Справа № 204/4657/13-ц
Провадження № 2-з/204/106/14
УХВАЛА

19 червня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої судді
Дубіжанської Т.О.

при секретарі
Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську заяву
представника позивачки ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
власністю та визнання договору
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовною заявою, яку в квітні 2014
року уточнила, та просила суд визнати
недійсним договір дарування ? частки
майна у домоволодінні по АДРЕСА_1,
вселити ОСОБА_1 в житловий будинок
АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3
не чинити їй перешкоди у володінні та
користуванні спільною частковою
власністю вказаного домоволодіння.

18 червня 2014 року від представника
ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення
позову, в якій він просив постановити
ухвалу суду якою заборонити ОСОБА_3
здійснювати роботи по переплануванню
та ремонту приміщень житлового будинку
по АДРЕСА_1, а також відчуження у
будь-який спосіб незаконно належної їй
частки майна. Дана заява була передана
судді для розгляду 19 червня 2014 року.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд
вважає, що заява про забезпечення
позову задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду. В
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Статтею 152 ЦПК України, передбачені
види забезпечення позову та зазначено,
що види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

У відповідності до ч. 2 ст. 151 ЦПК України
у заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності та інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Як роз'яснює п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№ 9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовними вимогами. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Позивачкою був пред'явлений позов про
усунення перешкод у користуванні
власністю.

В заяві про забезпечення позову
представник позивачки ОСОБА_4 просить
суд винести ухвалу про заборону ОСОБА_3
здійснювати роботи по переплануванню
та ремонту приміщень житлового будинку
по АДРЕСА_1, а також відчуження у
будь-який спосіб незаконно належної їй
частки майна.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що дана вимога щодо заборони ОСОБА_3
здійснювати роботи по переплануванню
та ремонту приміщень житлового будинку
та відчуження у будь-який спосіб
належної відповідачці частки майна, є
не співмірною із заявленими позивачкою
вимогами та не стосується предмету
спору.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
вище вказана заява є безпідставною та
не обґрунтованою, а тому задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 151, 152 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представнику
позивачки ОСОБА_1 про забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні власністю та визнання
договору недійсним - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Т.О. Дубіжанська