15.05.2014 року Московський районний суд
м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А.,
за участю секретаря Гущиної Т.В.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Комунальне
підприємство "Харківське міське бюро
технічної інвентаризації",
Реєстраційна служба Харківського
міського управління юстиції, про
встановлення факту належності особі
правовстановлюючого документу,
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому з урахуванням наступних уточнень
просить суд: встановити факт
належності їй договору дарування
квартири АДРЕСА_1 (далі - Квартира),
посвідченого 09.08.2004 року приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за № 3222 (далі
- Договір дарування); захистити її право
власності на Квартиру; позбавити
відповідачів права користування
Квартирою та зняти їх з реєстрації
місця проживання у Квартирі.
В обґрунтування позову зазначила, що
під час укладення Договору дарування
її прізвище та ім'я у вказаному
договорі було зазначено як "ОСОБА_1" на
підставі перекладу з івриту на
українську мову даних, відображених в
документі, що посвідчував її особу на
той час. В подальшому, під час набуття
громадянства України та отримання
паспорту громадянина України, її
прізвище, ім'я та по батькові були
перекладені як "ОСОБА_1". В зв'язку з
наведеним виникла необхідність у
встановленні факту належності їй
Договору дарування. Крім того, в
Квартирі з 2002 року зареєстровані
відповідачі, які були вселені до
Квартири за згодою колишнього власника
ОСОБА_5 та не є членами її родини. Факт
реєстрації відповідачів у вказаній
Квартирі порушує її права як власника
Квартири, в зв'язку з чим вона просить
позбавити відповідачів права
користування Квартирою.
В судовому засіданні позивач, її
представник підтримали позовні вимоги
та доводи, викладені в позові, в повному
обсязі. Пояснили, що на час укладення
Договору дарування позивач була
громадянином Ізраїлю. В зв'язку з
наведеним особу позивача під час
укладення вказаного договору було
встановлено на підставі паспорту
громадянина Ізраїлю. Скоріше за всього,
українська транслітерація прізвища та
ім'я позивача була зазначена
нотаріусом на підставі української
візи, яка містилась в паспорті
громадянина Ізраїлю та відповідної до
якої переклад її прізвища та ім'я був
вказаний як "ОСОБА_1". В подальшому, під
час набуття громадянства України, її
прізвище та ім'я було перекладено
інакше, а саме як "ОСОБА_1". Крім того, під
час оформлення громадянства України
було взято до уваги її дані, зазначені в
свідоцтві про народження. В зв'язку з
наведеним станом на теперішній час її
прізвище, ім'я та по батькові, зазначені
в паспорті громадянина України,
відрізняються від даних, вказаних в
Договорі дарування. Також зазначили, що
відповідачі були зареєстровані в
Квартирі за згодою попереднього
власника, який є братом позивача та в
подальшому подарував їй Квартиру на
підставі вказаного вище Договору
дарування. Відповідачі приблизно з 2013
року в Квартирі не проживають, не є
членами сім'ї позивача, в зв'язку з чим
відсутні підстави для користування
відповідачами вказаним житловим
приміщенням та їх реєстрації в
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що є братом позивача та в 2004
році подарував їй Квартиру згідно
вказаного вище Договору дарування.
Також зазначив, що відповідачі, які є
його дальніми родичами, були вселені в
Квартиру та зареєстровані в ній за його
згодою, коли він був власником
Квартири. При цьому договір оренди
(найму) Квартири з відповідачами не
укладався, останні йому будь-яку плату
за користування Квартирою не
сплачували, будь-яких строки
проживання відповідачів в Квартирі
ними не обумовлювались та відповідачі
були вселені до Квартири як члени його
Відповідачі в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили,
заперечень проти позову, заяви про
розгляд справи у їх відсутність суду не
Треті особи в судове засідання
також не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
Оскільки позивач не заперечував
проти такого вирішення справи, суд
проводить заочний розгляд справи та
вирішує її на підставі наявних у ній
Судом встановлені наступні факти
та відповідні ним правовідносини.
Згідно Договору дарування ОСОБА_5
передав, а ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, прийняла у власність
дарунок - Квартиру. Оригінал вказаного
договору знаходиться у позивача та був
оглянутий судом в судовому засіданні.
Судом було витребувано з архіву
документи, на підставі яких було
посвідчено вказаний Договір дарування.
Як встановлено судом з архівної справи,
в неї міститься копія довідки про
присвоєння ОСОБА_1 ідентифікаційного
номеру НОМЕР_1. Оригінал зазначеної
довідки знаходиться у позивача та був
оглянутий судом в судовому засіданні.
Крім того, судом було витребувано
з архіву виписку з реєстру для
реєстрації нотаріальних дій, том 3 за 2004
рік: № 3222, 3223, 3224 від 09.08.2004 року. Як
вбачається з вказаної виписки, під час
посвідчення Договору дарування особу
ОСОБА_1, громадянина Ізраїлю, було
встановлено на підставі паспорту 10308850.
У вказаній виписці міститься також
посилання на візу У00264606, 01.06.2004 по 01.06.2009.
Судом в судовому засіданні був
оглянутий паспорт громадянина Ізраїлю
НОМЕР_2, який знаходиться у позивача. У
вказаному паспорті міститься віза
держави Україна НОМЕР_3, в якій прізвище
та ім'я власника паспорту перекладено
на українську мову як "ОСОБА_1". Строк
дії візи - з 01.06.04 до 01.06.09.
Як вбачається з перекладу
вказаного паспорту на українську мову,
який був зроблений в 2009 році під час
оформлення позивачем громадянства
України, а також перекладу вказаного
паспорту, зробленого 08.05.2014 року,
справжність підпису перекладача
посвідчений приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі за №
6121, зазначений паспорт виданий на ім'я
ОСОБА_1, громадянина Ізраїлю,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ім'я батька - ОСОБА_8,
дівоче прізвище - ОСОБА_1.
Вказані дані співпадають з даними
позивача, що встановлені судом під час
встановлення її особи та огляду
паспорту громадянина України, виданого
Як вбачається із свідоцтва про
народження, даних про укладення шлюбу,
дівоче прізвище позивача - ОСОБА_1.
Згідно довідки № 4889 від 22.04.2011
року, ОСОБА_1 набула громадянство
За таких обставин, оцінюючи
зібрані в справі докази в їх
сукупності, суд вважає доведеним той
факт, що Договір дарування був
укладений позивачем , яка була
обдарованою за вказаним договором, та,
відповідно, вважає доведеним факт
належності позивачу вказаного вище
Договору дарування Квартири.
Як встановлено судом із довідки з
місця проживання № 2000 від 18.10.2013 року,
виданої дільницею № 34 КП
"Жилкомсервіс", даних
адресно-довідкового бюро, а також з
пояснень позивача та свідка ОСОБА_5, в
Квартирі з 30.10.2002 року зареєстровані
відповідачі, які вселились до неї як
члени сім'ї колишнього власника
Матеріалами справи
підтверджується той факт, що станом на
30.10.2002 року ОСОБА_5 був власником
За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст.
319 ЦК України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном і він
реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
Глава 28 ЦК України визначає житло
об'єктом права приватної власності
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання в права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Чинним законодавством України не
передбачено перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового
власника в частині збереження права
користування житлом членів сім`ї
колишнього власника у випадку зміни
Виникнення права членів сім'ї
власника будинку на користування
будинком та обсяг цих прав залежить від
виникнення у власника будинку права
власності на цей будинок, а отже,
припинення права власності на будинок
припиняє право членів його сім'ї на
користування цим будинком.
Як вбачається з доводів позовної
заяви, пояснень позивача, свідка
ОСОБА_5, відповідачі були зареєстровані
в Квартирі як члени сім'ї колишнього
власника Квартири, не є членами сім'ї
нинішнього власника Квартири ОСОБА_1 та
не проживають в ній з 2013 року.
За таких обставин суд приходить
до висновку щодо обґрунтованості
позовних вимог щодо визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування Квартирою.
З правових позицій, викладених в
узагальненні судової практики
розгляду цивільних справ про захист
права власності та інших речових прав,
яке було обговорено та взято до відома
21 грудня 2012 року на засіданні пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, вбачається наступне. У постанові
Верховного Суду України від 16 січня 2012
року зазначено, що вирішення питання
про зняття особи з реєстраційного
обліку залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи житловим приміщенням відповідно
до норм житлового та цивільного
законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;
стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод,
зокрема, шляхом зняття особи з
реєстрації місця проживання,
пред'явивши водночас одну із таких
вимог: 1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.
Закон № 1382-IV є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані зі
зняттям з реєстрації місця проживання,
положення статті 7 цього Закону
підлягають застосуванню до всіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
Враховуючи наведене, суд вважає
за необхідне задовольнити позовні
вимоги щодо визнання відповідачів
втратившими право користування
Квартирою та зняття їх з реєстрації
місця проживання в Квартирі.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт належності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці м.
Харкова, договору дарування квартири
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5 та
ОСОБА_1, посвідченого 09.08.2004 року
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за № 3222.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, та
зняти їх з реєстрації місця проживання
за вказаною адресою.
Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне
рішення в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області
через Московський районний суд м.
Харкова протягом десяти днів з дня його
проголошення. Позивач, який брав участь
у справі, але не був присутнім в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, може
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги позивачем та
письмової заяви про перегляд заочного
рішення відповідачем.

Суддя
Крівцов Д.А.