Справа № 202/4791/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 червня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді
- Шклярука Д.С.

при секретарі
- Пугач Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із даним
позовом та просить розірвати шлюб між
нею та відповідачем. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що спільне життя з
відповідачем не склалося, вони
припинили шлюбні відносини з квітня 2014
року. Відповідач протягом тривалого
часу зловживає алкогольними напоями,
не має постійного місця роботи і не
утримує її із сином. Досить часто
відповідач, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння у присутності
дитини ображав її нецензурними
словами, спричиняв побої, чим завдавав
фізичного і психологічного болю. З
приводу протиправних дій відповідача
вона зверталася у міліцію. Причиною
розпаду їхнього шлюбу є зловживання
відповідачем алкоголем і виникаючі на
цьому ґрунті неправомірні дії
відповідача стосовно неї.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити. В обґрунтування позову
посилалася на викладені у ньому
обставини. Зазначила, що поміж нею та
відповідачем немає спору про поділ
майна та щодо місця проживання дитини.
Питання про утримання дитини між нею та
відповідачем вирішуватиметься окремо
від питання про розірвання шлюбу. На
теперішній час вони із відповідачем
проживають окремо, не ведуть спільного
господарства не мають сімейного
бюджету. Вважає. Що примирення поміж
нею та відповідачем неможливе,
оскільки останній не перестає
зловживати алкогольними напоями, а у
стані алкогольного сп'яніння
відповідач є дуже агресивною людиною,
що загрожує їй та дитині.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав і просив у задоволенні позову
про розірвання шлюбу відмовити, але
разом із тим, в судовому засіданні не
заперечував тих обставин, на які в
обґрунтування своїх позовних вимог
посилалася позивач ОСОБА_1 Зазначив, що
вони із позивачкою проживають окремо
один від одного. Дитина проживає разом
із ОСОБА_1 На теперішній час він працює
оператором автомийки та проживає у с.
Одинківка де орендує будинок. Спору про
поділ майна між ними немає

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

29 січня 2011 року Індустріальним
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції у
Дніпропетровській області між
сторонами було зареєстровано шлюб, про
що було вчинено актовий запис за № 27.

Під час шлюбу в сторін народилася
дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки сторони
припинили у квітні 2014 року, з причини
того, що вони втратили взаєморозуміння
та через зловживання відповідачем
алкогольними напоями, що призводило у
їхньому житті до численних конфліктів
та свар.

Сторони спільного господарства не
ведуть, не мають спільного бюджету,
проживають окремо, що також не дозволяє
зберегти відносини притаманні
подружжю, у зв'язку з чим примирення
поміж ними неможливе.

Спору про поділ майна сторони не
мають. Між сторонами досягнуто згоду,
що після розірвання шлюбу дитина,
проживатиме із позивачкою, але остання
не заперечує, щоб син також спілкувався
із батьком, але коли той не
перебуватиме у стані алкогольного
сп'яніння.

Питання про утримання дитини між
сторонами вирішуватиметься окремо від
справи про розірвання шлюбу.
Відповідач зазначив, що під час
сумісного проживання він забезпечував
позивачку усім необхідним, оскільки
працював слюсарем по збірці
металоконструкцій у м.
Маріуполі.

Суд вважає, що подальше
сумісне життя сторін та збереження
сім'ї неможливо, їхній шлюб існує
формально.

Вимоги про зміну прізвищ
сторонами не заявлені.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді дружини та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного
кодексу України кожен з подружжя має
право припинити шлюбні відносини.

З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина
та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби та взаємодопомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що поміж сторонами відсутня
згода щодо перебування у шлюбі, їхня
сім'я розпалася та існує формально, а
подальше спільне життя їхнього
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б їхнім інтересам, інтересам дитини, а
тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до статті 112 Сімейного
Кодексу України шлюб розривається,
якщо судом буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218 ЦПК
України і на підставі ст.ст.104-105, 110, 112
Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 29 січня 2011 року
Індустріальним відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 27 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Д.С. Шклярук