У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Кафідової О.В., Ткачука О.С., Умнової
О.В., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Дрогобицького міжрайонного
прокурора в інтересах
соціально-незахищених ОСОБА_4, ОСОБА_5
до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Граніт»,
Дрогобицької міської ради, треті особи:
управління Держкомзему в м.
Дрогобичі, ОСОБА_6, про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
визнання недійсним рішення про
передачу у власність земельної
ділянки, визнання недійсною ухвали про
закріплення земельних ділянок та
зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні земельною ділянкою, за
касаційними скаргами представника
ОСОБА_4, ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та заступника
прокурора Львівської області А. Палюх
на рішення Дрогобицього
міськрайонного суду Львівської
області від 13 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 11 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2002 року Дрогобицький
міжрайонний прокурор, діючи в
інтересах соціально-незахищених
ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернувся до суду із
позовом про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, виданого Об'єднанню
співвласників багатоквартирних
будинків «Граніт» (далі - ОСББ «Граніт»)
площею 0,7658 га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_1 та НОМЕР_2,
визнання недійсним рішення
Дрогобицької міської ради від 18 лютого
2010 року «Про надання у власність
земельної ділянки ОСББ «Граніт»,
визнання недійсним ухвали
Дрогобицької міської ради від 10 жовтня
2002 року «Про закріплення земельних
ділянок прибудинкових територій» та
зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначив, що
позивачі правомірно користуються
земельною ділянкою, яка була надана їм
у тимчасове користування, проте міська
рада, не вилучивши її у встановленому
порядку, безпідставно передала у
власність ОСББ «Граніт».

Рішенням Дрогобицього міськрайонного
суду Львівської області від 13 серпня
2013 року, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 11 березня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційних скаргах представник
ОСОБА_4, ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та
заступник прокурора Львівської
області А. Палюх просять скасувати
рішення Дрогобицього міськрайонного
суду Львівської області від 13 серпня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 11 березня
2014 року, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційні скарги
підлягають відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційних скарг,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційних скарг та
залишення без змін рішення
Дрогобицього міськрайонного суду
Львівської області від 13 серпня 2013 року
та ухвали апеляційного суду Львівської
області від 11 березня 2014 року, оскільки
судові рішення законні та
обґрунтовані.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й суд апеляційної
інстанції, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, виходив з того, що
Дрогобицька міська рада правомірно
прийняла оспорюванні рішення в межах
своїх повноважень, передбачених ст. 12
Земельного кодексу України, не
порушивши прав позивачів.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, а відповідно
до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Доводи касаційних скарг не дають
підстав для висновку про порушення
судами норм процессуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представника ОСОБА_4,
ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та заступника прокурора
Львівської області А. Палюх відхилити.

Рішення Дрогобицього міськрайонного
суду Львівської області від 13
серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 11
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В.
Кафідова

О.С. Ткачук

О.В. Умнова