Справа № 342/285/14-ц
Провадження № 2/342/255/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Корюкіної М.П.,

секретаря Сьомкайло
І-М.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачки
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про визнання шлюбу не дійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із позовом до суду, в
якому просить визнати шлюб між ним та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований 11.11.2013 року виконавчим
комітетом Михальчівської сільської
ради Городенківського району
Івано-Франківської області, актовий
запис № 5, недійсним.

В позові покликається на те, що до
укладення шлюбу із відповідачкою
зустрічався один місяць. Він нею дуже
захопився, а тому коли вона стала
вимагати узаконення їхніх стосунків,
не повідомляючи нічого своїм батькам,
пішов з відповідачкою у сільську раду,
подав заяву про реєстрацію шлюбу. Після
реєстрації шлюбу відповідачка
перейшла проживати в будинок його
батьків. Під час спільного проживання
став помічати дивність в поведінці
відповідачки, які не помічав до
одруження, вона по 2-3 дні без причини
мовчала, не йшла до столу їсти коли
кликали, їла вночі, коли всі спали, без
підстав зчиняла сварки, під час яких
поводилася неадекватно, ревнувала до
його рідної сестри. Після чого без
будь-яких пояснень відповідачка
втікала з дому. В цілому вони проживали
спільно не більше 2 місяців. Зрозумівши,
що в дружини якісь психічні розлади він
звернувся до батьків відповідачки.
Останні йому повідомили інформацію про
те, що ОСОБА_4 є психічно хворою.
Відповідно до ст. 30 СК наречені
зобов'язані повідомити один одного про
стан свого здоров'я. Приховування
відомостей про стан здоров'я одним із
наречених, наслідком чого може стати
(стало) порушення фізичного або
психічного здоров'я іншого нареченого
чи їхніх нащадків, може бути підставою
для визнання шлюбу недійсним.
Прихована інформація відповідачкою та
її батьками про хронічне захворювання,
означає, що вона страждала психічним
захворюванням під час реєстрації
шлюбу, хворіє зараз та хворітиме
надалі. Надалі таке захворювання буде
прогресувати, що негативно вплине на
його фізичне та психічне здоров'я. Тому
подальше проживання з відповідачкою
суперечить його інтересам, так як її
хвороба є небезпечною для оточуючих,
оскільки супроводжується нападами
агресії. Робить неможливим спільне
проживання, нормальне спілкування, що
дає підстави для визнання шлюбу між
ними недійсними.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги. Суду пояснив, що
познайомився із відповідачкою через
Інтернет. Зустрілися вони через 2
неділі. Зустрічалися часто у
відповідачки в дома, шлюб
зареєстрували 11.11.2013 року. Йому було
відомо, що відповідачка являється
інвалідом 3 групи і отримує пенсію по
хворобі нирок. Однак попередньо йому не
могло бути відомо, що відповідачка
страждає психічним захворюванням.
Психічне захворювання проявляється в
тому, що відповідачка не хотіла разом з
сім'єю їсти, ревнувала його до рідної
сестри, втікала з машини, що не хотіла
варити йому їду, що дзвонить до нього в
ночі. Він також має 3 групу
інвалідності, однак його хвороба
пов'язана із болями нирок. Також
пояснив, що відповідачка вагітна про це
йому відомо, дитину він визнає, буде
допомагати у вихованні дитини.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала.
Вважає, що є всі підстави для визнання
шлюбу недійсним, оскільки відповідачка
та її батьки приховали від позивача
інформацію про психічну хворобу.
Відповідачка поводить себе
неадекватно, підозрює позивача в
інтимному житті із його сестрою. Під
час проживання в будинку позивача, не
готовила, відмовлялася від їди. На
сайті в Інтернеті розмістила
інформацію про зневагу до позивача.
Вважає, що в подальшому загострення
хвороби, може негативно вплинути на
позивача. Крім того відповідачка
агресивно поводити буде себе пізніше.

Представник відповідачки ОСОБА_3
позовні вимоги не визнала. Суду
пояснила, що відповідачка являється її
дочкою. З відповідачем познайомились у
вересні 2013 року, розписались 11.11.2013
року за наполяганням матері позивача,
оскільки вона їхала в Італію на роботу.
На її поради не спішити з весіллям
відповідач та його батьки не реагували.
Після реєстрації шлюбу десь через 7
днів позивач привіз дочку до бабусі.
Однак після розмови по телефону
позивач знову забрав відповідачку
додому. Він 2 рази привозив то відвозив
дочку з свого будинку. Останній раз
привіз її додому коли вона вже була
вагітна. Вважає, що звинувачення
позивача, що дочка не бажала сідати
разом з ними їсти є безпідставні. Дочка
перейшла проживати в чужий будинок і
стидається. Крім того дочка ранима,
вагітна. У вагітних немає конкретної
години для їди. В дочки 3 група
інвалідності легка розумова
відсталість. В психіатричному кабінеті
на обліку дочка перебуває з 10 класу, їй
трудно запам'ятовувати. В лікарні на
стаціонарному лікуванні дочка була
всього один раз коли отримувала
соціальну допомогу. Пролікувалась 7
днів, а після проходила лікування 2 рази
на денному стаціонарі. Щодо визнання
шлюбу не дійсним позивач та його сім'я
самі поспішили зареєструвати шлюб з
дочкою. Позивач знав, що дочка лежала в
лікарні. В даний час дочка не хоче
спільно із позивачем проживати з
відповідачем, однак хоче щоб дитина
народилась у шлюбі.

За клопотанням позивача в якості
свідка допитувався ОСОБА_6, батько
позивача, який пояснив що відповідачка
відмовлялась їсти разом із ними, не
бажала розмовляти із його дружиною, в
шафу ховала цукерки, ревнувала сина до
рідної сестри, не готувала їду, що
свідчить про її психічний стан та тяжку
хворобу.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_6, дослідивши та оцінивши
докази по справі суд вважає, що позов не
підлягає до задоволення, виходячи із
таких підстав: судом встановлено, що
сторони до одруження були знайомі 2
місяці. Зустрічався позивач з
відповідачкою у неї в дома куди він
приїжджав до неї додому кожні вихідні.
Шлюб між сторонами зареєстровано 11.11.2013
року у виконкомі Михальчівської
сільської ради Городенківського
району Івано-Франківської області,
актовий запис № 5. Підставою для
визнання шлюбу недійсним позивач
зазначає приховування тяжкої хвороби,
яка негативно впливає та впливатиме на
нього та його життя.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження вимог крім власних
пояснень, позивач надав витяг з
Інтернету в якому відповідачка ображає
його, що на його думку свідчить про
тяжку хворобу. Крім того судом також
встановлено, що відповідачка є
інвалідом 3 групи з діагнозом легка
розумова відсталість (олігофренія в
ступені вираженої дебільності) з
вираженою торпідністю та соціально -
трудовою дезаптацією. Системний
недорозвиток мовлення легкого ступеню,
обумовлений зниженням інтелекту.
Згідно огляду медико-соціальної
експертної комісії підтверджено, що
датою проходження ОСОБА_4, комісії є
01.10.2013 року. Остання являється
інвалідом з дитинства (3 група
інвалідності). Дата чергового
переогляду 01.10.2016 року. Також
встановлено, що згідно довідки № 24 від
06.03.2014 року вагітність ОСОБА_4 становить
17-18 тижнів. За клопотанням позивача
судом допитувався лікар психіатр
Городенківської ЦРЛ ОСОБА_7, який
пояснив, що відповідачка хворіє
розумовою відсталістю з шкільного
віку, зниження пам'яті та інтелекту.
Відповідачка не визнана не дієздатною
на прийомі в нього була в грудні 2013 р.

Відповідно до ч.1 п.3 ст. 41 СК України
шлюб визнається недійсним, якщо особа
приховала свою тяжку хворобу або
хворобу, небезпечну для другого з
подружжя і (або) їхніх нащадків.

Враховуючи встановлені судом
обставини суд вважає, що хвороба на яку
хворіє відповідачка не є тяжкою, а її
психічний стан (діагноз) не свідчить
проте, що вона здатна приховувати своє
захворювання. Пояснення позивача про
поведінку відповідачки не є такими
доказами.

Згідно ст. 57 ЦПК України позивач не
надав суду належних і допустимих
доказів того, що відповідачка хворіє на
тяжку хворобу яку на його думку
приховувала від нього.

За таких обставин позивач не довів, що
відповідачка здатна була приховувати
свій психічний стан від нього. А тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Виходячи із викладеного на підставі:
ст. ст. 24, 38, , 39, 40-42 СК України та
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В
:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про визнання шлюбу недійсним між
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого
11.11.2013 року виконавчим комітетом
Михальчівської сільської ради
Городенківського району
Івано-Франківської області, актовий
запис № 5 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Корюкіна М.П.