Справа № 465/6222/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2956/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій
І.І.

з участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Львівського
комунального підприємства «Сонячне»
на рішення Франківського районного
суду м. Львова від 16 грудня 2013 року у
справі за позовом Львівського
комунального підприємства «Сонячне»
до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за
утримання будинку та прибудинкової
території,-

встановила:

У червні 2013 року Львівське міське
комунальне підприємство «Сонячне»
звернулось в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2, просило суд
стягнути з відповідача заборгованість
за утримання будинку та прибудинкової
території в сумі 2485 грн. 49 коп.

Оскаржуваним рішенням Франківського
районного суду м. Львова від 16 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник
позивача ЛКП «Сонячне».

Вважає, що оскаржуване рішення
прийняте з порушенням вимог чинного
законодавства, внаслідок не повного
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для справи.

Звертає увагу на те, що рішенням
виконавчого комітету Львівської
міської ради №561 від 31.05.2011 року
встановлено тарифи на послуги з
утримання будинків та прибудинкових
територій для населення у м. Львові
індивідуально по кожному будинку, які
розроблені на підставі Типового
перелік послуг з утримання будинку і
споруд та прибудинкових територій, які
надаються комунальними підприємствами
мешканцям, визначеного постановою
Кабінету Міністрів України № 630.

У додатку № 6 до рішення виконавчого
комітету Львівської міської ради № 561
зазначаються тарифи для Франківського
району м. Львова. Зокрема, тариф для
будинку АДРЕСА_1 становить 0,05 грн.
Перелік послуг, що повинен надаватись
ЛКП «Сонячне», який був визначений
самими мешканцями будинку АДРЕСА_1,
обмежується декількома послугами, а
саме: витрати з обслуговування
димовентиляційних каналів на 1 кв. м
загальної площі квартири, житлового
приміщення у гуртожитку, нежитлового
приміщення у житловому будинку
(гуртожитку) - тариф 0,02150 грн., множиться
на площу квартири; витрати з освітлення
місць загального користування і
підвальних приміщень та підкачування
води на 1 кв.м загальної площі квартири,
житлового приміщення у гуртожитку та
нежитлового приміщення у житловому
будинку (гуртожитку) - тариф 0,01971 грн.,
множиться на площу квартири.

Оплата двох послуг - а саме вивезення
твердих побутових відходів та
використання електричної енергії в
місцях загального користування
змінюється щомісячно згідно із
фактичними обсягами надання таких
послуг.

На переконання апелянта суд в
оскаржуваному рішенні безпідставно
зазначає як підставу для відмови у
задоволенні позову відсутність
договірних відносин між ЛКП "Сонячне"
та відповідачем.

Звертає увагу на те, що відповідно до п.
1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово- комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

В свою чергу, згідно правового висновку
Верховного суду України (справа № 6-
110цс12 від 10.12.12 р.) у спорі про
зобов'язання споживача укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг
встановлено, що оскільки виконавцем
такі послуги надаються, однак споживач
ухиляється від укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг,
який підготовлений виконавцем
відповідно до типового договору, суд
ухвалює рішення про визнання
зазначеного договору укладеним.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. З ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Крім цього, спростовує покликання
позивача про необхідність проведення
взаємозаліку між сторонами в рахунок
затрачених коштів відповідачем на
проведення капітального ремонту даху
будинку АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_2 не
довела перед судом те, що дах цього
будинку був в аварійному стані, а також
звертає увагу на те, що такий
взаємозалік можливий лише на
договірних засадах. Окрім цього, на
даний час законодавством не
передбачено механізму зарахування
коштів, затрачених мешканцями будинку
на ремонт в рахунок майбутніх платежів
за послуги з утримання будинку.

Що стосується надання та оплати
послуги поточного ремонту, мешканці
будинку АДРЕСА_1 відмовилися від такої
послуги на по будинкових громадських
слуханнях 11.04.2011 року, вони не проводять
оплату за таку послугу.

На адресу відповідача неодноразово
надсилалися попередження про оплату
заборгованості, однак вона продовжує
ухилятися від свого обов"язку з оплати
послуги за утримання будинку.

Просить рішення Франківського
районного суду м. Львова від 16 грудня 2013
року скасувати та ухвалити нове, яким
позов задовольнити, стягнути
заборгованість за надані послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території в розмірі 2485,49 грн.

Відповідач ОСОБА_2 подала суду
заперечення на апеляційну скаргу в
якому зазначає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи та зроблені
обґрунтовані висновки щодо відмови в
позові.

Просить апеляційну скаргу відхилити,
рішення залишити без змін.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
апеляційну скаргу заперечила, в
обґрунтування надала пояснення,
аналогічні викладеним у письмовому
запереченні, додатково повідомила, що
фактично ЛКП "Сонячне" надає мешканцям
будинку АДРЕСА_1 лише три послуги, а
саме вивезення твердих побутових
відходів, освітлення місць загального
користування, перевірка
димовентиляційних каналів. Таким
чином, погодожується на оплату лише
таких послуг, але в межах строку
позовної давності.

Представник позивача ЛКП "Сонячне"
будучи повідомленим належним чином про
день та час розгляду справи, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с. 122), в судове засідання апеляційної
інстанції не прибув, не повідомив суд
про причину неявки.

На переконання колегії суддів,
матеріалів справи достатньо для
розгляду справи по суті, а тому вважає
за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305
ЦПК України, розглядати справу за
відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача на заперечення доводів
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, межі та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення виходячи з
наступного.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
законом, звернутися до суду за захистом
своїх порушених прав у визначений
законом спосіб.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, зазначений законами України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону дане
рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог районний суд виходив з того, що
згідно із Законом України «Про
житлово-комунальні послуги»
відповідач ОСОБА_2 не є учасником
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг.

Законом передбачено обов"язок
виконавця послуг щодо укладення
письмового договору про наддання
житлово-комуналдьних послуг. Оскільки
такий договір між сторонами не був
укладений, а також враховуючи
колективні заяви мешканців будинку про
відмову від послуг, суд першої
інстанції відмовив у задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується із
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником
квартири АДРЕСА_1, де зареєстрована та
проживає, що підтверджується довідкою
з місця проживання про склад сім»ї і
прописку, виданою ЛКП «Сонечне» від
29.05.2013 року № 1785 (а.с. 5).

Балансоутримувачем та виконавцем
житлово-комунальних послуг у цьому
будинку є позивач ЛКП «Сонячне».

З розрахунку заборгованості за
утримання будинку та прибудинкової
території від 29.05.2013р. встановлено, що
борг відповідача станом на 31.05.2013р.
складає 2485,49 грн. (а.с. 6).

Згідно вказаного розрахунку станом на
01.01.2010 року заборгованість складала
1638,55 грн.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

З 1 січня 2005 р. набрав чинності Закон
України «Про житлово-комунальні
послуги» у пункті 5 частини 2 статті 20
якого визначено обов'язки споживача
серед яких вказано, що споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги
встановлені договором або законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 20 вказаного
Закону передбачено лише два випадки,
коли споживач має право на несплату
вартості житлово-комунальних послуг:
за період тимчасової відсутності
споживача та/або членів його сім'ї при
відповідному документальному
оформленні; за період фактичної
відсутності житлово-комунальних
послуг, визначених договором у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Списання боргів з оплати
житлово-комунальних послуг діючим
законодавством не передбачено.

Ціни/тарифи на комунальні послуги та
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій формуються
і затверджуються органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування (частина 2 статті 14
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги»).

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради № 561 від 31.05.2011
року встановлено тарифи на послуги з
утримання будинків та прибудинкових
територій для населення у м. Львові
індивідуально по кожному будинку, які
розроблені на підставі Типового
переліку послуг з утримання будинку і
споруд та прибудинкових територій, які
надаються комунальними підприємствами
мешканцям, визначеного постановою
Кабінету Міністрів України № 630.

У додатку № 6 до рішення виконавчого
комітету Львівської міської ради № 561
зазначаються тарифи для Франківського
району м. Львова. Зокрема, тариф для
будинку АДРЕСА_1 становить 0,05 грн.
Перелік послуг, що повинен надаватись
ЛКП «Сонячне», який був визначений
самими мешканцями будинку АДРЕСА_1,
обмежується декількома послугами, а
саме: витрати з обслуговування
димовентиляційних каналів на 1 кв. м
загальної площі квартири, житлового
приміщення у гуртожитку, нежитлового
приміщення у житловому будинку
(гуртожитку) - тариф 0,02150 грн.; витрати з
освітлення місць загального
користування і підвальних приміщень та
підкачування води - тариф 0,01971 грн.

ЛКП "Сонячне" свої позовні вимоги
обґрунтовує фактичним наданням таких
послуг, в підтвердження чого надало
суду договори з Львівським комунальним
ремонтно-аварійним підприємством на
ремонт інженерних мереж з
електроосвітлення, з ЛКП "Збиранка" на
виконання робіт з розміщення та
захоронення на міському полігоні
твердих побутових відходів, з ТзОВ
"Спецавтотранс" на збирання та вивіз
твердих побутових відходів.

Таким чином, відсутність між ЛКП
"Сонячне" та відповідачем ОСОБА_2
письмового договору на обслуговування
будинку та прибудинкової території, з
врахуванням надання окремих послуг
позивачем, не може бути підставою для
звільнення від сплати вартості
отриманих послуг з обслуговування
будинку та прибудинкової території.

В свою чергу, аналіз матеріалів справи
свідчить про те, що ЛКП "Сонячне", яке
надає житлово-комунальні послуги
відповідачу ОСОБА_2, при наявності
даних, що споживач послуг відмовився
від укладення договору про надання
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території, виходячи з
положень ст.ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК
України, не використало такий спосіб
захисту своїх прав як звернення з
позовом до споживача послуг про
визнання договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії (правова позиція,
викладена в постанові Верховного Суду
України від 10 жовтня 2012 р. у справі за
позовом ТзОВ «Ковальське -
Житлосервіс» до Особи-1 про
зобов'язання укласти договір про
надання послуг з утримання будинку та
прибудинкової території).

Враховуючи наведене вище, свій
обов'язок, передбачений ст. 901 ЦК
України, ст. 68 ЖК України відповідач не
виконує, а тому допустила
заборгованість, яка становить 2485,49 грн.

Позивач ЛКП "Сонячне" направляв
відповідачу попередження з вимогою
погасити заборгованість, однак вона
таке залишила без реагування (а.с. 7).

В свою чергу, згідно із ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

З позовною заявою ЛКП «Сонячне»
звернулось 26.06.2013 р (а.с. 3), вказавши
період, за який виникла заборгованість
з 01.01.2010 року по травень 2013 року.

В запереченні на позовну заяву (а.с. 21)
відповідач ОСОБА_2, серед іншого, як
підставу для відмови у задоволенні
частини позовних вимог, вказала на
пропуск строку позовної давності щодо
стягнення заборгованості за період до
01.06.2010 року.

З матеріалів справи та пояснень
представника позивача встановлено, що
попередньо з позовними заявами до
відповідача позивач ЛКП «Сонячне» не
зверталося, таким чином, строки
позовної давності не переривалися.

Відтак, позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості за період з
01.01.2010 року по 31.05.2010 року не підлягають
до задоволення у зв"язку із спливом
строку позовної давності, про
застосування якої заявлено
відповідачем по справі.

Враховуючи наведені вище обставини, з
відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути
в користь позивача ЛКП "Сонячне"
заборгованість за надані послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території за період з 01.06.2010 року по
01.05.2013 року в розмірі 721,02 грн. (2485,49 -
1764,47).

Крім цього, судова колегія звертає
увагу на те, що із зазначеною сумою
погоджується і відповідач, про що
вказала в запереченнях на позовну
заяву та апеляційну скаргу, а також в
наданих поясненнях під час розгляду
апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

Виходячи із вище зазначеного, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
суду необхідно скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити частково.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
необхідно стягнути з відповідача в
користь апелянта 35,32 грн. судового
збору сплаченого останнім за подання
апеляційної скарги та 66,52 грн. судового
збору за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч.
1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Львівського
комунального підприємства «Сонячне»
задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 16 грудня 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким позовну
заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Львівського комунального підприємства
«Сонячне» заборгованість за утримання
будинку та прибудинкової території в
сумі 721 (сімсот двадцять одну) грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Львівського комунального підприємства
«Сонячне» 35 (тридцять п"ять) грн. 32 коп.
судового збору сплаченого за подання
апеляційної скарги та 66 (шістдесят
шість) грн. 52 коп. судового збору за
подання позовної заяви.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин