інстанції Борець Є.О.Провадження №
22-ц/780/2200/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Химинець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 лютого 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк" до ОСОБА_1, третя особа,
яка не заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору - ОСОБА_3, про звернення
стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ПАТ «Родовід банк»
звернувся до суду з позовом який
обґрунтовує тим, що 6 серпня 2007 року ВАТ
«Родовід банк» уклав з ОСОБА_2
кредитний договір, та відкрив їй
відновлювальну кредитну лінію у
розмірі 250000 доларів США. ОСОБА_2 в свою
чергу зобов'язалась щомісячно, не
пізніше 10-го числа, сплачувати відсотки
за користування кредитом у розмірі 15%
річних та повернути кредит до 6 серпня
2010 року. Для забезпечення виконання нею
зобов'язань за кредитним договором в
той же день ВАТ «Родовід банк» уклав з
ОСОБА_1 договір іпотеки, за яким ОСОБА_1
передав ВАТ «Родовід банк» в іпотеку
садовий будинок та земельну ділянку, що
розташовуються по АДРЕСА_1. Протягом 6
серпня 2007 року - 26 листопада 2007 року за
письмовими заявками ОСОБА_2 ВАТ
«Родовід банк» видав їй кредит у
розмірі 250000 доларів США. 13 жовтня 2008
року ВАТ «Родовід банк» уклав з ОСОБА_2
додаткову угоду до кредитного
договору, за якою був збільшений розмір
відсотків за користування кредитом до
17% річних. ОСОБА_2 не повернула кредит та
припинила сплачувати відсотки за
користування ним через що виник борг по
поверненню кредиту у розмірі 250000
доларів США, борг по сплаті відсотків
за користування ним у розмірі 72210
доларів США 17 центів, пеня у розмірі 375083
доларів США 94 центів та борг по сплаті
трьох процентів річних від
простроченої суми у розмірі 33095 доларів
США 64 центів.

Позивач просив суд в рахунок погашення
боргу за кредитним договором звернути
стягнення на садовий будинок та
земельну ділянку, що розташовуються по
АДРЕСА_1, шляхом проведення торгів та
продажу цих об'єктів нерухомого майна з
початковою ціною, визначеною на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності під час
проведення виконавчих дій.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 лютого 2014 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ПАТ «Родовід Банк» подало апеляційну
скаргу в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що позивач є
правонаступником ВАТ «Родовід банк»,
який 6 серпня 2007 року уклав з ОСОБА_2
кредитний договір №77.2/СЖ-284.07.2, за яким
ВАТ «Родовід банк» відкрив ОСОБА_2
відновлювальну кредитну лінію у
розмірі 250000 доларів США та зобов'язався
за письмовими заявками видавати їй
кредити у розмірі, що не перевищує
розмір кредитної лінії. ОСОБА_2
зобов'язалась щомісячно, не пізніше
10-го числа, сплачувати відсотки за
користування кредитом у розмірі 15%
річних та повернути кредит до 6 серпня
2010 року. У разі несвоєчасного виконання
грошових зобов'язань вона
зобов'язалась сплатити пеню у розмірі
подвійної процентної ставки від суми
простроченого платежу.

В той же день ВАТ «Родовід банк» уклав з
ОСОБА_1 договір іпотеки, за яким ОСОБА_1
передав ВАТ «Родовід банк» в іпотеку
садовий будинок та земельну ділянку, що
розташовуються по АДРЕСА_1. Іпотекою
цього майна забезпечено виконання
ОСОБА_2 зобов'язань: повернути кредит до
6 серпня 2010 року; щомісячно, не пізніше
10-го числа, сплачувати відсотки за
користування кредитом у розмірі 15%
річних; у разі несвоєчасного виконання
грошових зобов'язань сплатити пеню у
розмірі подвійної процентної ставки
від суми простроченого платежу.

Протягом 6 серпня 2007 року - 26 листопада
2007 року за письмовими заявами ОСОБА_2
(а.с.27-39) ВАТ «Родовід банк» видав їй
кредит у розмірі 250000 доларів США.

13 жовтня 2008 року ВАТ «Родовід банк»
уклав з ОСОБА_2 додаткову угоду до
кредитного договору, за якою був
збільшений розмір відсотків за
користування кредитом до 17% річних.

Станом на 6 серпня 2010 року ОСОБА_2 кредит
не повернула. Внаслідок неналежного
виконання зобов'язань по кредитному
договору у неї виник борг у розмірі 250000
доларів США, борг по сплаті відсотків
за користування кредитними коштами у
розмірі 72210 доларів США 17 центів та пеня
у розмірі 375083 доларів США 94 центів. Крім
того, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України у
ОСОБА_2 виникло додаткове зобов'язання
сплатити три процент річних від
простроченої суми у розмірі 33095 доларів
США 64 центів.

Внаслідок невиконання відповідачкою
зобов'язань по кредитному договору у
ПАТ «Родовід банк» виникло право
звернутись до суду з позовом про
звернення стягнення на садовий будинок
та земельну ділянку, що розташовуються
по АДРЕСА_1, в рахунок погашення боргу
по поверненню кредиту, боргу по сплаті
відсотків за користування ним та пені.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно з ч.3 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України
особа може звернутися до суду з вимогою
про захист свого цивільного права або
інтересу у межах строку тривалістю у
три роки.

У кредитному договорі строк виконання
основного зобов'язання чітко
визначений - строк повного погашення
кредиту є 06 серпня 2010 року. (пункт 1.1)

Відповідно до частини першої статті 251
ЦК України строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (частина
перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (частина друга статті 251 та
частина друга статті 252 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.261 цього Кодексу перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

За правилом ч.4, ч.5 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. Якщо
суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

23.01.2014 року ОСОБА_1 подано до суду
клопотання про застосування наслідків
спливу строку позовної давності.

У позивача виникло право пред'явити
вимогу до іпотекодавця ОСОБА_1 про
виконання порушеного зобов'язання
боржника ОСОБА_2 щодо повернення
кредиту, починаючи з 07 серпня 2010 року,
протягом наступних трьох років.

Таку вимогу до іпотекодавця банк
пред'явив лише в листопаді 2013 року,
тобто вже після спливу строку позовної
давності.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог, оскільки вони пред'явлені після
спливу строку позовної давності.

Висновки суду першої інстанції,
викладені в рішенні відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
розглядаючи спір повно дослідив і
оцінив обставини справи, надані
сторонами докази та ухвалив
обґрунтоване рішення з вірним
застосуванням норм матеріального
права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
- відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: