________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/481/13- ц
Провадження № 2/520/1061/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.

за участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 товариства «Промінь»,
громадської організації «Іста», третя
особа - Управління капітального
будівництва Одеської міської ради, про
поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому просила
поділити спільно нажите майно
подружжя, визнати за ОСОБА_1 майнові
права на об'єкт інвестування - ? частини
двокімнатної квартири АДРЕСА_2; визнати
право власності за ОСОБА_1 ? частини
квартири АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 грошової компенсації ?
частини вартості автомобіля «Nissan X-TRAIL»,
державний № НОМЕР_1, 2008 року випуску, в
розмірі 95604,48 гривень, стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1: ? частини грошових
коштів у розмірі 36852,60 гривень, які
знаходились на особовому рахунку
НОМЕР_2 у ПАТ КБ Приватбанк станом на 10
січня 2010 року; грошових коштів у
розмірі 50000 гривень, які знаходилися на
депозитному рахунку НОМЕР_3 від 13.12.2004
року у ПАТ КБ Приватбанк, рахунок на
отримання заробітної плати, станом на
11.12.2009 року та станом на 12.01. 2010 року ?
частини грошових коштів у розмірі 15663
грн., ? частини грошових коштів у
розмірі 16688,77 гривень, згідно рахунку в
доларах США у ПАТ КБ Приватбанк від
18.08.2006 року, які знаходились на рахунку
станом на 27.12.2009 року, ? частини грошових
коштів у розмірі 15748 гривень, які
знаходилися на поточному рахунку
НОМЕР_6 від 19.11.2008 року у ПАТ Райффайзен
Банк Аваль станом на 13.01.2010 року, ?
частини грошових коштів у розмірі 15747
гривень, які знаходилися на
депозитному рахунку НОМЕР_4 від 12.10.2009
року у ПАТ Райффайзен Банк Аваль станом
на 12.01.2010 року.

В обгрунтування заявлених вимог
позивачка зазначила, що з відповідачем
ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з 1990 року. Від шлюбу у них
народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
14 січня 2010 року шлюб було розірвано, але
сторони проживали однією сім'єю до
серпня 2013 року. За період шлюбу сторони
придбали квартиру АДРЕСА_1, автомобіль
«Nissan X-TRAIL», державний № НОМЕР_1, 2008 року
випуску, та був укладений договір
інвестування двокімнатної квартири
АДРЕСА_2. Крім того, у відповідача у ПАТ
КБ Приватбанк на депозитному рахунку
НОМЕР_3 знаходяться грошові кошти, які
позивачка вважає об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

У судовому засіданні позивачка та її
представник свої позовні вимоги
підтримали, просили суд про їх
задоволення у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
не визнав, та пояснив суду, що шлюб між
подружжям було розірвано 03 серпня 1999
року за рішенням Малиновського
районного суду м.Одеси, в якому було
встановлено, що з серпня 1998 року
подружжя не підтримує шлюбні стосунки,
загальне господарство не ведуть.

Представник відповідача в позові
просив відмовити.

Представники відповідачів ОСОБА_3
товариства «Промінь», громадської
організації «Іста», та представник
третьої особи - Управління
капітального будівництва Одеської
міської ради у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені.

Вислухавши позивача, представника
позивача, відповідача, представника
відповідача, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

14.09.1990 року сторони уклали шлюб,
який був зареєстрований відділом РАГС
Малиновського райвиконкому м.Одеси,
а.з. № 919 .

03.08.1999 року шлюб був розірваний за
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси. З рішення суду вбачається, що
подружжя з серпня 1998 року не підтримує
шлюбні стосунки, загальне господарство
не ведуть. Рішення набрало законної
сили 14.08.1999 році.(а.с.70). Ніяких дій щодо
оскарження судового рішення позивачка
не здійснювала.

Від цього шлюбу сторони мають
доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про право
власності від 18 жовтня 2002 року,
виданого Управлінням з питань
розподілу та реалізації житла
виконавчого комітету міської ради,
квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2,
ОСОБА_5 у рівних частках.

На підставі довідки Управління
державтоінспекції ГУ МВС України в
Одеській області від 04.12.2013 року станом
на 03.12.2013 року автомобіль «Nissan X-TRAIL»,
державний № НОМЕР_1, 2008 року випуску,
зареєстровано на ім'я ОСОБА_2,
свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від
09.07.2008 року на підставі довідки-рахунку
ЄГП 834743 від 09.07.2008 року.

24 липня 2003 року укладено договір
поруки № 075 між ОСОБА_2 та ЖБТ
«Промінь» на інвестування
будівництва двокімнатної квартири
АДРЕСА_2.

Згідно банківських документів
вбачається, що у ПАТ КБ Приватбанк на
особовому рахунку НОМЕР_2, депозитному
рахунку НОМЕР_3, на поточному рахунку
НОМЕР_6 від 19.11.2008 року, на депозитному
рахунку НОМЕР_4 від 12.10.2009 року, які
належать ОСОБА_2 знаходяться грошові
кошти.

Допитані у судовому засіданні
свідки пояснили суду.

Свідок ОСОБА_6 пояснив у судовому
засіданні, що знайомий з відповідачем з
1982 року. З 1998 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не
підтримували подружніх стосунків,
проживали в окремих кімнатах, іжу для
себе відповідач готував сам.

Свідок ОСОБА_7 розповів у
судовому засіданні, що знайомий зі
сторонами у справі, зі слів ОСОБА_2 він
знав про окреме проживання подружжя
«як у комуні тільки заради доньки».
Підтвердив, що бачив ОСОБА_1 у лікарні,
коли відповідач проходив там лікування
з приводу травми ноги.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив у
судовому засіданні, що знайомий зі
сторонами у справі, проживав з ними в
одному будинку, але у різних під'їздах.
Він приходив у гості до ОСОБА_2
Позивачка та відповідач проживали в
різних кімнатах. Холодильних був
поділений на двох, готував кожен сам
для себе.

Свідок ОСОБА_9 пояснила у
судовому засіданні, що вона є сусідкою
сторін, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживала
родиною, вели спільне господарство.

Відповідно до ч.1 ст. 60
Цивільно-процесуального Кодексу
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до статті 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.

Договір про поділ житлового будинку,
квартири, іншого нерухомого майна, а
також про виділ нерухомого майна
дружині, чоловікові зі складу усього
майна подружжя має бути нотаріально
посвідчений.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини га чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення. Неподільні
речі присуджуються одному з подружжя,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними.

Відповідно до ч.3 ст.61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21
грудня 2007 року, Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя, вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання.

Суд не вважає переконливими твердження
позивачки ОСОБА_1, що після розірвання
шлюбу подружжя проживало разом та
продовжувало вести спільне
господарство.

При викладених обставинах суд
вважає за необхідне у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя відмовити в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3,
212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, а саме: визнанні за
ОСОБА_1 майнових прав на об'єкт
інвестування - ? частини двокімнатної
квартири АДРЕСА_2; визнанні права
власності за ОСОБА_1 ? частини квартири
АДРЕСА_1, стягненні з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 грошової компенсації ? частини
вартості автомобіля «Nissan X-TRAIL»,
державний № НОМЕР_1, 2008 року випуску, в
розмірі 95604,48 грн., стягненні з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1: ? частини грошових
коштів у розмірі 36852,60 грн., які
знаходились на особовому рахунку
НОМЕР_2 у ПАТ КБ Приватбанк станом на 10
січня 2010 року; грошових коштів у
розмірі 50000 гривень, які знаходилися на
депозитному рахунку НОМЕР_3 від 13.12. 2004
року у ПАТ КБ Приватбанк, рахунок на
отримання заробітної плати, станом на
11.12. 2009 року та станом на 12.01. 2010 року ?
частини грошових коштів у розмірі 15663
грн., ? частини грошових коштів у
розмірі 16688,77 грн., згідно рахунку в
доларах США у ПАТ КБ Приватбанк від 18.08.
2006 року, які знаходились на рахунку
станом на 27.12.2009 року, ? частини грошових
коштів у розмірі 15748 грн., які
знаходилися на поточному рахунку
НОМЕР_6 від 19.11.2008 року у ПАТ Райффайзен
Банк Аваль станом на 13.01.2010 року, ?
частини грошових коштів у розмірі 15747
грн., які знаходилися на депозитному
рахунку НОМЕР_4 від 12.10.2009 року у ПАТ
Райффайзен Банк Аваль станом на 12.01.2010
року, - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою суду від 13.03. 2013 року;
зняти арешт з ? частини квартири
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, зняти
арешт з автомобіля «Nissan X-TRAIL»,
державний № НОМЕР_1, 2008 року випуску,
який зареєстрований на ім'я ОСОБА_2,
скасувати заборону ЖБТ «Промінь»
передавати право на інвестиції та
укладення договорів про інвестування з
іншими інвесторами щодо двокімнатної
квартири АДРЕСА_2, загальною площею 65,44
кв.м.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Київського районного суду м. Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Коваленко О. Б.