АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1701/14
інстанції Захарчук В.В.
Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 12 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук
Л.П.Суддів:Бездрабка В.О., Борка А.Л.при
секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» на рішення
Бериславського районного суду
Херсонської області від « 09» квітня
2014р. у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Акцент Банк»
до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
за кредитом,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року публічне акціонерне
товариство «Акцент-Банк» звернулося до
суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що згідно договору від 25 грудня
2007 року, укладеного з ОСОБА_5, остання
отримала кредит у розмірі 10868 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Позичальник зобов'язувалася погашати
кредит щомісяця, однак взятих на себе
зобов'язань не виконувала і тому станом
на 03.02.2014 року утворилася
заборгованість у сумі 51312,73 грн., яка
складається: з заборгованості за
кредитом у сумі 8727,14 грн.,
заборгованості по процентам у сумі 1006,57
грн., заборгованості по комісії у сумі
2934,30 грн., по пені у сумі 35725,07 грн.,
штрафу-фіксована частина 500 грн. та
процентної складової у сумі 2419,65 грн.

Банк просив стягнути з відповідачки на
його користь всю витребувану ним суму
та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Бериславського районного
суду від 09 квітня 2014 року позов
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, банк
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просив його скасувати і ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги ПАТ
«Акцент-Банк» у повному обсязі.

На апеляційну скаргу ОСОБА_5 подала
письмові заперечення.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник банку
апеляційну скаргу підтримала з
підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення законним, ОСОБА_5
просила залишити його без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
його позовних вимог про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив
з того, що банком пропущено строк
звернення до суду за захистом його
порушеного права.

Проте, з таким висновком суду колегія
не може погодитися, виходячи з
наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 25
грудня 2007 року між публічним
акціонерним товариством «Акцент-Банк»
і ОСОБА_5 був укладений кредитний
договір, за умовами якого остання
отримала кредитні кошти у розмірі 10868
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (стандарт) складає між
нею і банком договір, про що свідчить
підпис ОСОБА_5 у заяві.

Отже висновок суду першої інстанції
про те, що питання, які не врегульовані
у заяві позичальника не підлягають
вирішенню згідно з долученими до
справи Умовами колегія суддів вважає
безпідставним.

У судове засідання апеляційної
інстанції представник банку надав
наказ №299 від 13.09.2007 року, згідно з яким
долучені до справи Умови були діючими
на момент укладення договору і підстав
для їх незастосування до
правовідносин, що склалися між
сторонами на думку колегії немає.

Крім того, в заяві позичальника не лише
вказується на Умови надання споживчого
кредиту, але й зазначаються конкретні
пункти Умов, а саме: 2.3; 2.4; 2.5; 3.3; 5.1 і
останні за змістом відповідають тим, що
містяться в Умовах надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(стандарт) від 13.09.2007р. №299.

Пунктом 5.5 Умов передбачено, що термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Таким чином немає підстав вважати, що
сторони у письмовій формі не
домовилися про збільшення строку
позовної давності, як то передбачено
ст. 259 ЦК України.

За умовами договору ОСОБА_5
зобов'язувалася здійснювати погашення
заборгованості в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, за який
приймається період з « 20» по « 25» число
кожного місяця позичальник повинен
надати банку грошові кошти (щомісячний
платіж) у сумі 557,46 грн. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат згідно з
Умовами.

У ч.1 ст.530 ЦК України зазначено, що якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання згідно з ч.5 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
зі спливом строку виконання.

Саме несплата позичальником у
визначену договором дату щомісячних
платежів свідчить про порушення прав
банку, відтак початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Пунктом 31 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що при застосуванні
положення пункту 7 частини 11 ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув,
суди мають виходити з того, що у
системному зв'язку з частиною 11 ст.11
Закону ця вимога стосується
позасудового повернення споживчого
кредиту і спрямована на те, щоб
встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не
передбачає заборони пред'явлення
окремих вимог у зв'язку з пропущенням
строку позовної давності, при
вирішенні таких спорів, суди повинні
враховувати положення ЦК про позовну
давність.

Отже при вирішенні спору в судовому
порядку застосуванню підлягає ст. 267 ЦК
України, а відтак позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Відповідачка 17.03.2014 року звернулася до
суду з заявою про застосування строку
позовної давності /а.с. 26/.

Матеріалами справи підтверджено, що
між сторонами укладено договір 25.12.2007
року строком на 36 місяців, тобто до
25.12.2010 року, останній платіж
відповідачка здійснила 28.08.2008 року, з
позовом до суду банк звернувся 25.02.2014
року, тому з урахуванням строку
позовної давності у 5 років позовні
вимоги банку підлягають задоволенню за
період з 25.02.2009 року по 25.02.2014 року і
відтак з відповідачки підлягає
стягненню заборгованість за кредитом у
сумі 7096,34 грн.; заборгованість по
процентам у сумі 583,01 грн.;
заборгованість по комісії у сумі 1956,20
грн.

Крім того, при порушенні позичальником
зобов'язань із погашення кредиту,
згідно з заявою позичальника, останній
сплачує банку пеню, розмір якої
зазначений у пункті 5.1 Умов за кожний
день прострочки.

Нарахована банком пеня за неналежне
виконання умов договору складає 35725,07
грн., що більше, ніж у 4 рази перевищує
розмір заборгованості по кредиту.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З урахуванням заяви відповідачки та
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про можливість
зменшення розміру пені до 7096,34 грн.

Пунктом 5.1 Умов надання споживчого
кредиту встановлено, що при порушенні
позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених заявою та
п.3.2.2; 3.2.3 даних Умов банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 1,25% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу.

Пунктом 5.3 цих же Умов передбачено, що
при порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 30 днів позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості.

Отже, за одне й теж порушення, а саме
порушення строків платежів, у разі їх
застосування, передбачена подвійна
відповідальність, що є порушенням ст. 61
Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК
України.

Таким чином підстав для стягнення з
відповідачки штрафу немає.

З урахуванням вищезазначеного колегія
суддів вважає, що постановлене судом
першої інстанції рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
часткове задоволення позовних вимог
банку.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, в
силу ст.ст. 259, 261, 267, 530, 551, 1054 ЦК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
задовольнити.

Рішення Бериславського районного суду
Херсонської області від 09 квітня 2014
року скасувати і ухвалити нове.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» заборгованість за
кредитом у сумі 7096,34 грн.;
заборгованість по процентам у сумі 583,91
грн.; заборгованість по комісії у сумі
1956,20 грн.; 7096,34 грн. - пені; а також судові
витрати по сплаті судового збору у сумі
167,33 грн. В решті - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя:
Л.П.Прокопчук