У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В.,
Леванчука А.О., Писана Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, Державної реєстраційної служби
Вишгородського районного управління
юстиції Київської області, треті особи:
комунальне підприємство Київської
обласної ради «Вишгородське БТІ»,
Вишгородська державна нотаріальна
контора, про усунення перешкод в
прийнятті спадщини, за касаційною
скаргою ОСОБА_7 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 31 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 23 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_10 звернувся до
суду з позовом про визнання недійсним
договору купівлі-продажу його будинку
по АДРЕСА_1 між ОСОБА_7 (його сестрою) та
ОСОБА_8 (зятем останньої), укладеного 16
липня 2007 року. Посилався на те, що
рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 10 листопада
2006 року за заявою ОСОБА_7 його визнано
померлим та 21 грудня 2006 року видано
свідоцтво про його смерть ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внаслідок цього ОСОБА_7, як спадкоємець
другої черги за законом у порядку
спадкування оформила на себе право
власності на спірний будинок,
одержавши свідоцтво про право на
спадщину від 18 червня 2007 року.

16 липня 2007 року вказаний будинок ОСОБА_7
згідно з договором купівлі-продажу
продала своєму зятю ОСОБА_8, що
перебуває в шлюбі з її дочкою ОСОБА_9

14 квітня 2010 року Вишгородським
районним судом Київської області за
заявою ОСОБА_7 скасовано рішення
Вишгородського районного суду
Київської області про оголошення
ОСОБА_10 померлим.

07 вересня 2010 року Вишгородським
районним судом Київської області
затверджено мирову угоду, укладену між
ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, якою
визнано недійсним договір
купівлі-продажу спірного будинку та за
ОСОБА_7 визнано право власності на
нього.

Після смерті позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 в
порядку правонаступництва до розгляду
справи залучено спадкоємців
останнього: ОСОБА_4 - його дружину,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 - його дітей, що прийняли
спадщину і звернулися до суду з позовом
про усунення перешкод в прийнятті
спадщини.

Позивачі неодноразово уточнювали
позовні вимоги й остаточно просили суд:
зобов'язати Державну реєстраційну
службу Вишгородського районного
управління юстиції Київської області
скасувати реєстрацію права власності
на спірний будинок за ОСОБА_7,
реєстрація якого здійснена на підставі
скасованої ухвали Вишгородського
районного суду Київської області про
затвердження мирової угоди від 07
вересня 2010 року; визнати недійсним
договір купівлі-продажу спірного
будинку та зобов'язати Державну
реєстраційну службу Вишгородського
районного управління юстиції
Київської області скасувати
реєстрацію права власності на нього за
покупцем ОСОБА_8; зобов'язати
Вишгородську Державну нотаріальну
контору видати позивачам свідоцтво про
право власності на спадщину за законом
після смерті ОСОБА_10

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області

від 31 жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 23 грудня 2013 року, позовні
вимоги ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку

по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7 ОСОБА_8

Зобов'язано Державну реєстраційну
службу Вишгородського РУЮ в Київській
області скасувати державну реєстрацію
права власності на будинок по АДРЕСА_1
за ОСОБА_7, зареєстрованого згідно з
ухвалою Вишгородського районного суду
Київської області від 07 вересня 2010
року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
залишити в силі ухвалу районного суду
про визнання мирової угоди та закриття
провадження у справі, обґрунтовуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився і апеляційний суд, ухвалюючи
рішення про часткове задоволення
позову, обґрунтовано виходив із того,
що ОСОБА_7 заволоділа спірним житловим
будинком, який на праві приватної
власності належав її брату з
порушенням закону, на підставі
скасованої ухвали про визнання мирової
угоди, тому не набула право
розпоряджатися вказаним будинком та
укладати оспорюваний договір
купівлі-продажу. Спадкоємцями після
смерті ОСОБА_10 є його дружина та діти,
права яких порушено, тому дійшов
правильного висновку про визнання
недійсним зазначеного договору
купівлі-продажу, з підстав
передбачених ст. 203, 215 ЦК України.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області

від 31 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області

від 23 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська А.О. Леванчук Т.О.
Писана