АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3463/14
Головуючий 1 інстанції Єлізаров
Категорія: договірні
Доповідач: Овсяннікова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського
районного суду міста Харкова від 26
березня 2014 року по цивільній справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «СТВ-Харків» до
ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за
договором позики та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«СТВ-Харків» про визнання договору
позики недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«СТВ-Харків» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми
боргу за договором позики.

В обґрунтування позову вказав, що між
ним та відповідачем 29 травня 2012 року
укладений договір позики №04/3-12 на суму
14 100,00 грн., відповідно до якого ОСОБА_1 з
каси надані грошові кошти зі строком
повернення не пізніше 28 лютого 2013 року.
Однак, станом на 01 березня 2013 року
відповідач надану йому позику не
повернув, чим порушив умови договору.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив стягнути з
відповідача заборгованість за
договором позики №04/3-12 від 29 травня 2012
року в сумі 14 100,00 грн. та судовий збір в
сумі 229,41 грн.

Відповідач проти позову заперечував та
звернувся до суду з зустрічним позовом
про визнання договору позики
недійсним, посилаючись на те, що на 29
травня 2012 року у нього на роботі
склалися тяжкі обставини.

Під впливом тяжких обставин він
підписав всі договори та заяви, які
йому надавалися, тобто, ним були
підписані і договір і заява на видачу
безвідсоткової ссуди.

Він вважав, що у нього з заробітної
плати вираховується сума.

Отже, договір від 29 травня 2012 року
укладений при наявності тяжких
обставин, є неправомірним, а угода
нікчемною.

Посилається на те, що він працював на
складі та не отримав гроші за одне
замовлення, у зв'язку з чим служба
безпеки примусила його написати
розписку під тиском, договір займу ним
підписаний під погрозою, грошові кошти
він не отримував та йому було
поставлено вимогу підписати договір
позики та гроші повинні були
відраховуватись з його заробітної
плати .

Рішенням Московського районного суду
міста Харкова від 26 березня 2014 року
позовні вимоги ТОВ «СТВ-Харків»
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«СТВ-Харків» суму боргу за договором
позики № 04/3-12 від 29 травня 2012 року в
розмірі 14 100 грн. та судовий збір в
розмірі 229,41 грн .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове , яким відмовити в задоволенні
позовних вимог та задовольнити його
зустрічну позовну заяву, оскільки
судом при постановленні рішення були
неповно з'ясовані всі обставини справи,
надані суперечливі висновки та
порушені норми матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ
«СТВ-Харків» суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з тих обставин, що
договір укладено, кошти ОСОБА_1
отримані та не повернуті, а тому сума
підлягає стягненню у примусовому
порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 29
травня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«СТВ-Харків» укладено договір займу №
04/3-12, згідно умов якого ОСОБА_1 отримує
грошові кошти у сумі 14 100 грн. та
зобов'язаний їх повернути до 28 лютого
2013 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 1046,1047 ч.1, 1049
ч.1 ЦК України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку
ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми.

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

ОСОБА_1 згідно видаткового ордеру від 29
травня 2012 року отримав 14 100 грн., що
підтверджено його підписом з
написанням прописом отриманої суми.

Оскільки сума позики не повернута, то
судом обґрунтовано стягнута ця сума на
користь позивача.

Що стосується заперечень ОСОБА_1, то
вони обґрунтовано не прийнятісудом
першої інстанції і не приймаються
судовою колегією.

Відповідно до вимог ст. ст. 233,236 ЦК
України, на які посилався ОСОБА_1,
правочин, який вчинено особою під
впливом тяжкої для неї обставини і на
вкрай невигідних умовах, може бути
визнаний судом недійсним незалежно
від того, хто був ініціатором
такого правочину.

При визнанні такого правочину
недійсним застосовуються наслідки,
встановлені статтею 216 цього Кодексу.
Сторона, яка скористалася тяжкою
обставиною, зобов'язана відшкодувати
другій стороні збитки і моральну
шкоду, що завдані їй у зв'язку з
вчиненням цього правочину.

Нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Якщо за недійсним правочином права
та обов'язки передбачалися лише на
майбутнє, можливість настання їх у
майбутньому припиняється.

Посилання ОСОБА_1, що з ним не
розрахувалися за виданий товар, у
зв'язку з чим він мав неприємну розмову
з начальником служби безпеки не є
тяжкою обставиною.

Відсутні і вкрай невигідні умови
укладення договору .

Позика видана на підставі заяви ОСОБА_1
від 29 травня 2012 року; видано саме ту
суму, яку він зазначив; будь - яких
процентів за користування позикою в
договорі не оговорювалося, а тому у
чому виражається вкрай невигідні умови
договору позивачем не доказано.

Безпідставне посилання ОСОБА_1, що він
не намагався укласти договір займу,
оскільки саме такий договір ним і
підписано.

Не надано ОСОБА_1 і доказів , що кошти по
договору займу з нього утримувалися з
заробітної плати.

З представлених даних ТОВ «СТВ-Харків»
вбачається, що ніякі кошти з заробітної
плати ОСОБА_1 не утримувалися.

Не ґрунтується на наданих доказах і
посилання ОСОБА_1 , що з ним укладено два
договори: і договір займу і договір
ссуди на одну і ту ж суму.

В матеріалах справи є тільки один
договір : договір займу на 14 100 грн.

Будь -якого іншого договору в
матеріалах справи немає.

При цьому як пояснив представник ТОВ
«СТВ -Харків» з ОСОБА_1 укладено тільки
договір займу на підставі його заяви
про видачу ссуди і ніякого іншого
договору про видачу 14 100 грн. немає.

Безпідставне посилання ОСОБА_1, що ТОВ
«СТВ - Харків» не має права на видачу
коштів, оскільки будь - яких доказів в
цьому ним не надано.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду
міста Харкова від 26 березня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення , однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: