Справа № 204/3578/2012 Провадження №
22-ц/772/1878/2012Головуючий в суді першої
інстанції:Дєдов С. М.Категорія:
37Доповідач: Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Вінницької області у складі
: головуючого - судді
ІванюкаМ.В, суддів КамзаловаВ.В. та
ПанасюкаО.С, при секретарі Руденко О.М,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Гайсинського районного суду від
13.05.2014р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
права власності на ? частини майна в
порядку спадкування за законом та за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 про розподіл спадкового майна, --

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2012р. ОСОБА_3. звернулася в
суд з даним позовом. Зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1. померла її матір ОСОБА_7, у
зв'язку з чим відкрилася спадщина.
Заповіт спадкодавцем не складався.
Сама ОСОБА_3. тривалий час не зверталася
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, що у позовній заяві
пояснювала своєю правовою
необізнаністю. Лише рішенням
Гайсинського районного суду від 28
грудня 2011р. їй було визначено
додатковий строк для подання до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини.

На момент відкриття спадщини
спадкоємцями першої черги за законом
були позивачка і троє її братів :
ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 Правонаступником ОСОБА_8.
став його син ОСОБА_6, до якого
відповідно перейшли права і обов'язки
спадкоємця померлої ОСОБА_7.

Посилаючись на те, що її брати ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 відповідно 25.02.2013р. та 10.02.2012р.
відмовилися на її користь від своїх
часток у спадщині (т.1 а.с. 219, 220), ОСОБА_3 з
врахуванням уточнень, внесених до
позовних вимог, просила суд визнати за
нею право власності на 3 / 4 частини
спадкового майна, до складу якого
входять : житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1,
земельна ділянка площею 2,9219га, що
розташована на території Гранівської
сільської ради і призначена для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, а
також майновий пай вартістю 7723грн, який
складає 0,179% від пайового фонду СВК
«Нива» с.Гранів.

При цьому позивачка зазначила, що в
нотаріальній контрі їй не видали
свідоцтво про право власності на
спадкове майно, оскільки згідно
державного акта на право власності на
земельну ділянку ВН № 053647 площа
земельної ділянки, що належала
спадкодавцю, становить 2,92га, у той час
як згідно Поземельної книги,
кадастрового плану та експлікації
земельних угідь площа вказаної
земельної ділянки становить 2,9219га.
Крім того, з наявної у справі постанови
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії від 20.03.2013р. (т.3 а.с.1) вбачається, що
державний нотаріус Гайсинської
нотаріальної контори відмовила ОСОБА_3.
у видачі свідоцтва про право власності
на 3 / 4 частини спадкового майна через
неможливість врахувати наведені вище
відмови ОСОБА_4. та ОСОБА_5. від їх часток
у спадщині на користь позивачки.

01 квітня 2013р. ОСОБА_8 звернувся в суд з
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3,
ОСОБА_4. та ОСОБА_5. про розподіл
спадкового майна. Зазначив, що рішенням
Гайсинського районного суду від 19
серпня 2011р. йому визначено додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини. Рішенням Гайсинського
районного суду від 28.12.2011р. такий же
додатковий строк було визначено його
сестрі ОСОБА_3. Їх брати ОСОБА_9. та
ОСОБА_4. після смерті матері спадщину не
прийняли і протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини не зверталися до
нотаріальної контори з заявами про її
прийняття. Додаткового строку для
подання до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини суд їм не
визначав. Тому згідно ч.1 ст.1272 ЦК
України вони вважаються такими, що
спадщину не прийняли. У зв'язку з цим і
їх подальша відмова від спадщини на
користь ОСОБА_3. не повинна братися до
уваги. Адже у даному випадку спадщина
переходить до тих спадкоємців за
законом тієї ж черги, які її прийняли, і
розподіляється між ними порівну. А
прийняли спадщину лише ОСОБА_3. та
ОСОБА_8. У зв'язку з цим спадкове майно
має бути розділено між ними порівну.
Тому вимога ОСОБА_3. про визнання за нею
права на 3 / 4 частини спадкового майна є
безпідставною.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер. Його
спадкоємцем і правонаступником став
син ОСОБА_6, якого притягнуто до участі
в справі в якості позивача /
відповідача, до якого відповідно
перейшли права і обов'язки одного із
спадкоємців померлої ОСОБА_7. У своїй
заяві про уточнення позовних вимог він
просив визнати за ним право власності
на половину спадкового майна, що
залишилося після смерті його бабусі
ОСОБА_7, а саме :

на 1 / 2 зазначеного вище житлового
будинку з господарськими будівлями;

на 0,185 га прилеглої до будинку
земельної ділянки;

на половину земельної ділянки (1,461га),
що розташована на території
Гранівської сільської ради і
призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва;

на 1/ 2 частину майнового паю та 1 / 2
частину грошових вкладів.

Рішенням Гайсинського районного
суду від 13 травня 2014р. змінені позовні
вимоги ОСОБА_3. та ОСОБА_6. задоволені
частково. Розподілено між сторонами
порівну таке спадкове майно : житловий
будинок з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1, земельна ділянка площею 2,9219га,
що розташована на території
Гранівської сільської ради і
призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, а
також майновий пай вартістю 7723грн, який
складає 0,179% від пайового фонду СВК
«Нива» с.Гранів. В задоволенні решти
позовних вимог сторонам відмовлено.

ОСОБА_6. не подавав апеляційну
скаргу на дане рішення щодо відмови в
задоволенні його вимог про розподіл
грошових вкладів та земельної ділянки,
прилеглої до зазначеного вище будинку.

ОСОБА_3. у своїй апеляційній
скарзі просить дане рішення скасувати
і ухвалити нове, яким її вимоги
повністю задовольнити. Вважає, що
відмовляючи їй у позові про визнання за
нею права на 3 / 4 частки у спадковому
майні, суд не у повній мірі взяв до
уваги доводи, наведені нею в
обгрунтування заявлених вимог, не
встановив обставини, які мають
значення для справи, порушив норми
процесуального права і невірно
застосував норми матеріального права.

Належним чином повідомлений
ОСОБА_4. в суд апеляційної інстанції не
з'явився з невідомих причин.

Належним чином повідомлений
ОСОБА_5. у відправленій ним на адресу
апеляційного суду телеграмі просив
розглянути справу за його відсутності.

Згідно ч.2 ст.305 ЦПК України неявка
цих осіб за таких обставин не
перешкоджає розгляду справи в
апеляційному суді.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3. та
її представник ОСОБА_10. підтримали
апеляційну скаргу з наведених у ній
підстав.

ОСОБА_11, яка представляє ОСОБА_6,
просить відхилити подану ОСОБА_3.
апеляційну скаргу як безпідставну.

Вислухавши зазначених осіб,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах заявлених вимог,
поданих заперечень та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона задоволенню не підлягає
з таких підстав :

Розподіляючи спадкове майно порівну
між ОСОБА_6. та ОСОБА_3, суд першої
інстанції правильно виходив з
безпідставності вимог останньої щодо
врахування тієї обставини, що її брати
ОСОБА_4. та ОСОБА_5. відмовилися на її
користь від своїх часток у спадщині.
Адже встановлено, що згідно ч.1 ст.1269; ч.1
ст.1270; ч.1 ст.1272 ЦК України вони дійсно
мають вважатися такими, що спадщину не
прийняли, оскільки не вступили в
управління спадковим майном і протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини,
тобто з серпня 2007р. не подавали до
нотаріальної контори заяв про її
прийняття. Передбачених у ч.3 ст.1272 ЦК
України рішень про визначення їм
додаткового строку для подання до
нотаріальної контори заяв про
прийняття спадщини суд не ухвалював.
Тому їх наступні заяви від 10.02.2012р. та
від 25.02.2013р. про відмову від спадщини на
користь ОСОБА_3. вже ніякого правового
значення не мають. У зв'язку з цим не
заслуговують на увагу посилання
апеляційної скарги на неврахування
судом зазначених заяв ОСОБА_4. та
ОСОБА_5. про їх відмову від спадщини на
користь апелянта. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК
України право на спадкування за
законом за таких обставин одержують
особи, визначені у ст.1261 ЦК України, які
прийняли спадщину (у даному випадку це
ОСОБА_3. та правонаступник ОСОБА_8. -
ОСОБА_6). Відповідно до положень ч.1 ст.1267
ЦК України їх частки у спадщині мають
бути рівними.

Також колегія суддів не бере до
уваги посилання апеляційної скарги на
порушення норм процесуального права,
пов'язане з тим, що суд нібито
безпідставно не зупинив провадження в
справі до вирішення позовів інших
спадкоємців щодо визначення їм
додаткових строків для подання до
нотаріальної контори заяв про
прийняття спадщини. Адже рішенням
Гайсинського районного суду від
08.05.2014р. ОСОБА_4. у задоволенні такого
позову, з яким він звернувся лише в
квітні 2014р, було відмовлено, а даних про
відкриття провадження за таким же
позовом ОСОБА_5. суд не мав. Крім того,
зупинення провадження за таких
обставин могло б призвести лише до
зайвої тяганини у даній справі.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення не вбачається.

На підставі наведеного і
керуючись ст.ст. 303, 304, 307ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів,
--

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Гайсинського районного суду
Вінницької області від 13 травня 2014р. у
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :