Справа № 427/2222/13-ц
Провадження № 2/427/417/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 року

Свердловський міський суд
Луганської області у складі:

головуючого судді Бабенко С.Ш.,

при секретарі Горбачові В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Свердловська Луганської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Свердловську
Луганської області про перерахунок
розміру щомісячних страхових виплат,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з дійсним
позовом, в обґрунтування якого
зазначив, що працював на підземних
роботах на різних шахтах з 2001 року та
звільнився у зв'язку з поганим станом
здоров'я з ВП «Шахта
«Довжанська-Капітальна» у 2012 році. За
час роботи, він набув професійне
захворювання та відповідно до довідки
МСЕК, з 31.01.2013р. у нього встановлено
стійку втрату працездатності 10%. У
зв'язку з чим позивач знаходиться на
обліку в відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадків на
виробництві та професійних
захворювань України та отримує
страхові виплати від фонду пов'язані з
наявністю у нього професійного
захворювання. Позивач вказує, що
страхові виплати йому нараховані
виходячи з середньомісячного
заробітку у розмірі 4734,33 грн.
Одноразова допомога також нарахована
та виплачена виходячи з
середньомісячного заробітку 4734,33 грн.
Позивач вказує, що відповідно до ст.1197
ЦК України, який набрав чинності
01.01.2014р., середньомісячний заробіток
(дохід) обчислюється за бажанням
потерпілого за двадцять або за три
останні календарні місяці роботи, що
передували ушкодженню здоров'я або
втраті працездатності внаслідок
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я. Якщо середньомісячний
заробіток (дохід) потерпілого є меншим
від п'ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати розмір втраченого
заробітку (доходу) обчислюється
виходячи з п'ятикратного розміру
мінімальної заробітної плати. На
01.01.2013р. розмір мінімальної заробітної
плати складав 1147 грн, а відповідно
п'ятикратний її розмір - 5735 грн, тому, на
думку позивача, щомісячне
відшкодування з 01.01.2013р. повинно було
складати 573,5 грн (1147 грн х 10%)/100% = 573,5 грн.
Але відповідач сплачував позивачу
страхові виплати, станом на 01.01.2013р. - 473,4
грн. Позивач вказує, що питання щодо
визначення мінімальної заробітної
плати вирішується спеціальними
законами, зокрема Закон України «Про
державний бюджет», а положення ст.29
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» на думку позивача є
загальними, отже застосуванню
підлягають спеціальні норми
відповідних законів з урахуванням
ст.1197 ЦК України. Позивач звертався із
заявою до Свердловського відділення
Фонду щодо перерахунку щомісячних
страхових виплат з 01.01.2013р. та отримав
лист-відповідь про відмову в такому
перерахунку. Позивач, вважає, таку
відповідь відповідача неправомірною і
тому змушений звернутись до суду.

На підставі викладеного позивач
просить суд визнати незаконними дії
Фонду соціального страхування від
нещасного випадків на виробництві та
професійних захворювань України щодо
здійснення з 29.01.2013р. щомісячних
страхових виплат у зв'язку з
професійним захворюванням у розмірі
меншому, ніж п'ятикратний розмір
мінімальної заробітної плати,
зобов'язати Фонд соціального
страхування від нещасного випадків на
виробництві та професійних
захворювань України провести з 29.01.2013р.
перерахунок та виплату належних йому
щомісячних страхових виплат у зв'язку з
професійним захворюванням, виходячи з
п'ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати, з урахуванням сум,
які були йому виплачені у вказаний
період часу та виплачувати щомісячні
страхові виплати в розмірі 573,5 грн з
подальшим перерахунком у
відповідності до законодавства.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутністю, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі, наполягає на їх
задоволенні.

У судове засідання представник
відповідача Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Свердловську
Голіков В.Ю. не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутні,
позовні вимоги не визнає, заперечує
проти їх задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у позивача
встановлена стійка втрата професійної
працездатності 10% з 29.01.2013р. (а.с.5), у
зв'язку з чим він отримує щомісячні
страхові виплати у розмірі 473,43 грн, які
виплачуються відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Свердловську
Луганської області (а.с.7) на підставі
постанови №1209/11477/3 від 14.02.2013р. «Про
призначення потерпілому щомісячної
страхової виплати» з урахуванням 10%
встановленої МСЕК 31.01.2013р. стійкої
втрати професійної працездатності та
середньомісячної заробітної плати
позивача перед настанням страхового
випадку у розмірі 4734,33 грн, які
проводяться з 29.01.2013р. безстроково.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
професійної працездатності»,
законодавство про страхування від
нещасного випадку складається із
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
Кодексу законів про працю України,
Закону України «Про охорону праці» та
інших нормативно-правових актів, а
саме, постанови Кабінету Міністрів
України від 26.09.2001р. №1266 «Про
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням і порядком
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
27.04.2007р. №24.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України за №6 від
27.03.1992р. «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
шкодування шкоди», відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням його здоров'я нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, провадиться згідно із
законодавством про страхування від
нещасного випадку. Це законодавство
складається з Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне страхування, Закону від
23.09.1999р. №1105-IV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
Закону від 14.10.1992р. №2692-ХП «Про охорону
праці», Кодексу законів про працю
України, а також законодавчих та інших
нормативно-правових актів у частині, що
не суперечить Закону №1105-ХІV.

Згідно п.12 вказаної постанови Пленуму
розмір відшкодування шкоди, пов'язаної
з втратою потерпілим заробітку (його
частини) у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, встановлюється виходячи зі
ступеня втрати професійної
працездатності та середньомісячного
заробітку, який потерпілий мав до
ушкодження здоров'я.

Крім того, згідно ст.999 ч.2 ЦК України до
відносин, які випливають із
обов'язкового страхування,
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
актами цивільного законодавства.

У даному випадку правовідносини між
позивачем і відповідачем регулюються
іншим актом цивільного законодавства,
а саме ст.34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», за якою передбачено
спеціальний порядок встановлення сум
місячних страхових виплат та інших
витрат на відшкодування шкоди, згідно
якого сума місячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеню
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Пунктом 10 цієї ж статті встановлено, що
середньомісячний заробіток для
обчислення суми страхових виплат
потерпілому у зв'язку із втраченим ним
заробітком (або відповідної його
частини) визначається згідно з
порядком обчислення середньої
заробітної плати для виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Чинність ст.ст.1195-1208 ЦК України не
поширюється на відносини щодо
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (зазначені нещасні
випадки визначаються відповідно до
Переліку обставин, за яких настає
страховий випадок державного
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання Цей Перелік є додатком до
Порядку розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві),
оскільки такі відносини регулюються
Законом «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», до вказаних норм ЦК
України не може застосовуватись
Порядок обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням

Таким чином, суд вважає, що позивач не
набув права на перерахунок сум
місячних страхових виплат згідно до
ст.1197 ЦК України, тому заявлені позовні
вимоги є безпідставними та
необґрунтованими.

На підставі ст.ст.1195-1208 ЦК України,
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
професійної працездатності»,
керуючись ст.ст.6,10-15,60,212-215,223,294 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасного
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловськ
Луганської області про перерахунок
розміру щомісячних страхових виплат
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Луганської області протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення
суду. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий
С.Ш.Бабенко