Справа № 627/456/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Яхно Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Краснокутськ Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Краснокутської районної державної
адміністрації про визнання права на
земельну частку (пай), -

в с т а н о в и в :

28 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до
Краснокутської РДА про визнання права
на земельну частку (пай).

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначив, що починаючи з
1981 року він працював та являвся членом
колгоспу «Дружба», реорганізованого в
КСП «Дружба». 25 січня 1999 року він
звільнився з роботи в колгоспі, проте з
членів колгоспу не виходив.

Під час розпаювання земель КСП
„Дружба" позивач не був включений до
списку осіб, що мають право на земельну
частку (пай), що є додатком до
державного акта на право колективної
власності на землю членів КСП
„Дружба", хоча відповідно до Указу
Президента України № 720 від 8.08.1995 року
„Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам",
позивач набув право на земельну частку
(пай).

За захистом свого порушено права
позивач змушений був звернутися до
суду.

У відкрите судове засідання позивач не
з»явився, однак надав до суду заяву,
згідно якої підтримав заявлені вимоги,
прохав їх задовольнити, крім того,
прохав розглядати справу у його
відсутність.

Представник відповідача у
відкритому судовому засіданні позов
визнав та не заперечував проти його
задоволення.

Суд, заслухавши пояснення
представника відповідача, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги законні, обгрунтовані
та підлягають задоволенню зі слідуючих
підстав.

Як було встановлено в судовому
засіданні, позивач ОСОБА_1 в 1981 році був
прийнятий на роботу шофером до
колгоспу «Дружба» Олексіївської
сільської ради Краснокутського району
Харківської області, та, відповідно, з
вказаного часу являвся членом
вказаного сільськогосподарського
підприємства, що підтверджується
трудовою книжкою позивача серії
НОМЕР_1.

В подальшому, 25 січня 1999 року, позивач
звільнився з роботи за власним
бажанням, залишаючись при цьому членом
КСП.

Відповідно до довідки відділу
Держземагенства у Краснокутському
районі Харківської області, державний
акт на право колективної власності на
землю по КСП «Дружба» серії ХР-18-00-000374
виданий 21 лютого 1996 року. Однак, у
списку осіб, що мають право на
отримання земельної частки (паю), який є
додатком до вказаного державного акта,
прізвище позивача не значиться.

Відповідно до п. 2 Указу Президента
України „ Про порядок паювання земель
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам"
№ 720 від 08.08.1995 року, право на отримання
земельної частки (паю) мають члени КСП,
кооперативів, в тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами підприємства,
кооперативу, товариства, відповідно до
списку що додається до державного акта
на право колективної власності на
землю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 16 квітня 2004 року «Про
практику застосування земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» роз'яснено, що член колективного
сільськогосподарського підприємства,
включений до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю, набуває права на
земельну частку (пай) з дня видачі цього
акта. Невнесення до зазначеного вище
списку особи, яка була членом КСП на час
передачі у колективну власність землі,
не може позбавити її права на земельну
частку.

Отже, необхідною умовою для отримання
земельної частки (паю) є членство в
колективному підприємстві, а
відсутність сертифікату про право на
земельну частку (пай) не позбавляє
особу - члена сільськогосподарського
підприємства права на земельну частку
(пай).

Відповідно до ст. 10,11,60 ЦПК України
суд розглядає справи на підставі
наданих сторонами доказів, в межах
заявлених позовних вимог. Кожна
сторона зобов'язана довести обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, тобто тягар
доказування лежить на сторонах
цивільно-правового спору. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведеності перед
судом їх переконливості.

Таким чином, враховуючи наведені вище
норми законодавства, суд приходить до
висновку про задоволення вимог
позивача та поновлення його порушеного
права на земельну частку (пай).

Керуючись ст. 125 ЗК України, Указом
Президента України „Про порядок
паювання земель переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам" № 720 від 08.08.1995 року,
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну
ділянку № НОМЕР_2 із не витребуваних (не
розподілених) земельних часток (паїв)
площею 7,35 умовних кадастрових
гектарів, які розташовані за межами
населених пунктів на території
Олексіївської сільської ради
Краснокутського району Харківської
області.

Зобов'язати Краснокутську районну
державну адміністрацію Харківської
області виділити ОСОБА_1 земельну
ділянку № НОМЕР_2 із не витребуваних (не
розподілених) земельних часток (паїв)
площею 7,35 умовних кадастрових
гектарів, які розташовані за межами
населених пунктів на території
Олексіївської сільської ради
Краснокутського району Харківської
області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Краснокутський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Л. В. Вовк