Справа №489/2403/14-ц 17.06.2014 17.06.2014 17.06.2014
Справа № 22-ц/784/1780/14
інстанції: Спінчевська Н.А.
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого:
Базовкіної Т.М.,,

суддів:
Лівінського І.В.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання:
Горенко Ю.В.

за участі: заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3

на ухвалу Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 20 травня 2014 року, яка
постановлена за скаргою ОСОБА_3 на
постанову та бездіяльність державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Каланчацького
районного управління юстиції
Херсонської області,

в с т а н о в и л а :

03 квітня 2014 р. ОСОБА_3 звернувся зі
скаргою на постанову та бездіяльність
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Каланчацького районного управління
юстиції Херсонської області (далі -
відділ ДВС).

В обґрунтування своїх вимог
заявник вказував, що на виконання
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 14 серпня 2008 р. видано
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4
на його користь 25488 грн. 29 коп. 24 вересня
2009 р. відкрито виконавче провадження, а
постановою державного виконавця від 03
березня 2014 р. виконавчий лист повернуто
стягувачеві.

Посилаючись на тривале
невиконання державним виконавцем
рішення суду, заявник, уточнивши свої
вимоги, остаточно просив суд скасувати
постанову державного виконавця від 03
березня 2014 р. про повернення
виконавчого листа, визнати
неправомірною бездіяльність
державного виконавця Погорецького К.І.
та зобов'язати державного виконавця
здійснити виконавчі дії та виконати
рішення суду.

Ухвалою Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 20 травня 2014 р. у
задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
вказує на незаконність оскаржуваної
постанови, неправомірність
бездіяльності державного виконавця і
просить ухвалу скасувати, постановити
нову про задоволення скарги.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення заявника, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню із таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що рішенням
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 14 серпня 2008 року з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 стягнуто всього 25488
грн. 29 коп. у відшкодування майнової і
моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою.

На підставі вказаного рішення суду
було видано виконавчий лист, який з 24
вересня 2009 р. перебував на виконанні у
відділу Державної виконавчої служби
Каланчацького районного управління
юстиції Херсонської області .

Постановою державного виконавця
Погорецького К.І. від 3 березня 2014 р.
виконавчий лист було повернуто
стягувачеві на підставі п.2.3.7 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження» у зв'язку з відсутністю
майна боржника на яке можливо звернути
стягнення.

Відповідно до положень ст. 1 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб, у
межах повноважень визначених цим
законом, іншими нормативними актами,
виданими відповідно до цього закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Державний виконавець, згідно зі ст.ст. 7,
25 цього Закону зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб, а також строків
здійснення виконавчого провадження.

В силу положень ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання

рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Як встановлено судом згідно матеріалів
виконавчого провадження у зв'язку з
ухиленням боржника ОСОБА_4 від
виконання виконавчого документа -
виконавчого листа про стягнення з
нього на користь заявника ОСОБА_3
грошових коштів державним виконавцем
здійснювались наступні дії з виявлення
майна боржника у відповідності з
вимогам ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження».

Державним виконавцем були зроблено
запити для встановлення майнового
стану боржника та можливих доходів,
зокрема: до банківських установ
стосовно наявності рахунків та
отримано відповіді про відсутність
рахунків.

Отримано також відповідь про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності.

Відповідно довідки Херсонського
ДБТІ від 1 червня 2012 р. нерухоме майно
за боржником ОСОБА_4 не зареєстроване.

Згідно довідки Головного управління
Держкомзему у Херсонській області
відділ Держкомзему у Каланчацькому
районі Херсонської області від 29
травня 2012 р. у власності та
користуванні у ОСОБА_4 земельної
ділянки немає.

Як вбачається також з матеріалів
виконавчого провадження, 31 липня 2012 р.
виходом державного виконавця за
місцем фактичного проживання
боржника за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
з метою перевірки майнового стану
боржника, встановлено, що майно, яке
належить боржнику та підлягає опису й
арешту, не виявлено.

Згідно даних бази МВ РЕР смт.
Каланчак за боржником зареєстрований
автомобіль ВАЗ-2106 н/з О9469ХО, який
постановою державного виконавця від
3 серпня 2012 р. оголошено у розшук.

31 серпня 2012 р. державним виконавцем за
вих. №5048 направлено запит до
відділу персоніфікованого обліку
УПФ України в Каланчацькому районі
про надання відомостей про місце
роботи боржника. Згідно наданої
відповіді ця особа на обліку не
перебуває.

20 грудня 2012 р. державним виконавцем
за місцем реєстрації та фактичного
проживання боржника здійснено вихід,
внаслідок якого було складено акт
опису й арешту майна: телевізора,
програвача, тумби під телевізор.

Зазначене майно передано на
реалізацію до ПП «СП «Юстиція».

Згідно повідомлення ПП «СП «Юстиція»
від 12 червня 2013 р. арештоване майно
реалізовувалось на комісійних
основах, проте реалізовано в
обумовлені законодавством терміни не
було.

14 травня 2013 р. ВДВС Каланчацького РУЮ
було направлено подання до
Каланчацького РВУ МВС України в
Херсонській області про притягнення
ОСОБА_4 до кримінальної
відповідальності за ст. 382 КК України -
умисне невиконання рішення суду, що
набрало законної сили.

11 жовтня 2013 р. державним виконавцем
було винесено постанову про
повернення виконавчого листа
стягувачу, оскільки згідно акту
державного виконавця у боржника
відсутнє інше майно, яке підлягає
опису й арешту.

Ухвалою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 10 грудня 2013 р.
постанову державного виконавця від 11
жовтня 2013 р. скасовано з тих підстав,
що державним виконавцем не було
надано до суду доказів про належне
повідомлення стягувача про
нереалізацію майна боржника з
пропозицією залишити це майно за
собою.

26 грудня 2013 р. державним виконавцем
було винесено постанову про
відновлення виконавчого провадження.

7 лютого 2014 р. стягувачу було направлено
повідомлення щодо нереалізації
майна боржника з пропозицією
залишити це майно за собою в рахунок
часткового погашення боргу.

Дане повідомлення ОСОБА_3 отримав 13
лютого 2014 р. рекомендованим листом.
Відповіді державному виконавцеві
стосовно згоди на залишення за собою
нереалізованого арештованого майна
від стягувача не надходило.

В судовому засіданні заявник пояснив,
що залишити за собою нереалізоване
майно він не бажає.

Враховуючи встановлені в судовому
засіданні обставини, суд обґрунтовано
дійшов висновку, що державним
виконавцем були вжиті усі
передбачені законом заходи для
виконання рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 14
серпня 2008 р., а тому правильно відмовив
у задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду щодо здійснення державним
виконавцем усіх передбачених законом
заходів щодо виконання виконавчого
документа.

Посилання апелянта на неповідомлення
про результати розгляду подання
державного виконавця до
Каланчацького РВУ МВС України в
Херсонській області про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності не є підставою для
визнання дій (бездіяльності)
державного виконавця неправомірною,
оскільки такі дії не входять до
обов'язків державного виконавця.

За такого колегія суддів не вбачає
підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Ухвалу Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 20 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: