Семенівський районний суд Полтавської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2014
547/382/14-ц

2/547/149/14

Семенівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Халявки В.І.,

при секретарі - Козулі Н.П.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Семенівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 та іванівської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області про продовження строку для
прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до
районного суду з позовом, в якому
вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер
його батько ОСОБА_6, який проживав в
АДРЕСА_1. Після смерті батька
відкрилася спадщина, яка складається, в
тому числі, із жилого будинку та
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення на
території Іванівської сільської ради.

Спадкоємцем першої черги за законом є
також його сестра ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року він разом із сестрою
звернувся до Іванівської сільської
ради з метою реєстрації заяв про
прийняття спадщини.

Оформлені заяви про прийняття спадщини
разом із свідоцтвом про смерть батька
ОСОБА_3 залишила в себе, пообіцявши
йому, позивачу направити і його заяву
до Семенівської державної
нотаріальної контори. В грудні 2013 року
він від державного нотаріуса дізнався,
що його заява про прийняття спадщини до
нотконтори не надійшла, а спадщину
після смерті батька прийняла лише його
сестра ОСОБА_3.

Позивач просив, вважаючи, що пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, визначити йому
додатковий строк для подачі заяви про
прийняття спадщини. Позивач вказував,
що він пропустив строк для прийняття
спадщини через недобросовісні дії його
сестри яка, будучи уповноваженою ним на
вчинення дій, не передала заяви до
нотаріальної контори.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
свій позов.

Представник відповідача - Іванівської
сільської ради Семенівського району
Полтавської області в судове засідання
не з'явився. Сільський голова направив
до суду заяву про визнання позову та
розгляд справи без участі представника
сільради.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала
та пояснила, що вони з братом
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, тобто на третій день
після смерті батька, з'явилися до
Іванівської сільської ради та з
допомогою секретаря сільської ради
написали заяви про прийняття спадщини
після смерті батька. Кожен забрав свою
заяву. Вона свою заяву про прийняття
спадщини подала особисто державному
нотаріусу 20 серпня 2013 року. Позивач
своєї заяви їй не передавав,
домовленості про те, що вона здасть і
його заяву нотаріусу не було.
Відповідачка також пояснила, що спір з
приводу поділу спадкового майна у неї з
братом виник вже на 9-й день після
похорону батька. Коли вона після 6-ти
місяців з'явилася до нотаріуса, то та
розповіла їй, що в нотаріальній конторі
був її брат та гнівався, що нотконтора
не має його заяви про прийняття
спадщини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх
представників, показання свідка,
дослідивши інші докази, вважає, що
позов слід задовольнити з таких
підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер
батько позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3
ОСОБА_6, що проживав в АДРЕСА_1.

На третій день після смерті батька,
тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, як спадкоємці першої черги за
законом, одночасно з'явилися до
Іванівської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області для написання заяв про
прийняття спадщини та посвідчення
підписів на цих заявах.

З допомогою секретаря сільської ради
на комп'ютері було виготовлено заяви
про прийняття спадщини він імені
ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Справжність підписів
спадкоємців була посвідчена
секретарем сільської ради ОСОБА_7. Нею ж
спадкоємцям було роз'яснено порядок
прийняття спадщини, зокрема особисто
подати заяву про прийняття спадщини чи
поштою направити її нотаріусу.

Тут же в сільській раді ОСОБА_1 виказав
бажання особисто направити обидві
заяви нотаріусу. Однак ОСОБА_3 не
пристала на пропозицію брата та
запевнила його, що вона сама поштою
відправить обидві заяви нотаріусу, на
що ОСОБА_1 погодився та передав свою
заяву сестрі. В подальшому ОСОБА_3 заяву
ОСОБА_1 про прийняття спадщини
нотаріусу поштою не направила та не
передала особисто, а свою заяву подала
нотаріусу 20 серпня 2013 року.

Таким чином з незалежних від волі
ОСОБА_1 причин його заява про прийняття
спадщини до нотаріуса в установлений
законом строк не надійшла.

Факту написання заяв про прийняття
спадщини обома спадкоємцями та
посвідчення справжності їх підписів
ніхто із учасників справи не оспорює.

Факт передачі ОСОБА_1 заяви про
прийняття спадщини ОСОБА_3 для
направлення її поштою нотаріусу
оспорює сама відповідачка ОСОБА_3.

Однак її твердження спростовується
поясненнями позивача ОСОБА_1 та
показаннями свідка ОСОБА_7

Так свідок ОСОБА_7 показала, що до неї,
як секретаря Іванівської сільської
ради, ІНФОРМАЦІЯ_5 року звернулися
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з проханням оформити
від імені кожного заяви про прийняття
спадщини після смерті їх батька ОСОБА_6

Вона допомогла набрати на комп'ютері
тексти заяв та посвідчила на цих заявах
справжність підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_3
Вона ж, свідок, пояснила що заяви
повинні подати до нотаріуса не пізніше
6-ти місяців після смерті батька та
запропонувала ОСОБА_1 і ОСОБА_3 покласти
заяви в один конверт та направити
нотаріусу.

В її присутності ОСОБА_1 заявив, що він
сам відправить обидві заяви нотаріусу.

На пропозицію ОСОБА_1 сестра не
погодилася та заявила, що вона сама
відправить поштою обидві заяви.

Сумніватися в правдивості пояснень
позивача ОСОБА_1 та правдивості
показань свідка ОСОБА_7 у суду підстав
немає.

Разом з тим суд критично оцінює
пояснення відповідачки ОСОБА_3, яка
особисто заявила в судовому засіданні,
що у них з братом спір з приводу поділу
спадщини виник ще під час відбування
дев'ятин по батькові. Вона вважає, що
брат без її згоди таємно прибрав до рук
частину майна батька, тому він, брат, не
має права на спадщину після смерті
батька.

Вона ж, ОСОБА_3 пояснила, що зі слів
нотаріуса її брат гнівався, дізнавшись,
що немає його заяви про прийняття
спадщини.

Із цих пояснень ОСОБА_3 суд робить
висновок, що для її брата було
несподіванкою відсутність його заяви у
нотаріуса, тому він відповідно і
реагував на таку звістку.

Відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк
для прийняття спадщини з поважної
причини.

Суд також вважає, що рішення у цій
справі повинно бути не тільки законним,
а й справедливим по суті.

Батько ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не виділив
споміж них когось одного, не склав
заповіту на користь кого-небудь з них,
тому і ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в однаковій мірі
мають право на спадщину.

Керуючись ст..ст. 10,11,60,212-214 ЦПК України,
ст.. 1272 ЦК України,

РІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
додатковий строк у 2 (два) місяці для
подачі ним заяви про прийняття
спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
року його батька ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом 10 днів шляхом подання
апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області
В.І. Халявка

Повний текст виготовлено 22,05,2014 року