Ухвала

іменем україни

11 червня 2014 року

м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
подану представником - ОСОБА_3, на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 6 лютого
2014 року

в справі за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»,
ОСОБА_2 про припинення договору поруки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 12 листопада 2013
року позовні вимоги задоволено.
Припинено поруку за договором від 27
березня 2008 року № 288-5, що укладений між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 Вирішено
питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного
суду Дніпропетровської області від 6
лютого 2014 року рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
12 листопада 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуване
судове рішення апеляційної інстанції
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

До касаційної скарги заявником надано
клопотання про поновлення строку на
оскарження вказаного судового рішення,
посилаючись на поважність причин
пропуску цього строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у
разі пропущення встановленого законом
строку на касаційне оскарження з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Клопотання представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 про поновлення строку на
касаційне оскарження підлягає
задоволенню, оскільки причини пропуску
є поважними.

Однак, у відкритті касаційного
провадження слід відмовити з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судове рішення
апеляційної інстанції ухвалено у
відповідності до вимог матеріального
та процесуального права, оскільки суд
вірно встановив, що 18 вересня 2012 року
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ПАТ
«Акцент Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, що свідчить про
пред'явлення вимоги банку до
поручителя ОСОБА_4 у строки, що не
перевищує шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання, який в кредитній угоді
встановлено - 27 березня 2012 року.

В п. 24 Постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що відповідно до частини
четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. При
вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу. Пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання. При цьому сама по собі
умова договору про дію поруки до
повного виконання позичальником
зобов'язання перед кредитодавцем або
до повного виконання поручителем
взятих на себе зобов'язань не може
розглядатися як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам статті 252 ЦК України, згідно з
якою строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Таким чином, з матеріалів касаційної
скарги, оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 325, 328
ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
строк на касаційне оскарження.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником - ОСОБА_3, на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 6 лютого 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», ОСОБА_2 про
припинення договору поруки, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко