Справа 431/331/14-ц
Провадження 2/431/275/2014р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Старобільський
районний суд Луганської області у
складі

головуючого - судді
Олійник С.В.,

при
секретарі Хорольської
І.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Старобільську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Старобільського районного сектору
управління державної міграційної
служби України в Луганській області
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням, та зняття з
реєстраційного обліку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_2,
Старобільського районного сектору
управління державної міграційної
служби України в Луганській області
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням, та зняття з
реєстраційного обліку.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що йому на праві
власності належить будинок за адресою
АДРЕСА_3 на підставі технічного
паспорту на житловий будинок
індивідуального житлового фонду та
свідоцтва про право забудови в
сільських населених пунктах. В даному
будинку зареєстровані ОСОБА_2 та
ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_2 не проживає у
будинку з 2002 року, що підтверджується
довідкою сільської ради. Фактично
відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою
АДРЕСА_4. На неодноразові вимоги про
зняття з реєстрації в його будинку
відповідач ОСОБА_2 не реагує. Просить
суд визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила
право на користування житловим
приміщенням, а саме будинком за адресою
АДРЕСА_3. Зобов'язати Старобільський
районний сектор управління державної
міграційної служби України в
Луганській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_3.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав, просив суд його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав, пояснивши що фактично
він у спірному будинку не проживає вже
тривалий час, але знятися з
реєстраційного обліку не бажає,
оскільки йому проживати ніде.

Представник відповідача
Старобільського районного сектору
управління державної міграційної
служби України в Луганській області в
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи у
відсутності представника відповідача
та про визнання позовних вимог ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про задоволення
позову виходячи з наступного.

Згідно технічного паспорту, свідоцтва
про право забудови в сільських
населених пунктах, свідоцтва на право
особистої власності на жилий будинок,
будинок за адресою АДРЕСА_3 належить
ОСОБА_1

Згідно довідки Верхньопокровської
сільської ради Старобільського району
Луганської області ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою
АДРЕСА_3, але фактично не проживає з 2002
року.

Згідно вимог ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником або законом.

Згідно вимогам ст. 72 ЖК УРСР визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням
виписатись з будинку відповідач ОСОБА_2
перешкоджає позивачеві володіти,
користуватися і розпоряджатися
належним йому будинком, порушує вимоги
ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003
року, оскільки його реєстрація
(прописка) у належному позивачеві
позбавляє позивача права
користуватися будинком, а також змушує
його нести зайві затрати по сплаті
комунальних платежів (газ, світло,
водопостачання, теплопостачання).

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Питання реєстрації знаходяться у
веденні сектору управління державної
міграційної служби України Луганської
області, що передбачено ст.11 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні". Однак, без письмової заяви
відповідача Старобільський районний
сектор управління державної
міграційної служби України Луганської
області не може зняти його з реєстрації
за вказаною адресою.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_3 зареєстрований, але з
2002 року не проживає без поважних
причин, і іншої домовленості між ним і
ОСОБА_1 або законом не встановлено.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні не заперечував, що за адресою
АДРЕСА_3 він фактично більше року не
проживає.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 319,
380, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003
року, ст. 72 ЖК УРСР, керуючись ст. ст. 10-11,
60, 209-210, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Старобільського районного сектору
управління державної міграційної
служби України в Луганській області
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням, та зняття з
реєстраційного обліку - задовольнити
повністю.

Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила
право на користування житловим
будинком за адресою АДРЕСА_3.

Зобов'язати Старобільський районний
сектор управління державної
міграційної служби України в
Луганській області зняти з реєстрації
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, в будинку за
адресою АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Старобільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С. В. Олійник