У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Чернігівської
області від 2 червня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
договору дарування удаваним та поділ
спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що в період шлюбу з
відповідачем вони придбали за 200 тис.
грн квартиру АДРЕСА_1. Оскільки вона
була вагітна, то питанням оформлення
права власності займався чоловік -
ОСОБА_3, який навмисне з метою приховати
договір купівлі-продажу уклав договір
дарування, чим фактично позбавив її
права власності на 1/2 частку квартири
як майна, придбаного в період шлюбу.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2,
уточнивши позовні вимоги, просила суд
на підставі ст. ст. 58, 235 ЦК України та
норм СК України визнати удаваним
договір дарування спірної квартири,
укладений 6 квітня 2004 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також визнати
його в дійсності укладеним договором
купівлі-продажу; провести поділ
спірної квартири шляхом визнання за
нею права власності на 1/2 її частку,
залишивши іншу 1/2 частку
квартири у власності відповідача.

Рішенням Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від
24 квітня 2014 року позов задоволено:
визнано удаваним договір дарування
квартири АДРЕСА_1 від 6 квітня 2004 року;
визнано цей договір дарування в
дійсності укладеним договором
купівлі-продажу; проведено поділ
спільного сумісного майна подружжя
ОСОБА_3 і залишено у власності ОСОБА_3 1/2
частку квартири за вищевказаною
адресою, визнано за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частку квартири.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 2 червня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано, ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового
рішення й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначеного
судового рішення.

Зокрема, апеляційний суд дійшов
правильного висновку про необхідність
залучення до участі в справі в якості
співвідповідачів дарувальників
квартири ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання договору дарування удаваним
та поділ спільного майна подружжя за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Чернігівської
області від 2 червня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Д.Д. Луспеник