Справа №489/1879/14-ц 10.07.2014 10.07.2014 10.07.2014
Провадження №22-ц/784/1969/14 Суддя
суду першої інстанції - Мельничук О.В.
Доповідач апеляційної інстанції -
Рішення

Іменем України

11 червня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Локтіонової О.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Шпонарською О.Ю.,

за участю:

- представника позивача ОСОБА_3,

- представника відповідача -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами

представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_3
та комунального підприємства "Затишок"

на рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 11 квітня 2014
року, ухвалене за позовом ОСОБА_5 до
комунального підприємства "Затишок",
третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди та за
зустрічним позовом комунального
підприємства "Затишок" до ОСОБА_5 про
відшкодування моральної шкоди,

встановила:

18 листопада 2013 року ОСОБА_5 через
свого представника
ОСОБА_3 пред'явив зазначений позов, який
обґрунтував наступним.

Він є власником квартири АДРЕСА_1.

03 жовтня 2013 року внаслідок
неналежного відключення працівниками
КП "Затишок" належної йому
квартири від внутрішньо будинкових
мереж центрального опалення і гарячого
водопостачання при переході на
індивідуальне опалення сталося
залиття водою квартири, власником якої
є він, та квартири № НОМЕР_2, що
пошкодило його речі та заподіяло шкоду.

Посилаючись на вину відповідача,
який добровільно не бажав відшкодувати
шкоду, позивач просив стягнути з КП
"Затишок" на його користь 4 000 грн.
матеріальної шкоди та 1 000 грн.
відшкодування моральної шкоди.

Заперечуючи проти позову,
відповідач посилався на відсутність
вини у заподіянні шкоди та
домовленість з позивачем, на його
прохання, щодо здійснення останнім,
самостійно, закільцювання системи
теплозабезпечення в квартирі.

У зв'язку з чим, КП "Затишок"
пред'явило зустрічний позов, в якому
просило зобов'язати позивача усунути
перешкоди у користуванні загальним
майном, зобов'язавши його допустити
працівників підприємства в квартиру
для проведення технологічних робіт,
пов'язаних із закільцюванням системи
теплоозабезпечення будинку та
стягнути 4 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Протокольною ухвалою
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 29 січня 2014
року залучений до участі у справі, як
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6

Ухвалою того ж суду від 13 березня
2014 року позовні вимоги КП "Затишок"
щодо покладення обов'язку на позивача
допустити працівників підприємства в
квартиру для проведення технологічних
робіт, пов'язаних із закільцюванням
системи теплозабезпечення будинку,
залишені без розгляду.

-2-

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 11 квітня 2014 року
позов ОСОБА_5 задоволено частково.
Стягнуто з КП Затишок" на користь
позивача 100 грн. відшкодування
моральної шкоди. Відмовлено у
задоволенні його вимог про стягнення
матеріальної шкоди. Відмовлено у
задоволенні зустрічного позову КП
"Затишок".

Додатковим рішенням того ж суду
від 29 квітня 2014 року стягнуто з КП
"Затишок" на користь позивача 234 грн.
судового збору.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ОСОБА_5 через свого
представника ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позов в повному
обсязі.

Також, не погодившись з рішенням
суду КП "Затишок" подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду просив його скасувати й
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_5
та задовольнити зустрічний позов
підприємства.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід
відхилити, а апеляційну скаргу
КП "Затишок" - задовольнити частково
виходячи з наступного.

Задовольняючи частково первісний
позов та відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що залиття
квартири позивача відбулося внаслідок
винних дій працівників КП "Затишок" при
відключенні від системи центрального
опалення квартири позивача, а тому, як
вважав суд, підприємство повинно
відшкодувати позивачу моральну шкоду,
достатнім розміром компенсації якої,
вважав грошову суму 100 грн.

Між тим, суд вважав недоведеними
вимоги позивача про відшкодування
матеріальної шкоди та зустрічні вимоги
відповідача про відшкодування
моральної шкоди.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду щодо відшкодування
позивачу моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 22 ЦК збитками є
втрати, яких зазнала особа у зв'язку із
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
змушена була зробити для відновлення
свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
підлягає відшкодуванню моральна шкода,
спричинена з вини особи, яка її завдала.

З матеріалів справи вбачається,
що з липня 2009 року п'ятиповерховий
будинок АДРЕСА_1 перебуває на
балансі КП "Затишок".

03 липня 2013 року ОСОБА_5 звернувся
до КП "Затишок" із заявою про
відключення приладів опалення в
квартирі № НОМЕР_1 цього будинку від
системи центрального опалення, у
зв'язку з переходом на індивідуальне
газове опалення (а.с.8, 92). Згідно
квитанції від 04 липня 2013 року за ці
послуги він сплатив 328 грн. 05 коп.(а.с.7).

25 червня 2013 року надані технічні
умови на відключення приладів в цій
квартирі від системи центрального
опалення при переході на індивідуальне
опалення (а.с. 93).

Матеріали справи не містять
доказів того, що вказана квартира на
праві власності належить позивачу та
ним з відповідачем був укладений
договір на житлово-комунальні послуги.

Відповідно до заяви позивача, 10
липня 2013 року працівниками КП "Затишок"
виконані роботи по відключенню
приладів опалення у квартирі (а.с.10, 52).

-3-

З пояснень представника
відповідача слідує, що працівниками
підприємства, на прохання позивача, при
виконанні робіт, не були закільцьовані
сталевими трубами стояки центрального
опалення в квартирі.

03 жовтня 2013 року квартира №
НОМЕР_1 та квартира № НОМЕР_2 у
вказаному будинку, що розташована
поверхом нижче, в якій проживає ОСОБА_6
були залити водою, яка протікала через
систему центрального опалення з
квартири № НОМЕР_1 (а.с.).

Згідно акту від 03 жовтня 2013 року
причиною залиття квартири стала
розладка системи опалення в квартирі №
НОМЕР_1 (а.с.11).

Отже, між сторонами у липні 2013
року був укладений в усній формі
договір, предметом якого було
виконання робіт (надання послуг) з
відключення приладів центрального
опалення при переході на індивідуальне
опалення квартири АДРЕСА_1.

Згідно з вимогами ст. 526, 530 ЦК
України, зобов'язання мають
виконуватись належним чином,
відповідно до вимог договору та цього
кодексу, інших актів законодавства та у
строки визначені договором.

В силу ст. 611 ЦК України ЦК України
у разі порушення зобов'язань настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_5
вказував, що з вини працівників
відповідача (неналежне виконанням його
замовлення) відбулося затоплення його
квартири, тому відповідач повинен
відшкодувати матеріальну та моральну
шкоду.

Між тим, заподіяння позивачу
матеріальної шкоди, вартості
пошкодженого майна в квартирі на суму 4
000 грн. не підтверджено доказами (а.с.8-19).

Як встановлено, позивач, протягом
року до залиття, в квартирі не проживав
та проводив ремонтно-будівельні
роботи.

Надані представником позивача
рахунки від 09 вересня 2013 року, майже за
місяць до залиття квартири (демонтаж
підлоги, винос сміття, найом
автомобіля), на суму 1 400 грн.
та 10 березня 2014 року (стяжка, цемент,
пісок, маяки, доставка) на суму
2 779 грн. - не містять даних про оплату
вказаних товарів та послуг, а також
платника. А тому суд обґрунтовано
вказані рахунки не взяв до уваги.

Також, суд першої інстанції вірно
констатував той факт, що в акті
обстеження від 03 жовтня 2013 року
відповідач не зафіксував пошкоджень
майна в квартирі.

Інших доказів на підтвердження
матеріальної шкоди позивач не надав.

Більш того, відповідно до
положень ст. 3 ЦПК України звернутися до
суду особа може лише за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни в квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
умов і правил експлуатації будинку.

Питання відключення від мережі
централізованого опалення та гарячого
водопостачання врегульовано Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року
№ 630 (далі - Правила).

Наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 06 листопада 2007 року
№ 169 були внесені зміни, які
унеможливлюють відключення від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання окремих квартир у
багатоквартирному будинку і
дозволяють таке відключення лише
будинку в цілому.

-4-

Між тим, відключення в цілому
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від
мереж центрального опалення і гарячого
водопостачання не встановлено.

Отже, дії кожної із сторін по
відключенню окремої квартири від
системи центрального опалення і
гарячого водопостачання не можна
вважати правомірними та їх права
порушеними щодо наслідків таких дій.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що позивач не надав доказів на
підтвердження обставин, що дають
підстави для покладення на відповідача
обов'язку відшкодування матеріальної
шкоди та відповідач щодо відшкодування
моральної шкоди позивачем. У зв'язку з
чим, обґрунтовано ухвалив рішення про
відмову в задоволенні цих позовних
вимог позивача та зустрічного позову
відповідача.

За таких обставин, підстав для
відшкодування моральної шкоди з КП
«Затишок», колегія суддів також не
вбачає.

Так, як встановлено ОСОБА_5
неправомірно здійснив заходи щодо
відключення квартири від мереж
центрального опалення і гарячого
водопостачання, а тому його право не
можна вважати порушеним та таким, що
підлягає захисту.

За такого, колегія суддів дійшла
висновку, що оскаржуване рішення в
частині вирішення позовних вимог
ОСОБА_5 про відшкодування моральної
шкоди та додаткове рішення того ж суду
від 29 квітня 2014 року, як ухвалені з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, що призвело до
невірного вирішення, на підставі п. 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України підлягають
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні цих
вимог ОСОБА_5

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
позивача на користь відповідача
підлягає стягненню 121 грн. 80 коп.
судового збору за подачу апеляційної
скарги.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу комунального
підприємства "Затишок" задовольнити
частково.

Рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 11 квітня 2014
року в частині вирішення позовних
вимог ОСОБА_5 про відшкодування
моральної шкоди та додаткове рішення
того ж суду від 29 квітня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5 до комунального
підприємства "Затишок" про
відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь КП
"Затишок" 121 грн. 80 коп.
судового збору за подачу апеляційної
скарги.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржене у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: