У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 25 червня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П., Євтушенко
О.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«АІСЕ Україна» до ОСОБА_4, треті особи:
П'ята Криворізька Державна нотаріальна
контора, Закрите акціонерне товариство
«Страхова компанія «Кредо-Класик» про
стягнення боргу, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року Приватне акціонерне
товариство «АІСЕ Україна» (далі - ПрАТ
«АІСЕ Україна») звернулося до суду з
позовом, у якому з урахуванням
уточнень просило стягнути з ОСОБА_4,
який є спадкоємцем ОСОБА_5,
заборгованість за угодою від 19 жовтня
2004 року №75878 у розмірі 25 854,65 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 19 жовтня 2004 року між ним та ОСОБА_5
укладено угоду № 75878 з додатками № 1 та
№ 2, згідно з якою товариство
зобов'язалося надати ОСОБА_5 послуги з
придбання автомобіля на основі системи
«Автоплан».

У вересні 2004 року через систему
«Автоплан» ОСОБА_5 отримала автомобіль
марки «ДЕУ-СЕНС» Т1311-02 за ціною 33 819,200
грн, яку зобов'язалася сплатити 84
щомісячними внесками.

З 21 травня 2002 року до 15 серпня 2005 року
ОСОБА_5 належним чином виконувала свої
зобов'язання, а ІНФОРМАЦІЯ_1 - померла.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є її
чоловік ОСОБА_4

Посилаючись на те що вартість
автомобіля не сплачена в повному
розмірі, зокрема, замість 84 платежів
сплачено лише 60 внесків, й
заборгованість з урахуванням 3% річних
та індексу інфляції становить
25 854,65 грн, з яких 11 914,29 грн - зі сплати
чистих внесків 3 699,36 грн - зі сплати
адміністративних витрат та 10 241,00 грн -
3% річних та індекс інфляції (за період з
18 лютого 2006 року до липня 2009 року), ПрАТ
«АІСЕ Україна» просило задовольнити
позов, стягнувши зазначену вище суму з
ОСОБА_4

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 02 квітня 2013 року в позові
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 жовтня
2013 року скасовано рішення суду першої
інстанції та ухвалено нове, яким позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «АІСЕ
Україна» заборгованість за угодою №
75878 від 19 жовтня 2004 року, укладеною між
ПрАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_5,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 5204,55
грн, але не більше вартості 1/3 частини
спадкового майна, яке залишилось після
смерті останньої.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій через
свого представника ОСОБА_6, ОСОБА_4
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення місцевого суду від 02
квітня 2013 року, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, виходячи з положень
ст. ст. 1268, 1270, 1281 - 1282 ЦК України, дійшов
висновку, що ОСОБА_4 як спадкоємець
ОСОБА_5 не може відповідати за її
зобов'язаннями, оскільки подружжя
останні роки проживало окремо та не
вело спільного господарства, ОСОБА_5
укладала угоду без відома та згоди на
це ОСОБА_4 Крім того, суд зазначив, що
відповідач не прийняв зазначений вище
транспортний засіб у спадщину, так як
його місцезнаходження до цього часу не
встановлено.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
часткове задоволення позову,
апеляційний суд виходив з того, що
відповідач повинен відшкодувати
позивачу 1/3 частину несплаченої
померлою ОСОБА_5 вартості автомобіля,
тобто у тому розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, апеляційний
суд з урахуванням встановлених
обставин справи обґрунтовано дійшов
висновку про часткове задоволення
позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко