АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого - судді
Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 26 березня
2014р. по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк», третя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи»

про визнання кредитного договору
неукладеним,

встановила:

у листопаді 2013р. позивач звернувся до
суду з позовом про визнання кредитного
договору від 30 вересня 2008р. між ОСОБА_1
та ВАТ «Сведбанк», правонаступником
якого є відповідач, в частині надання
кредиту у розмірі 170 000доларів США
неукладеним.

Мотивуючи позовні вимоги,
позивач зазначав, що сторони підписали
кредитний договір, відповідно до якого
банк зобов'язався надати позичальнику
кредит у розмірі 170 000доларів США
строком до 30 вересня 2038р. при умові
здійснення ним оплати не менше, ніж 15%
вартості об'єкта нерухомості
відповідно до укладеного
позичальником договору
купівлі-продажу, та внесення коштів в
національній валюті України на користь
ТОВ «Монтажспецстрой» в оплату за
договором купівлі-продажу.

Позивач стверджував, що у
порушення норм чинного законодавства
банком не був відкритий поточний
рахунок у іноземній валюті та у
національній валюті, він не укладав
договір з банком про відкриття
поточного рахунку, тому передача йому
кредитних коштів не відбулася, а
кредитний договір не є укладеним.

Рішенням суду від 26 березня 2014р.
у позові відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
представник позивача просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на
порушення судом норм матеріального
права та принципу справедливості,
неналежну оцінку наданих доказів.

Представники відповідача та
третьої особи, будучи належним чином
повідомленими про день та час розгляду
апеляційної скарги (с.с.106-107), у судове
засідання не з'явилися, клопотання про
перенесення судового розгляду не
направили, тому відповідно до положень
ст. 305 ЦПК України колегія суддів
провела судовий розгляд у їх
відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представника
апелянта, яка підтримала апеляційну
скаргу, вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Судом встановлено, що 30 вересня
2008р. між ВАТ «Сведбанк»,
правонаступником

№ апеляційного провадження: №
22-ц/796/6775/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Кричина А.В.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.якого є ПАТ «Омега Банк», та
позивачем був укладений кредитний
договір, відповідно до якого банк
зобов'язався надати позичальнику
кредит у сумі 170 000доларів США строком
до

-
2 -

30 вересня 2038р. зі сплатою 12,5% річних за
користування кредитом.

Пунктом 1.2. кредитного договору
сторони погодили, що кредит надається
банком у готівковій формі через касу
банку або у безготівковій формі на
підставі заяви позичальника з метою
для кредиту в іноземній валюті
подальшої конвертації суми отриманого
кредиту у національну валюту України
та внесення коштів в національній
валюті України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Монтажспецстрой» в оплату за
договором купівлі-продажу, зазначеним
у п. 1.4. цього договору.

Згідно п. 1.4. договору кредитні
кошти призначені для здійснення
позичальником розрахунків по договору
купівлі-продажу між позичальником та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Монтажспецстрой» з
метою придбання трикімнатної квартири,
загальною площею 97,5кв.м., під АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
при укладенні кредитного договору
сторони досягли згоди стосовно всіх
істотних умов договору, договір був
підписаний сторонами, виконаний
банком, тому підстав для визнання
договору неукладеним не має.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
так як він відповідає обставинам
справи та грунтується на нормах
матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК
України договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України у
разі, якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладення договору необхідні також
передання майна або вчинення іншої дії,
договір є укладеним з моменту
передання майна або вчинення певної
дії.

Законодавець пов'язує момент укладення
договору з моментом передання грошей у
випадку укладення договору позики (ст.
1046 ЦК України). Однак, кредитний договір
є укладеним з моменту досягнення його
сторонами у письмовій формі згоди з
усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що ВАТ «Сведбанк» та
ОСОБА_1 уклали кредитний договір у
письмовій формі, яка вимагається ч. 1 ст.
1055 ЦК України. Пунктом 1.2 цього
договору сторони погодили, що кредит
надається банком у готівковій формі
через касу банку або у безготівковій
формі на підставі заяви позичальника з
метою для кредиту в іноземній валюті
подальшої конвертації суми отриманого
кредиту у національну валюту України
та внесення коштів в національній
валюті України на користь Товариства з
обмеженою відпвоідальністю
«Монтажспецстрой».

З наданих суду доказів встановлено, що
банк здійснив конвертацію 170 000доларів
США у національну валюту та
перерахував ТОВ «Монтажспецстрой»
(с.с.9, 71), у зв'язку із чим позивачем була
придбана квартира (с.с.7).

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правомірного висновку про
те, що сторони спірного кредитного
договору досягли згоди стосовно всіх
істотних умов договору, і банком умови
договору були виконані.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не
отримав кредиту у валюті США, так як на
його ім'я не було відкрито поточного
рахунку і не було укладено договір про
відкриття рахунку не може бути
підставою для визнання кредитного
договору неукладеним, оскільки
кредитний договір є укладеним з
моменту досягнення його сторонами в
письмовій формі згоди з усіх істотних
умов договору, підписання договору
сторонами, що апелянт не оспорює, а дії
щодо перерахунку грошей стосуються
його виконання, а не укладення, тоді як
правове значення для вирішення питання
про визнання кредитного договору
неукладеним має додержання його
сторонами вимог закону саме при його
укладенні, а не виконанні.

Крім того, саме умовами кредитного
договору сторони погодили, що кредитні
кошти банком конвертуються у
національну валюту і перераховуються
продавцю квартири.

Судом першої інстанції повно
встановлені обставини справи, оцінені
надані сторонами

докази, правильно застосовані норми
матеріального права, не допущено
порушень норм

- 3 -

процесуального права, тому колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити, рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 26 березня 2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: