З урахуванням наведених роз*яснень
Пленуму Верховного Суду України та
факту продажу позивачем автомобіля в
грудні 2010 року, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що на час
розгляду справи відшкодування шкоди
позивачу можливе лише в спосіб
відшкодування завданих збитків, а не
шляхом відновлення пошкодженої речі в
натурі.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України. збитками в
тому числі є витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Оскільки підставою для відмови у
задоволенні позову стало наявність
двох суперечливих висновків щодо
визначення розміру заподіяної
позивачу шкоди, в суді апеляційної
інстанції за заявою представника
позивача була призначена додаткова
експертиза з цього питання (т.2 а.с. - 119).

Згідно ст. 58 ЦПК України, на підставі
висновку експерта встановлюються
фактичні дані, які є доказами в
цивільному процесі.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення (ст. 210 ЦПК).

Аналізуючи зміст висновку експертів №
639713-54 від 06.09.2013 р., колегія суддів
вважає, що даний висновок може бути
взяти в якості доказу, на підтвердження
розміру завданої позивачу шкоди.
Заперечення відповідача і його
представник щодо неповноти і
неправильності відхиляються колегією
суддів. Це стосується посилання на те,
що експертом були досліджені різні
автомобілі, ціна не деякі запчастини
відсутня в інформаційній базі, не
встановлений вичерпний перелік
пошкоджень.

В судовому засіданні, експерт
ЮхименкоА.В., викликаний в суд
апеляційної інстанції за клопотанням
представника відповідача, надав
пояснення щодо зроблених ним
висновків.

Стосовно того, що на час проведення
експертизи автомобіль було продано і
він не був оглянутий експертом, то
колегія суддів дозволила проводити
дослідження по матеріалам справи, в
яких серед іншого знаходилися два
протоколи огляду належного позивачу
автомобіля, проведених оцінювачем ТОВ
«Незалежна Експертно-Асистуюча
Компанія» БудченкоО.В. і судовим
експертом Пилипенко А.І. (т. 1 а.с. 81, 142).

Щодо посилання відповідача на
відсутність його вини у завданні шкоди
позивачу, то як зазначалося вище,
відповідача постановою Голосіївського
райсуду м. Києва було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України, у зв*язку із
порушенням ним п. 10.1 ПДР України, що
призвело до зіткнення належних
сторонам у справі автомобілів.

Час, місце і обставини вчинення
відповідачем вказаного
адміністративного правопорушення
встановленні у постанові суду.
Відповідач, як вбачається з її змісту
був присутній під час розгляду справи і
свою вину особисто визнав. На підставі
чого, за правилами ч. 4 ст. 63 ЦПК України,
ці обставини не доводяться заново при
розгляді справи про цивільно-правові
наслідки дій відповідача, в даному
випадку щодо відшкодування завданої
ним шкоди.

Відповідно до уточнених вимог
апеляційної скарги, зроблених після
проведення додаткової судової
автотоварозанвчої експертизи,
апелянт визначив свої позовні вимоги в
розмірі 375 941, 16 грн. на підставі
вказаного висновку експертів про
розмір завданих збитків, з урахуванням
виплаченого позивачу страхового
відшкодування і коштів, отриманих від
реалізації автомобіля (580 179, 56 - 24 990,00 -
179 248,8 = 375 941, 16).

Спірне питання неможливості
встановлення розміру завданої
позивачу шкоди було усунуто в суді
апеляційної інстанції, а тому, з
урахуванням встановлених у справі
обставин, колегія суддів визнає
уточнені позовні вимоги
обгрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі, у зв*язку
зі чим рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК
України, на користь позивача із
відповідача підлягають стягненню
документально підтверджені судові
витрати - по сплаті судового збору в
сумі 1 700 грн., витрати на ІТЗ в сумі 120,00
грн., і витрати за проведену судову
автотоварознавчу експертизу в сумі
7360,00 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВВС - ЛТД"
задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 10 вересня 2012 року скасувати
і ухвалити нове такого змісту.

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВВС - ЛТД" 375 941
(триста сімдесят п*ять тисяч дев*ятсот
сорок одну), 16 грн. завданого
матеріального збитку, 1700 (одну тисячу
сімсот), 00 грн. сплаченого судового
збору, 120 (сто двадцять),00 грн. витрат на
ІТЗ, і 7360 (сім тисяч триста шістдесят), 00
грн. сплачених за проведену судову
автотоварознавчу експертизу.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: