Справа № 369/4381/13-ц
Провадження № 2/369/866/14
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
посилаючись на те, що 28 листопада 2012
року між ПАТ «Сведбанк», який в свою
чергу є правонаступником Акціонерного
комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», і
Факторинговою компанією «Вектор Плюс»
укладено Договір факторингу.
Відповідно до умов п. 2.1., 2.2. Договору
Банк відступає Фактору свої права
вимоги заборгованості по кредитних
договорах, укладених з Боржниками,
право на вимогу якої належить Банку на
підставі документації. З моменту
відступлення Банком Фактору прав
вимоги заборгованості від боржників,
всі гарантії, надані боржниками щодо
заборгованості, стають дійсними для
Фактора і вважаються наданими Фактору.
Разом з правами до Фактора переходять
всі пов»язані з ними права, зокрема,
права грошової вимоги щодо нарахованих
і несплачених боржниками процентів,
комісій, штрафних санкцій і інших
обов»язкових платежів.

Разом з тим 28 листопада 2012 року між ТОВ
«ФК «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні
ініціативи» укладено Договір
факторингу. Відповідно до умов п. п. 2.1.,
2.2. Договору Клієнт ТОВ «ФК «Вектор
Плюс» відступає Фактору ТОВ «Кредитні
ініціативи» свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками, право на вимогу
якої належить клієнту на підставі
документації. З моменту відступлення
Клієнтом Фактору права вимоги
заборгованості від боржників всі
гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
фактора і вважаються наданими фактору.
Разом з правами вимоги до фактора
переходять всі пов»язані з ними права,
зокрема, права грошової вимоги щодо
нарахованих і несплачених боржниками
процентів, комісій, штрафних санкцій і
інших обов»язкових платежів.

Таким чином, внаслідок укладення
вказаних договорів відбулась зміна
кредитора, а саме ТОВ «Кредитні
ініціативи» набув статусу нового
кредитора/стягувача за договором від 30
листопада 2007 року № 2706/1107/71-520,
позичальником згідно якого є ОСОБА_2.

30 листопада 2007 року ВАТ «Сведбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк», і ОСОБА_2 уклали Кредитний
договір № 2706/1107/71-520, з подальшим
внесенням змін та доповнень.
Відповідно до умов вказаного
Кредитного договору Банк
зобов»язується надати Боржнику
кредиту сумі 92 139 доларів США, а
Позичальник зобов»язується повернути
наданий кредит і сплатити проценти за
користування в сумі, строки і на умовах,
що передбачені кредитним договором.

Банк свої зобов»язання за Кредитним
договором виконав у повному обсязі,
надавши ОСОБА_2 кредит у сумі 92 139
доларів США, а Позичальник, в свою
чергу, неналежним чином виконує взяті
на себе зобов»язання, чим грубо порушує
істотні умови Кредитного договору, в
результаті чого станом на 01 квітня 2013
року має прострочену заборгованість:
за кредиом-91115 доларів США, що
еквівалентно 728 282 грн. 20 коп., по
відсотках-57 408,57 доларів США, що
еквівалентно 458 866,70 грн..

У зв»язку із систематичним порушенням
боржником своїх зобов»язань зі сплати
кредиту, відповідно до норм чинного
Кредитного договору йому була
нарахована неустойка: пеня в розмірі
89616,25 доларів США, що еквівалентно 716 302,69
грн..

З метою забезпечення належного
виконання зобов»язання за Кредитним
договором ВАТ «Сведбанк» і ОСОБА_2
уклали Іпотечний договір № 2706/1107/71-520,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
передала Банку в іпотеку наступне
майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, що
належить їй на підставі Договору
купівлі-продажу квартири. посвідченого
30 листопада 2007 року ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Києво-Святошинського
районного нотаріального округу
Київської області за реєстровим № 108.
Сторони оцінили вказаний предмет
іпотеки в сумі 477 235 грн..

Відповідно до умов іпотечного договору
Іпотекодержатель набуває права
стягнення на предмет іпотеки у
будь-якому з наступних випадків: у
випадку невиконання Боржником
основного зобов»язання, у випадку
невиконання або неналежного виконання
Іпотекодавцем умов іпотечного
договору, у інших випадках,
передбачених законодавством.

На виконання умов Кредитного договору
і Іпотечного договору ОСОБА_2 було
направлено вимогу, а саме повідомлення
про усунення порушень та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, але на дату подання позову
вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання
ОСОБА_2 зобов»язання стосовно умов
повернення кредиту, ТОВ «Кредитні
ініціативи» вправі вимагати стягнення
заборгованості по кредиту, за
відсотками, за пенею за рахунок
предмету іпотеки.

Враховуючи викладене, позивач ТОВ
«Кредитні ініціативи» просив звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме
квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на
підставі Договору купівлі-продажу
квартири, посвідченого 30 листопада 2007
року ОСОБА_4, приватним нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
області за реєстровим № 108, на користь
ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 2706/1107/71-520 від 30 листопада
2007 року, яка станом на 01 квітня 2013 року
складає 1 903 451 грн. 59 коп., а саме: за
кредитом-728282,20 грн., по відсотках-458866,70
грн., пеня-716302,69 грн. шляхом проведення
прилюдних торгів згідно Закону України
«Про виконавче провадження»,
встановивши початкову ціну предмету
іпотеки на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб»єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна, та
понесені судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 3441 грн..

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав і просив його
задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав і
заперечував проти йог задоволення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з"ясувавши
дійсні обставини та давши оцінку
зібраним в справі доказам, дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 листопада 2007
року між Акціонерним комерційним
банком «ТАС-Комерцбанк» і ОСОБА_2 був
укладений Кредитний договір №
2706/1107/71-520, відповідно до умов п. 1.1. якого
банк зобов»язався надати позичальнику
грошові кошти у вигляді кредиту у
розмірі 92 139 доларів США, на строк з 30
листопада 2007 року по 30 листопада 2037
року включно та на умовах, передбачених
у цьому договорі, а позичальник
зобов»язується повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом і виконати свої зобов»язання
у повному обсязі у терміни, передбачені
цим договором. Кредит надається
позичальнику лише після: виконання
позичальником умов п. 3.11., 3.12. цього
договору; укладення іпотечного
договору про іпотеку об»єкту
нерухомості, зазначеного в п. 2.1. цього
договору; укладення договору поруки з
ОСОБА_5.

Відповідно до умов п. 1.2. кредитного
договору кредит надається банком у
готівковій формі через касу банку або у
безготівковій формі на підставі заяви
позичальника з метою подальшої
конвертації суми отриманого кредиту у
національну валюту України та/внесення
коштів в національній валюті України
на користь ОСОБА_6 в оплату за Договором
купівлі-продажу, зазначеним у п. 1.4.
цього договору.

Згідно умов п. 1.3. кредитного договору
позичальник сплачує банку проценти за
користування кредитом у розмірі 12,5%
річних за весь строк фактичного
користування кредитом.

Відповідно до умов п. 1.4. кредитного
договору кредитні кошти призначені для
здійснення позичальником розрахунків
по договору купівлі-продажу між
позичальником та ОСОБА_6 з метою
придбання однокімнатної квартири
АДРЕСА_1.

Згідно умов п. 1.5. кредитного договору
до складу сукупної (загальної) вартості
кредиту для позичальника (його витрат)
у зв»язку з отриманням кредиту на
умовах цього договору включаються
суми, необхідні для погашення кредиту,
суми передбачених цим договором
процентів, комісій, можливих неустойок,
а також вартість витрат, пов»язаних з
укладенням іпотечних договорів,
передбачених п. 2.1. цього договору, у
тому числі будь-яких змін та доповнень
до них, вартість внесення запису про
іпотеку в Державний реєстр іпотек та
вартість страхування відповідно до п.
п. 5.1.8. договору. Витрати, пов»язані з
укладенням/зміною іпотечних договорів,
договорів страхування сплачуються
позичальником самостійно
безпосередньо особам, що надають
відповідні нотаріальні
послуги/послуги страхування.

Відповідно до умов п. 2.1. кредитного
договору забезпеченням виконання
зобов»язань позичальника по погашенню
заборгованості за кредитом, сплаті
процентів за користування кредитом,
пені за несвоєчасну сплату процентів і
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом, відшкодування збитків у
зв»язку з порушенням умов даного
договору та інших витрат банку,
пов»язаних з одержанням виконання,
виступає іпотека об»єкту нерухомості,
що придбавається позичальником за
договором купівлі-продажу, зазначеним
в п. 1.4. цього договору, та порука ОСОБА_5.
Умови передачі об»єкту нерухомості в
іпотеку та звернення стягнення на
предмет іпотеки регулюються чинним
законодавством України і іпотечними
договорами, що укладаються між банком і
власником об»єкта нерухомості
(іпотечний договір).

За правилами п. 3.5. умов кредитного
договору кошти, що спрямовуються
позичальником на виконання
зобов»язань за цим договором,
вносяться з додержанням ним наступної
черговості-в першу чергу на сплату
процентів, потім на погашення
(повернення) кредиту, потім на сплату
нарахованої неустойки, потім-на
відшкодування збитків у зв»язку з
порушенням умов цього договору. При
наявності простроченої заборгованості
за цим договором кошти, що
спрямовуються позичальником на
виконання зобов»язань за цим
договором, зараховуються з додержанням
наступної черговості: на погашення
простроченої заборгованості за
процентами, на погашення простроченої
заборгованості за кредитом. Після
виконання позичальником прострочених
зобов»язань, передбачених цим абзацом
п. 3.5. даного договору, кошти, що
спрямовуються позичальником на
виконання зобов»язань за цим
договором, зараховуються з додержанням
черговості, передбаченої першим
абзацом цього пункту договору.

Згідно умов п. 4.1. кредитного договору
банк зобов»язується надати
позичальникові можливість
скористатися кредитом з дотриманням
умов, передбачених цим договором;
надавати позичальникові
консультаційні послуги з питань
виконання цього договору; надавати
інформацію позичальникові про чинні
тарифи банку.

Відповідно до умов п. п. 5.1.1., 5.1.2.
кредитного договору позичальник
ОСОБА_2 зобов»язувалась забезпечити
своєчасне повернення кредиту, сплату
процентів за користування ним, у
порядку та строки, встановлені цим
договором, а також сплату неустойок та
відшкодування банку збитків у випадках
неналежного виконання позичальником
своїх зобов»язань, передбачених цим
договором; передати в іпотеку банку
майно, згідно п. 2.1. даного договору, а
також виконати умови п. п. 2.2. даного
договору.

В забезпечення виконання кредитного
договору 30 листопада 2007 року між
Акціонерним комерційним банком
«ТАС-Комерцбанк» і ОСОБА_2 був
укладений Іпотечний договір №
2706/1107/71-520, відповідно до умов п. 1 якого
забезпечується належне виконання
іпотекодавцем вимог іпотекодержателя,
що випливають (та/або випливатимуть) з
кредитного договору № 2706/1107/71-520 від 30
листопада 2007 року, укладеного між
іпотекодавцем і іпотекодержателем, а
також всіх додаткових угод, що будуть
укладені до нього, в тому числі суми
зобов»язань строків їх виконання,
розміру процентів та інших умов, у тому
числі щодо повернення іпотекодавцем
іпотекодержателю кредиту в сумі 92139
доларів США, в строк до 30 листопада 2037
року; сплати іпотекодавцем процентів
за користування кредитом у порядку та
строки, визначені кредитним договором;
виконання іпотекодавцем інших
зобов»язань, передбачених кредитним
договором в повному обсязі, на умовах і
в строки, визначенні в кредитному
договорі (у тому числі при зміні
строків виконання зобов»язань); а також
іпотекою забезпечується відшкодування
іпотекодавцем будь-яких витрат та
збитків іпотекодержателя, пов»язаних з
неналежним виконанням іпотекодацвцем
умов кредитного договору та/або цього
договору (у тому числі сплати пені,
штрафів, відшкодування збитків), а
також витрат іпотекодержателя,
пов»язаних із зверненням стягнення на
предмет іпотеки за цим договором, у
тому числі витрат на утримання і
збереження такого предмета іпотеки.

Відповідно до умов п. 2 іпотечного
договору на забезпечення виконання
основного зобов»язання іпотекодавець
передає в іпотеку іпотекодержателю
належне йому на праві власності майно,
а саме квартиру під номером 14, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Предмет іпотеки належить іпотекодавцю
на підставі Договору купівлі-продажу
квартири, посвідченого 30 листопада 2007
року ОСОБА_4, приватним нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
області за реєстровим № 108,
зареєстрованого в Державному реєстрі
правочинів 30 листопада 2007 року.

Відповідно до умов п. 5 іпотечного
договору за згодою сторін предмет
іпотеки оцінюється в 477 235 грн..

Згідно умов п. 11 іпотечного договору
іпотекодержатель набуває право
звернути стягнення на предмет іпотеки
в разі невиконання іпотекодавцем
основного зобов»язання повністю або
частково, у т. ч. якщо іпотекодавець не
поверне іпотекодержателю суму кредиту,
проценти за користування кредитом,
пеню, іншу заборгованість, не сплатить
платежі та штрафи, що передбачені
та/або випливають з основного
зобов»язання, а також в інших випадках,
передбачених основним зобов»язанням
та цим договором, у тому числі і у
випадку одноразового прострочення
основного зобов»язання (як основного
боргу, так і процентів за ним).

Як зазначив позивач банк свої
зобов»язання за кредитним договором
виконав у повному обсязі, надавши
ОСОБА_2 кредит у сумі 92139 доларів США, а
позичальник, в свою чергу, неналежним
чином виконує взяті на себе
зобов»язання, чим грубо порушує
істотні умови кредитного договору, в
результаті чого станом на 01 квітня 2013
року має прострочену заборгованість:
за кредиом-91115 доларів США, що
еквівалентно 728282 грн. 20 коп., по
відсотках-57408,57 доларів США, що
еквівалентно 458866,70 грн..

У зв»язку із систематичним порушенням
боржником своїх зобов»язань зі сплати
кредиту, відповідно до норм чинного
Кредитного договору йому була
нарахована неустойка: пеня в розмірі
89616,25 доларів США, що еквівалентно 716302,69
грн..

Так, згідно вимог ст. ст. 525 і 526 ЦК
України зобов"язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, одностороння відмова від
зобов"язання або одностороння зміна
його не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов"язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов"язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»,
який в свою чергу є правонаступником
Акціонерного комерційного банку
«ТАС-Комерцбанк», і Факторинговою
компанією «Вектор Плюс» укладено
Договір факторингу. Відповідно до умов
п. 2.1., 2.2. договору банк відступає
фактору свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками, право на вимогу
якої належить банку на підставі
документації. З моменту відступлення
банком фактору прав вимоги
заборгованості від боржників, всі
гарантії, надані боржниками щодо
заборгованості, стають дійсними для
фактора і вважаються наданими фактору.
Разом з правами до фактора переходять
всі пов»язані з ними права, зокрема,
права грошової вимоги щодо нарахованих
і несплачених боржниками процентів,
комісій, штрафних санкцій і інших
обов»язкових платежів.

Разом з тим 28 листопада 2012 року між ТОВ
«ФК «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні
ініціативи» укладено договір
факторингу. Відповідно до умов п. п. 2.1.,
2.2. договору клієнт ТОВ «ФК «Вектор
Плюс» відступає фактору ТОВ «Кредитні
ініціативи» свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками, право на вимогу
якої належить клієнту на підставі
документації. З моменту відступлення
клієнтом фактору права вимоги
заборгованості від боржників всі
гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
фактора і вважаються наданими фактору.
Разом з правами вимоги до фактора
переходять всі пов»язані з ними права,
зокрема, права грошової вимоги щодо
нарахованих і несплачених боржниками
процентів, комісій, штрафних санкцій і
інших обов»язкових платежів.

Таким чином, внаслідок укладення
вказаних договорів відбулась зміна
кредитора, а саме ТОВ «Кредитні
ініціативи» набув статусу нового
кредитора/стягувача за договором від 30
листопада 2007 року № 2706/1107/71-520,
позичальником згідно якого є ОСОБА_2.

Також 28 листопада 2012 року між ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс» і
ТОВ «Кредитні ініціативи» був
укладений Договір про передачу прав за
іпотечним договором, відповідно до
умов п. п. 1.1. якого відповідно до ст. 24
Закону України від 5 червня 2003 року №
898-IV «Про іпотеку» та умов цього
договору сторони домовились, що разом з
відступленням прав вимоги
заборгованостей по кредитних
договорах від боржників, що
здійснюється на підставі договору
факторингу від 28 листопада 2012 року,
укладеного між сторонами, одночасно
передаються права вимоги за іпотечними
договорами, які визначені цим
договором.

Відповідно до вимог ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов»язанні може бути
замінений іншою особою, зокрема,
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов»язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1078 ЦК
України предметом договору факторингу
може бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Згідно вимог ч. 1 ст. 1080 ЦК України
договір факторингу є дійсним незалежно
від наявності домовленості між
клієнтом та боржником про заборону
відступлення права грошової вимоги або
його обмеження. У цьому разі клієнт не
звільняється від зобов»язань або
відповідальності перед боржником у
зв»язку з порушенням клієнтом умови
про заборону або обмеження
відступлення права грошової вимоги.

Відповідно до вимог ст. 1082 ЦК України
боржник зобов»язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж. Боржник має право
вимагати від фактора надання йому в
розумний строк доказів того, що
відступлення права грошової вимоги
факторові справді мало місце. Якщо
фактор не виконав цього обов»язку,
боржник має право здійснити платіж
клієнтові на виконання свого обов»язку
перед ним. Виконання боржником
грошової вимоги факторові відповідно
до цієї статті звільняє боржника від
його обов»язку перед клієнтом.

Згідно вимог ст. 517 ЦК України первісний
кредитор у зобов»язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення. Боржник має право не
виконувати свого обов»язку новому
кредиторові до надання боржникові
доказів переходу до нового кредитора
прав у зобов»язанні.

Представник відповідача заперечував
факт повідомлення відповідача ОСОБА_2
про заміну кредитора за кредитним
договором і відсутні відомості про
надання ОСОБА_2 доказів переходу до
позивача права вимоги за кредитним
договором та права іпотекодержателя за
іпотечним договором. Також позивач не
надав суду доказів того, що дійсно за
договором факторингу укладеного ТОВ
«Факторингова компанія «»Вектор Плюс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи» було
передано борг відповідача за кредитним
договором, ані первинних
бухгалтерських документів (оригінали
договору, додаткових угод до договору,
платіжні доручення, меморіальні
ордери, заяви на видачу готівки,
виписку по особовому рахунку), і
незрозумілих причин позивач
неодноразово ухилявся від виконання
вимог ухвали Києво-Святошинського
районного суду від 26 березня 2014 року
про надання суду для огляду оригіналів
документів.

Матеріали справи не містять доказів
щодо направлення повідомлення ОСОБА_2
про відступлення прав вимоги із
зазначенням яка сума заборгованості
була передана за первісним та другим
договорами факторингу. Не надані також
докази того, чи набув первісний договір
факторингу зобов»язальної сили, яка
сума була продана позивачу за другим
договором факторингу і чи мало право
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» передавати право вимоги до
боржників ПАТ «Сведбанк» укладенням
нового договору факторингу.

Крім того, згідно наданих копій
договору факторингу від 28 листопада 2012
року між ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні
ініціативи» було укладено договір
факторингу, предметом договору якого є
те, що клієнт відповідно до умов даного
договору відступає фактору свої права
вимоги заборгованості по кредитних
договорах, укладених з боржниками,
зазначених у реєстрі заборгованості
боржників та у переліку кредитних
договорів та договорів забезпечення
право на вимогу якої належить клієнту
на підставі документації, а фактор
шляхом надання фінансової послуги
клієнту набуває право вимоги такої
заборгованості від боржників та
передає клієнту за плату грошові кошти
в розпорядження у розмірі, що становить
ціну продажу та в порядку,
передбаченому даним договором.

Між тим, сам договір факторингу не
містить реєстру боржників, підписаного
обома сторонами, із якого можливо було
б встановити, що за вказаним договором
дійсно відбулось відступлення права
вимоги щодо боржника ОСОБА_2 із
зазначенням суми боргу, яка підлягає
відступленню.

Позивач, звертаючись до суду з даним
позовом, посилався як на підставу
законності своїх позовних вимог, крім
вказаного договору факторингу, на
договір про передачу йому ТОВ «ФК
«Вектор Плюс» прав вимоги за
іпотечними договорами, які визначені
договором факторингу, укладеним 28
листопада 2012 року між ними, який
нотаріально посвідчений 28 листопада 2012
року. Однак, позивачем не надано
доказів на підтвердження того, що на
момент укладення цього договору
іпотекодержателем був ТОВ «ФК Вектор
Плюс».

В своїх запереченнях проти позову
представник відповідача послався і на
ту обставину, що відповідно до вимог ч. 1
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 07 червня 2014 року,
протягом дії цього Закону не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов»язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними
установами-резидентами України в
іноземній валюті, та за умови, що: таке
нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об»єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно.

Враховуючи вищевикладене, суд
відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись вимогами ст. ст. 10, 60, 213-215, 218
ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.