Ухвала

іменем україни

11 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Луспеника Д.Д.,
Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Полтавського району Полтавської
області в інтересах держави до
Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області, ОСОБА_4 про визнання
незаконними та скасування рішень
сільської ради, визнання державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку недійсним та
витребування земельної ділянки із
чужого незаконного володіння за
касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою
представником - ОСОБА_5, на рішення
Полтавського районного суду
Полтавської області від 3 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 3 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року прокурор звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що рішенням 18 сесії Микільської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області 5 скликання від 18
квітня 2008 року «Про надання дозволу
ОСОБА_4 на розробку технічної
документації по виготовленню
державного акту на право приватної
власності на землю» їй надано дозвіл на
розробку технічної документації по
виготовленню державного акту на право
власності на землю. Рішенням 20 сесії
Микільської сільської ради 5 скликання
від 27 червня 2008 року «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку ОСОБА_4 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на території АДРЕСА_1
Микільської сільської ради»
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують її право власності на
вказану земельну ділянку. 15 вересня 2008
року ОСОБА_4 видано державний акт на
право приватної власності на спірну
земельну ділянку. Оскільки ОСОБА_4
проект землеустрою щодо відведення
вказаної земельної ділянки не
розроблявся, не затверджувався,
Микільською сільською радою грубо
порушено порядок безоплатної передачі
у власність земельних ділянок,
передбачений ст. 118 ЗК України, а тому
державний акт, виданий ОСОБА_4, є
незаконним. Зазначав, що оскаржуваним
рішенням сільської ради і діями щодо
передачі спірної земельної ділянки у
приватну власність порушено право
власності держави на землі
історико-культурного призначення, які
не можуть передаватися з державної у
приватну власність, а також інтереси
держави у сфері контролю за
використанням та охороною земель.
Оскільки з державної власності вибула
земельна ділянка історико-культурного
призначення, є підстави для
витребування її із чужого незаконного
володіння.

Ураховуючи наведене, прокурор просив
визнати незаконними та скасувати
вищевказані рішення сільської ради від
18 квітня 2008 року та від 27 червня
2008 року, визнати недійсним державний
акт на право приватної власності на
землю, виданий ОСОБА_4 15 вересня 2008 року,
та витребувати спірну земельну ділянку
з чужого незаконного володіння.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 3 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 3 березня 2014 року, позов прокурора
задоволено. Визнано незаконним та
скасовано рішення 18 сесії 5 скликання
Микільської сільської ради від 18
квітня 2008 року «Про надання дозволу
ОСОБА_4 на розробку технічної
документації по виготовленню
державного акту на право власності на
землю». Визнано незаконним та
скасовано рішення 20 сесії Микільської
сільської ради 5 скликання від
27 червня 2008 року «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку ОСОБА_4 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
бідвель і спору на території АДРЕСА_1
Микільської сільської ради». Визнано
недійсним та скасовано державний акт
на право приватної власності на
земельну ділянку від 15 вересня 2008 року,
зареєстрований на ім'я ОСОБА_4 (земельна
ділянка площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
розташована в с. Зінці Полтавського
району Полтавської області). Повернуто
земну ділянку площею 0,25 га, яка
розташована в с. Зінці Полтавського
району Полтавської області до земель
запасу Микільської сільської ради.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника - ОСОБА_5, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Задовольняючи позов прокурора, суди на
підставі доказів, поданих сторонами,
які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що спірна земельна
ділянка була передана ОСОБА_4 з
порушенням вимог чинного
законодавства, зокрема, ст. ст. 20, 21, 118 ЗК
України, ст. 62 Закону України «Про
землеустрій», оскільки проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки не розроблявся; враховуючи, що
земельна ділянка знаходиться в
охоронній зоні, відповідні погодження
не отримані; порушено порядок зміни
цільового призначення землі.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 3 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 3 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко