Справа 125/1384/14-ц
УХВАЛА

05 червня 2014 року
м.Бар

Суддя Барського районного суду
Вінницької області Єрмічова В.В.
розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» про забезпечення
позову в цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приват Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором

встановив:

До Барського районного суду разом із
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором надійшла заява
представника позивача Піх О.П., який діє
на підставі довіреності від 17.12.2013 року,
про забезпечення позову із двома
самостійними вимогами, а саме про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти, рухоме та
нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2,
ОСОБА_3, шляхом заборони будь-яким
особам укладати угоди стосовно їх
майна, проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження; та про забезпечення позову
шляхом обмеження відповідачів у праві
виїзду за межі України до виконання
ними своїх зобов'язань.

Вивчивши матеріали, суд дійшов
висновку що заяву слід повернути
заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПУ України та п.1
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. За загальним
правилом забезпечення позову
допускається після відкриття
провадження у цивільній справі.

Згідно ч.4 ст.151 ЦПК України до заяви
додається документ, що підтверджує
сплату судового збору за подання заяви
про забезпечення позову.

Згідно ст.1 Закону України «Про судовий
збір» від 08.07.2011 року, який набрав
чинності з 01.11.2011 року, судовий збір -
збір, що справляється на всій території
України за подання заяв, скарг до суду,
за видачу судами документів, а також у
разі ухвалення окремих судових рішень,
передбачених цим Законом. Судовий збір
включається до складу судових витрат.

Згідно п.13 ст.4 цього Закону встановлено
ставку судового збору за заяву про
забезпечення доказів або позову у
розмірі 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати, що становить 121
гривню 80 коп.

Однак до заяви не додано документ на
підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до ч.8 ст.151 ЦПК України суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
статті 151 цього Кодексу, повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу.

Щодо звернення заявника з вимогою про
забезпечення позову шляхом обмеження
відповідачів у праві виїзду за межі
України до виконання ними своїх
зобов'язань, суд вважає за необхідне
роз`яснити наступне.

Так, згідно ч.1 ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті , без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов`язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Право державного виконавця на
звернення з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання , покладених на
нього рішенням суду зобов`язань, що має
підтверджуватись сукупністю доказів.
Наявність лише самого зобов`язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон.

Як убачається, питання тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника віднесено виключно до
компетенції державної виконавчої
служби при виконанні рішення суду.

Враховуючи те, що провадження в
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором не відкрито, тому заяву про
забезпечення позову слід повернути
заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.151,153 ЦПК України

ухвалив:

Заяву Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
повернути Публічному акціонерному
товариству Комерційний Банк
«ПриватБанк».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

Суддя: