Справа № 541/1557/14-ц
Провадження № 2/541/710/2014
У Х В А Л А

23 червня 2014 року.
м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області Чернюк В.Д.,
розглянувши позовну заяву
Миргородського міжрайонного прокурора
в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права на спадкування на частини
земельної частки (паю), -

в с т а н о в и в :

Зазначена позовна заява, після її
розподілу автоматизованою системою
документообігу суду, передана на
розгляд судді.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку
встановленому ЦПК України, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. В позовній заяві
прокурора, в супереч вимогам пунктів 5, 6
ч. 2 ст. 119 ЦПК України, не викладено
обставин про те, яким чином кожен з
відповідачів порушив, не визнав чи
оспорює права малолітньої особи на
спадкування, в чому конкретно полягає
таке порушення, невизнання або
оспорювання прав, свобод чи інтересів
позивача кожним відповідачем.

Подана заява не містить зазначення
доказів порушення, невизнання або
оспорювання прав, свобод чи інтересів
малолітньої особи відповідачами, що
може вказувати на відсутність спору
про право взагалі.

Як вбачається зі змісту згаданої
позовної заяви, третьою особою в ній
зазначено Реєстраційну службу
Миргородського міськрайонного
управління юстиції, проте доказів, які
підтверджують той факт, що ця установа
є юридичною особою та наділена
відповідно до ст. ст. 91, 92 ЦК України
цивільною правоздатністю і цивільною
дієздатністю, в позовній заяві не
наведено.

Крім того, в супереч положенням ст. ст.
35, 36 ЦПК України в позовній заяві не
обґрунтовано, як рішення по справі може
вплинути на права третіх осіб
Управління держземагенства у
Миргородському районі, Реєстраційної
служби Миргородського міськрайонного
управління юстиції, Першої
миргородської державної нотаріальної
контори або на їх обов'язки щодо однієї
із сторін.

Разом з тим, на порушення положень
пункту 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
прокурором, як специфічним позивачем,
заявлено неконкретну вимогу щодо
виклику в судове засідання
представника служби в справах дітей
Миргородської міської ради. При цьому
не мотивовано, в якому статусі такий
представник підлягає виклику в судове
засіданні, за умови що відповідний
орган не бере участі у справі. Якщо
такий представник підлягає виклику в
якості свідка, то така заява не
відповідає вимогам ст. 136 ЦПК України.

До позовної заяви долучено заяву
відповідачки ОСОБА_2 від 12 червня 2014
року про відмову від спадщини,
адресовану Миргородському
міжрайонному прокурору, який не є
нотаріусом та не наділений чинним
законодавством України вчиняти
відповідні нотаріальні дії при відмові
особи від спадщини. При таких
обставинах в супереч положенням п. 5 ч. 2
ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не
обґрунтовано, яке доказове значення
така заява має для справедливого
вирішення заявленого позову та чи не є
така заява вимушеною, з огляду на час її
подачі в момент проведення відповідної
прокурорської перевірки.

При викладених обставинах згадану
позовну заяву слід залишити без руху.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України ,-

у х в а л и в :

Позовну заяву Миргородського
міжрайонного прокурора від 18.06.2014 року
залишити без руху, надавши позивачу
строк для усунення виявлених
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання ним копії
цієї ухвали, роз'яснивши, що в разі не
усунення вказаних недоліків у
зазначений в цій ухвалі строк, заява
буде визнана неподаною та підлягатиме
поверненню разом з усіма додатками.

Копію цієї ухвали для відому направити
прокурору.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду
Чернюк В.Д.