Головуючий суду 1 інстанції - Полєно
Доповідач - Коновалова В.А.
Справа № 409/320/14-ц
Провадження № 22ц/782/2323/14
УХВАЛА

Іменем України

16 червня 2014 року
м. Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області у складі:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів - Темнікової В.І., Ступіної Я.Ю.

при секретарі - Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Білокуракинського
районного суду Луганської області від
05 травня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» в особі
Новопсковського РЕМ про захист прав
споживача, визнання дій працівників
Новопсковського РЕМ неправомірними та
скасування протоколу засідання
комісії по розгляду акту про порушення
правил користування електричною
енергією для населення,-

в с т а н о в
и л а:

У березні 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» в особі
Новопсковського РЕМ про захист прав
споживача, визнання дій працівників
Новопсковського РЕМ неправомірними та
скасування протоколу засідання
комісії по розгляду акту про порушення
правил користування електричною
енергією для населення, в
обґрунтування якого вказав, що
відповідно до договору № 7065 від 05.04.2008
року він є споживачем електричної
енергії. Після смерті чоловіка в 2004
року вона до електричної мережі не має
ніякого відношення, контролерами РЕМ
щомісячно здійснювалися перевірки.
10.04.2013 року у позивача був обстежений
стан електричного обладнання та
замінено пломбу електролічильника.
07.02.2014 року працівниками РЕМ
обстежувався будинок позивача та
виявлено, що в кухні скрита розетка, яка
не підключена до приладу обліку
електричної енергії, в результаті чого
складений акт про порушення № 815649.
17.02.2014 року ОСОБА_2 з'явилася на
засідання комісії, яке не відбулося та
їй в усній формі пояснили про
необхідність сплати 6759,58 грн. 27.02.2014
року до позивача знов прийшли
працівники РЕМ та вручили протокол
засідання комісії від 17.02.2014 року та
розрахунок боргу згідно з актом про
порушення. Позивач вважає незаконними
дії працівників РЕМ при розгляді акту
від 07.02.2014 року про порушення Правил
користування електричною енергією для
населення, а протокол комісії
сфальсифікованим.

Позивач просив суд визнати дії
працівників Новопсковського РЕМ при
розгляді акту № 815649 від 07.02.2014 року про
порушення Правил користування
електричною енергією для населення
неправомірними та скасувати протокол
засідання комісії по розгляду акту про
порушення правил користування
електричною енергією для населення, на
підставі якого нараховані збитки в
сумі 6759,58 грн.

Рішенням Білокуракинського районного
суду Луганської області від 05 травня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» в особі
Новопсковського РЕМ про захист прав
споживача, визнання дій працівників
Новопсковського РЕМ неправомірними та
скасування протоколу засідання
комісії по розгляду акту про порушення
правил користування електричною
енергією для населення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції в повному обсязі та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушенням судом норм процесуального
та матеріального права.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час і місце повідомлений належним
чином і в установленому законом
порядку.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного
суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що ним були встановлені факти про
те, що 05.04.2008 року між позивачем та
відповідачем укладено договір про
користування електричною енергією №
7065, відповідно до умов якого
енергопостачальник зобов'язаний
постачати електричну енергію
споживачу, а останній в свою чергу
оплачувати спожиту електроенергію та
здійснювати інші платежі відповідно до
умов цього договору.

Відповідно до акту про порушення № 815649
від 07.02.2014 року позивач порушив п. 4.2, 4.8
Правила користування електричною
енергією для населення шляхом
самовільного підключення
електропроводки до електричної мережі,
що не є власністю енергопостачальника,
а саме: підключення схованої розетки
повз прилад обліку на ділянці
електромережі від ввідних ізоляторів
до приладу обліку; при включенні
навантаження споживача в дану розетку
прилад обліку не працює, індикація
відсутня, покази не змінюються; при
відключенні запобіжника напруга в
даній розетці існує. Споживач не надав
доступу для часткового демонтажу
шпаклівки для виявлення точки
самовільного підключення. Під час
проведення контрольного огляду засобу
обліку представник
енергопостачальника виявити це
порушення не мав можливості. Даний акт
підписаний позивачем, який погодився
із порушенням та зазначив, що не знав
про оговорену розетку.

Також в акті про порушення № 815649 від
07.02.2014 року зазначено, що комісія
постачальника електроенергії з
розгляду вказаного акту про порушення
буде проводити засідання 28.02.2014 року.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 17.02.2014 року, яка
отримана відповідачем 17.02.2014 року,
позивач просив перенести засідання
комісії по розгляду акту про порушення
з 28.02.2014 року на 17.02.2014 року.

Згідно протоколу засідання комісії по
розгляду акту № 6 від 17.02.2013 року про
порушення Правил користування
електричною енергією для населення №
815649 від 07.02.2014 року зазначений акт
визнано правомірним. Розмір завданих
збитків визначено за Методикою
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією та складає 6759,58 грн. Споживач
копію рахунку на оплату отримав 17.02.2014
року, зазначений протокол отримав
27.02.2014 року.

Суд першої інстанції, керуючись ст.27
Закону України "Про електроенергетику",
Правилами користування електричною
енергією для населення, дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог, виходячи із того, що
позовні вимоги про скасування
протоколу засідання комісії по
розгляду акту про порушення правил
користування електричною енергією для
населення, який не встановлює для
позивача будь-яких обов'язків, крім
рекомендації сплатити нараховані
збитки, і таким чином фактично є
різновидом претензії, не передбачені
діючим законодавством як спосіб
захисту прав. Зазначений протокол
засідання комісії може бути визнаний
в якості доказу при вирішенні іншого
спору, де б оспорювалися дії, рішення,
які є обов'язковими до виконання.

Проаналізувавши встановлені судом
першої інстанції обставини по справі,
колегія суддів вважає, що рішення суду
відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Так, згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. ст. 11, 15 ЦК України
цивільні права і обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення. Під
способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.
Як правило, власник порушеного права
може скористатися не будь-яким, а
цілком конкретним способом захисту
свого права. Частіше за все спосіб
захисту порушеного права визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Реалізуючи передбачене ст. 64
Конституції України право на судовий
захист, звертаючись до суду, особа
вказує в позові власне суб'єктивне
уявлення про порушене право чи
охоронюваний інтерес та спосіб його
захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати
об'єктивну оцінку наявності порушеного
права чи інтересу на момент звернення
до суду, а також визначити чи
відповідає обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права тим, що
передбачені законодавством, та чи
забезпечить такий спосіб захисту
відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття
судового рішення про відмову в позові,
оскільки, відповідно до ст. 2 Закону
України "Про судоустрій" завданням суду
є саме захист порушених або
оспорюваних прав та інтересів особи.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_2
просила суд визнати дії працівників
Новопсковського РЕМ зі складання
протоколу засідання комісії по
розгляду акту про порушення правил
користування електричною енергією для
населення неправомірними та
скасування цього протоколу.

Оскарження рішення комісії по
розгляду актів про порушення правил,
яке оформлено протоколом № 6 від 17.02.2014
року про порушення Правил користування
електричною енергією для населення,
який не встановлює для позивача
будь-яких обов'язків, крім рекомендації
сплатити нараховані збитки і таким
чином фактично є різновидом претензії,
не передбачено діючим законодавством
як спосіб захисту прав, як і оскарження
розрахунку обсягу та вартості
електричної енергії не облікованої
внаслідок порушення споживачем Правил
користування електричною енергією для
населення. Складений протокол від
17.02.2014 року засідання комісії по
розгляду акту № 815649 від 07.02.2014 року в
якому міститься розрахунок збитків
може залишитися і не реалізованим з
якихось причин. Тому складання
протоколу, в якому зазначається
інформація про причетність споживача
до порушення Правил та міститься
розрахунок збитків само по собі ще не
свідчить про порушення прав споживача.
І тільки у разі вчинення відповідачем
конкретних дій, як то відключення від
електропостачання та пред'явлення до
суду позову про визнання дій
відповідача щодо відключення від
електропостачання та відшкодування
шкоди тощо, може йти мова про порушення
прав споживача та про правомірність
такого порушення і уже в межах позову
про правомірність дій працівників
відповідача з приводу цих дій і виникає
необхідність аналізу їх правомірності
в плані перевірки наявності самого
порушення Правил користування
електричною енергією для населення та
правильності зроблених розрахунків
заборгованості. Зазначений вище
протокол також може бути визнаний в
якості доказу при вирішенні такого
спору, при розгляді якого суд і буде
зобов'язаний дати оцінку вказаному
протоколу. Скасування за таких
обставин ще й проколу № 6 від 17.02.2014 року
є не тільки зайвим, а й не передбачено
дійсним законодавством як спосіб
захисту порушеного права.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог,
виходячи з того, що з боку позивача має
місце невідповідність обраного ним
способу захисту, способам, визначеним
законодавством.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і фактично
містять в собі суб'єктивне тлумачення
апелянта норм матеріального та
процесуального права і направлені на
переоцінку доказів, які судом першої
інстанції були належним чином
досліджені та оцінені.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія не вбачає
підстав для скасування або зміни
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції, оскільки воно відповідає
вимогам закону та обставинам справи.

Керуючись ст. 11,15,16 ЦК України, ст. 303,308,319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білокуракинського районного
суду Луганської області від 05 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення, але може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після її
проголошення у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: