Єдиний унікальний номер 250/1677/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4734/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Новікової Г.В.,

суддів Новосьолової Г.Г.,
Шевченко В.Ю.

при секретарі Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку апеляційну
скаргу державного підприємства
«Донецька залізниця» на рішення
Ясинуватського міськрайонного суду
від 20 вересня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до державного
підприємства «Донецька залізниця» про
визнання незаконним наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись
на те, що між нею та відповідачем 18.07.2011
року було укладено контракт на 5 років.
18 грудня 20132 року вона працювала в рейсі
Донецьк-Москва провідником. По
прибуттю в пункт формування поїзду
начальник поїзду доповів керівництву
депо про те, що провідник ОСОБА_2 по
ст..Бєлгород допустив до провозу шість
безквиткових пасажирів,які їхали від
ст..Бєлгород до ст. Харків. Від сплати
тарифу за проїзд,штрафу та дачі
пояснень безквиткові пасажири
відмовились. За вказане порушення
наказом №1 від 4.01.2013 року ОСОБА_2
звільнено за п.8 ст.36 КЗпП України.
Рішенням Ясинуватського
міськрайонного суду від 21 березня 2013
року наказ про звільнення її напарника
ОСОБА_2 визнано незаконним і останнього
поновлено на роботі. Після чого наказом
державного підприємства «Донецька
залізниця» Пасажирська служба Вагонне
депо Донецьк № 867/ОС від 15 квітня 2013
року її звільнили з посади провідника
пасажирського вагону резерву
провідників дільниці 1 групи на
підставі п. 8 ст. 36 КЗпП
України,зазначивши, що це вона
допустила провіз 6 безбілетних
пасажирів,про що підтвердила в
судовому засіданні, будучи допитаною в
якості свідка по справі за позовом
ОСОБА_2 про поновлення на роботі.

Вважала наказ про її звільнення
незаконним,оскільки дисциплінарного
правопорушення вона не вчиняла. По
станції Бєлгород відкривалися двері
лише штабного вагону,в якому
знаходився начальник поїзду,який завів
до її вагону шість людей,які за браком
часу не встигли купити білети в
касі,сказав,що оформив належним чином
на них проїзні документи,які
залишилися у штабному вагоні,і додав
,що вони вийдуть по станції Харків.
Безбілетних пасажирів ніхто не виявляв
і вони доїхали до станції Харків. Не
довіряти начальнику поїзду вона не
могла, оскільки у виняткових випадках з
дозволу начальника поїзду
дозволяється посадка пасажирів у
поїзд,якщо вони не встигли придбати
проїзні документи в касі. Як виявилося
пізніше, ним було написано рапорт про
провіз безбілетних пасажирів в моєму
вагоні. Відповідачем не враховано
ступінь тяжкості вчиненого
проступку,оскільки вона тривалий час
працює на залізниці,характеризується
добре.

Просила визнати незаконним наказ
державного підприємства «Донецька
залізниця» Пасажирська служба Вагонне
депо Донецьк № 867/ОС від 15 квітня 2013
року про звільнення її з роботи,
зобов'язати відповідача поновити її на
роботі, стягнути з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу та моральну шкоду в розмірі 2000
грн..

Рішенням Ясинуватського
міськрайонного суду від 20 вересня 2013
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним наказ державного
підприємства «Донецька залізниця» №
867/ОС від 15 квітня 2013 року про
звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 8 ст. 36
КЗпП України, поновлено ОСОБА_1 на
роботі на посаді провідника
пасажирського вагону резерву
провідників дільниці 1 групи на умовах
контакту №т 6780 з 20 вересня 2013 року,
стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_1 11 851 гривень 32 копійок
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за період з 15 квітня 2013 року по
20 вересня 2013 року та 500 гривень
моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 не допускала провезення
безквиткових пасажирів у своєму
вагоні, не порушувала умови контракту,
а відповідач не надав доказів
протилежного, тому звільнення
проведено незаконно.

В апеляційній скарзі представник
державного підприємства «Донецька
залізниця» просив скасувати рішення
суду та ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову, через неповне
з`ясування обставин, що мають значення
для справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими. Посилався на те,
що оскаржуване рішення є
необґрунтованим, оскільки висновок
суду про недоведеність відповідачем
факту допущення ОСОБА_1 у вагон № 5
безквіткових пасажирів суперечить
матеріалам справи. При проведенні
службового розслідування другий
провідник вагона ОСОБА_2 підтвердив
провіз безбілетних пасажирів його
напарницею ОСОБА_1.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 31 жовтня 2013 року рішення
Ясинуватського міськрайонного суду
від 20 вересня 2013 року скасовано та
ухвалено нове про відмову в
задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 2 квітня 2014 року
рішення апеляційного суду Донецької
області від 31 жовтня 2013 року скасовано
з направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

В судове засідання з»явився
представник державного підприємства
«Донецька залізниця»-Пархоменко
Є.О.,ОСОБА_1 не з'явилася,однак
повідомлена належним чином.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
31 травня 2011 року між ОСОБА_1 та ДП
«Донецька залізниця» Вагонне депо
Донецьк укладено контракт № 6463, за яким
позивачку прийнято на роботу в якості
провідника пасажирського вагону 1
групи вагонного депо Донецьк ДП
«Донецька залізниця».

01 квітня 2013 року позивачка надала
пояснення на ім'я начальника вагонного
депо ст. Донецьк про те, що провозила 6
пасажирів без проїзних документів зі
ст. Бєлгород до ст. Харків за вказівкою
начальника поїзда.

Наказом від 15 квітня 2013 року ОСОБА_1
звільнено із займаної посади на
підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України за
перевезення 17 грудня 2012 року
безквиткових 6 пасажирів від станції
Бєлгород до станції Харків.

Згідно рапорту начальника поїзду
Костюхіна І.Б. 17.12.2012 року провідник
ОСОБА_2 допустив до вагону шість
пасажирів від станції Бєлгород до
станції Харків без проїзних
документів. Від оплати тарифу,штрафу та
дачі пояснень пасажири відмовились.
Зазначений факт підтвердив ОСОБА_2 в
своїх письмових поясненнях. Наказом
від 4 січня 2013 року ОСОБА_2 звільнено із
займаної посади на підставі п. 8 ст. 36
КЗпП України за провіз 17 грудня 2012 року
безквиткових 6 пасажирів від станції
Бєлгород до станції Харків,.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 23 травня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 серпня 2013 року, в
задоволенні позову ОСОБА_2 про
поновлення на роботі відмовлено з тих
підстав, що він порушив умови
контракту,а саме допустив перевезення
17 грудня 2012 року безквиткових 6
пасажирів від станції Бєлгород до
станції Харків, що підтверджено
рапортом начальника потягу Костюхіна
І.Б..

За встановлених обставин суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що за перевезення
безквиткових пасажирів вже звільнено
ОСОБА_2. Доказів того,що позивачка
причетна до їх перевезення не надано.
Згідно рапорту начальника поїзду
Костюхіна І.Б. 17.12.2012 року саме
провідник ОСОБА_2 допустив до вагону
шість пасажирів від станції Бєлгород
до станції Харків без проїзних
документів. Зазначений факт
підтвердив ОСОБА_2 в своїх письмових
поясненнях, а тому відсутні підстави
для звільнення з роботи ОСОБА_1 і
правильно поновив її на роботі та
стягнув з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
моральну шкоду, яка їй спричинена
порушенням її трудових прав.

Доводи про те,що судом не прийнято до
уваги,що позивачка сама підтвердила в
судовому засіданні,що саме вона
допустила провіз безквиткових
пасажирів,не можуть бути прийняті до
уваги,оскільки спростовуються
встановленими обставинами, так як вона
хотіла допомогти своєму чоловікові
ОСОБА_2,який був її напарником у
поїздці. Крім того, при проведенні
первинного службового розслідування
за даним фактом відповідачем також не
було встановлено порушення умов
контракту ОСОБА_1.

Постановлене судом рішення є законним
і обґрунтованим. Вимоги матеріального
і процесуального права при розгляді
справи додержані.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі,
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Донецька залізниця»
відхилити.

Рішення Ясинуватського міськрайонного
суду від 20 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: