Справа № 703/793/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючої -судді
Харченко Л. Г.

при секретарі Бойко
Л.М.,

та адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сміла
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором найму та відшкодування
шкоди,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з вищевказаним
позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що
після смерті у 2000 році її батька ОСОБА_4
їй у спадок залишилося 10 вуликів з
бджолиними сім"ями, які вона у 2001 році,
на прохання відповідача, передала йому
в оренду, за що відповідач
зобов'язувався платити позивачці медом
в розмірі 20 кг на рік.

До 2010 року відповідач виконував умови
договору, а потім відмовився від
виконання договору, мотивуючи тим, що
бджоли загинули.

На прохання позивачки повернути їй
орендоване майно, відповідач
відмовився, а тому вона звернулась з
цим позовом і просить стягнути з
ОСОБА_3 15600 грн. в тому числі : 3600 грн.
заборгованості з орендної плати за
договором найму за період з 2011-2013 року
та 12000 грн. відшкодування майнової
шкоди в зв'язку зі знищенням її майна.

В судовому засіданні представник
позивачки підтримав заявлений нею
позов і просив його задоволити. При
цьому зазначив, що письмового договору
оренди вуликів сторони не укладали.
Про гарантії виконання договору
домовлялися усно без визначення строку
його дії. При цьому були присутні
свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Ухвалою суду явка позивачки визнана
обов'язковою. Допитана в судовому
засіданні ОСОБА_2 підтримала заявлений
позов і уточнила, що восени 2000 року вона
подзвонила ОСОБА_5 і домовилась з
ОСОБА_3 про передачу йому у найм 10
вуликів, що їй належать по спадщині. По
телефону обговорила усі умови договору
та про оплату за користування її майном
по 20 кг меду щорічно. ОСОБА_6 та ОСОБА_5
перевезли весною 2001 року 10 вуликів з
бджолами ОСОБА_3 по договору найму.
Ніяких вуликів ОСОБА_3 вона не дарувала.
Далі позивачка змінила свої покази і
пояснила, що умови по договору найму
обговорювала з ОСОБА_3 особисто.
Письмового договору сторони не
укладали. Просила задоволити їй позов в
повному обсязі.

Відповідач позовну заяву не визнав і
пояснив, що в 2001 році до нього додому
приїхала ОСОБА_6 (дружина померлого
дядька) та її син ОСОБА_5

ОСОБА_6 попросила взяти вулики
покійного дядька з бджолами, так як
вона не в силах за ними доглядати і
сказала : «як не візьмеш, я їх викину».
Відповідач погодився і вони привезли
йому 9 вуликів : 2 вулики йому як
подарунок від дядька, а 7 вуликів ОСОБА_2
(дочки покійного, його сестри). Крім цих
вуликів у ОСОБА_3 була своя пасіка.

ОСОБА_3 доглядав бджоли, а в 2002 році
вони захворіли і пропали, про що він
повідомив позивачку. З 2004 року
відповідач передавав ОСОБА_7 мед зі
своєї пасіки до 2011 року, як

родичці і сестрі по 20 кг щороку, тому, що
його дочка навчалась в м. Харкові і
часто бувала у ОСОБА_8 Після 2011 року мед
позивачці він не передавав, тому що
вона посварилась з його донькою. Ніяких
договорів з ОСОБА_2 ні усних, ні
письмових вони не укладали і ніяких
зобов'язань та гарантій по цих вуликах
відповідач не давав і ніяких
обов'язків на себе не брав. Вулики
позивачки взяв на прохання тітки
ОСОБА_6, щоб допомогти, як родичам.

Заявлений позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_4 залишились вулики з бджолами.
Його дружина ОСОБА_6 за попередньою
домовленістю з ОСОБА_3, передала йому 10
вуликів для догляду, оскільки сама за
ними доглядати не могла. З переданих
вуликів : 8 призначалось ОСОБА_2, а 2
вулики подарунок ОСОБА_3 за
розпорядженням покійного ОСОБА_4

Позивачка та її представник наполягали
на тому, що між сторонами був укладений
договір найму вищевказаного майна
вартістю 12000 грн. Як на доказ цьому
представник позивачки послався на
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були
очевидцями укладеної угоди.

Допитані в суді свідки ОСОБА_6, дружина
померлого, та його син ОСОБА_5, пояснили
суду, що дійсно відвозили відповідачу 10
вуликів з бджолами. ОСОБА_6 зокрема
пояснила, що ніякої попередньої
домовленості з ОСОБА_2 про передачу її
вуликів ОСОБА_3 у неї не було. Вона сама
просила ОСОБА_3 взяти вулики, щоб вони
не загинули, бо вона не може за ними
доглядати. ОСОБА_2 не уповноважувала її
на передачу бджіл. Ніяких умов,
гарантій і плати за передачу вуликів ні
ОСОБА_6, ні ОСОБА_5 з ОСОБА_3 не
обговорювали.

Допитана в суді позивачка надавала
різні версії укладення нею усного
договору найму з ОСОБА_3, але жодну з них
не підтвердила доказами. Підтвердила,
що письмового договору сторони не
укладали.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 203 ЦК України
правочин має вчинятися у формі
встановленій законом та спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України в
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у 20 і більше разів
розмір неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, крім правочинів
передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Отже, договір найму бджолосімей
вказаною позивачкою вартістю 12000 грн.,
згідно Закону, повинен був укладатися
в письмовій формі.

В судовому засіданні встановлено, що
договір майнового найму, відповідно
глави 58 ЦК України між сторонами не
укладався, а тому відсутні і всі
складові договору найму та гарантії
його виконання, а відповідно і правові
наслідки його невиконання.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позивачкою не доведені
підстави заявленого позову, а тому у
його задоволенні слід відмовити.

Оскільки позивачці в заявленому позові
відмовлено понесені нею судові витрати
слід віднести на її рахунок, а понесені
відповідачем судові витрати по оплаті
правової допомоги підлягають
стягненню з позивачки на його користь
у розмірі 1200 грн.

На підстав наведеного і ст.ст. 203, 208 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209,
212, 213- 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У заявленому позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором найму та відшкодування
шкоди, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1200
грн. судових витрат по оплаті правової
допомоги.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження,
а в разі його оскарження - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо воно не буде скасоване.

Головуюча:
Л. Г. Харченко