САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.
Справа № 206/2884/14-ц
Провадження № 2/206/826/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2014 р.

Самарський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Мірошниченко Н.В.

при секретарі: Ременяк М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на дитини -

В С
Т А Н О В И В :

07 травня 2014 року ОСОБА_2 (позивач)
звернулась до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
ОСОБА_3 (відповідач) про стягнення
аліментів на утримання дитини.

В позовній заяві та у судовому
засіданні позивач, обґрунтовуючи свої
вимоги, посилається на те, що з
відповідачем перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 01.12.2007 року;
мають малолітню дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1; дитина знаходиться на її
утриманні; відповідач матеріальної
допомоги на утримання доньки у
добровільному порядку не надає, тому
вона вимушена була звернутися до суду з
даним позовом. Просить стягнути з
відповідача на її користь на утримання
малолітньої доньки аліменти у розмірі
? частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму дитини
відповідного віку починаючи від дня
пред'явлення позову до суду до
досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позов в повному обсязі,
просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні 06.06.2014
року пояснив, що він на даний час не
працює, має на утриманні ще одну
малолітню дитину, визнав позов в
частині стягнення аліментів,
заперечував проти розміру (а.с. 13).

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
відповідача, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню по
наступним підставам.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
01.12.2007 року (а.с.3). Від сумісного життя
сторони мають малолітню дитину -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3), яка
знаходиться на утриманні позивача .

Згідно ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
і надавати матеріальну допомогу на
дитину, при цьому розмір аліментів за
заявою платника або одержувача
аліментів може бути визначений у
твердій грошовій сумі, у випадку якщо
платник аліментів має нерегулярний,
непостійний доход, або частина доходу
одержує в натурі.

Відповідач матеріальну допомогу на
дитину не надає у розмірі,
передбаченому Законом, що
підтверджується поясненнями сторін.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51
Конституції України та за ст. 180
Сімейного кодексу України (далі-СК
України) батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття.

Оскільки обов'язок по утриманню дитини
є безумовним, виникає в результаті
народження дитини з моменту її
народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи, до якої заявлено
матеріально-правову вимогу про
стягнення аліментів, для суду
вбачаються підстави для присудження з
відповідача на користь позивача
аліментів на утримання малолітньої
дитини.

На підставі викладеного, враховуючи
пояснення відповідача, який зазначив,
що на даний час не працює, має
нерегулярний, мінливий дохід, а також
має на утриманні ще одну малолітню
дитину, що не заперечувалось позивачем
в судовому засіданні, суд приходить до
висновку про необхідність стягнути з
відповідача аліментів на дитину у
судовому порядку в твердій грошовій
сумі у розмірі 600 грн., починаючи
стягнення з моменту звернення позивача
до суду, та до досягнення дитиною
повноліття.

Доказів про надання такої матеріальної
допомоги щомісяця у розмірі
встановленому Законом відповідач до
суду не надав. Таку допомогу він має
можливість надавати, оскільки є
працездатним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
у справі в межах платежу за один місяць.

Обговорюючи питання про судові
витрати, приймаючи до уваги ті
обставини, що позивач при пред'явлені
позову була звільнена від сплати
судового збору, на підставі вимог ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
держави судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58, 88, 197,
208, 212, 214, 215, 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд-

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Стягувати щомісяця аліменти з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), який проживає
за адресою: АДРЕСА_1, на утримання
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
досягнення дитиною повноліття на
користь матері ОСОБА_2 у розмірі 600 грн.,
починаючи стягнення з 07.05.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН
НОМЕР_1), судові витрати на користь
держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення платежу за
один місяць.

В іншій частині позову - відмовити

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду через Самарський
районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя:
Н.В. Мірошниченко