Справа №173/939/14-ц
Провадження №2/173/716/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області в складі

головуючого - судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання -
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» звернулося до
Верхньодніпровського районного суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 16 грудня 2007 року між
позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір № 004-03913-161207,
відповідно до умов якого ОСОБА_1
отримав кредит у сумі 3827 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом 0,01 %
на рік, а також зі сплатою 0,5 % в місяць
за ведення кредитної справи. У зв'язку з
порушенням строків повернення кредиту
та сплаті відсотків за користування
наданим кредитом станом на 25 лютого 2014
року заборгованість складає 3240 грн. 79
коп.: 2244 грн. 43 коп. - заборгованість за
кредитом; 537 грн. - заборгованість за
відсотками; 459 грн. 36 коп. -
заборгованість за комісією, яку
позивач просив стягнути з відповідача
на його користь, а також стягнути
судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп.

В судове засідання позивач не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
подав заяву про розгляд справи за його
відсутності, проти ухвалення заочного
рішення у справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання з'явився,
позов не визнав та просив суд відмовити
у позові у зв'язку з пропуском
позивачем строку позовної давності.
Відповідач не заперечував, що
отримував кредит, проте, коли в 2008 році
банк в односторонньому порядку
збільшив проценти за кредитом,
припинив сплачувати кредит. Останній
платіж було зроблено 15 жовтня 2008 року. З
того часу жодних вимог позивач не
пред'явив.

Суд, вислухавши пояснення відповідача,
вивчивши матеріали справи та оцінивши
докази в їх сукупності прийшов до
наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

16 грудня 2007 року між публічним
акціонерним товариством «Дельта Банк»
(правонаступник - товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційний банк Дельта») (Банком) та
ОСОБА_1 (Позичальником) було укладено
кредитний договір №004-03913-161207 (а.с.5-7).
Відповідно до умов кредитного договору
Позичальнику було надано кредит в сумі
3827 грн. на строк 30 місяців до 15 червня 2010
року включно зі сплатою відсотків за
його користування в розмірі 0,01% в рік.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов`язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов`язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Уклавши із товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Дельта» кредитний договір та
отримавши грошові кошти на умовах
повернення, строковості та платності
ОСОБА_1 порушив договірні зобов`язання,
що призвело до виникненя
заборгованості, яка згідно з
розрахунком позивача (а.с.10) станом на 25
лютого 2014 року становить 3240 грн. 79 коп.

Доказів повернення кредиту на день
ухвалення рішення сторонами суду не
надано.

Статтею 256 Цивільного кодексу України
визначено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
При цьому частиною 5 ст. 261 Цивільного
кодексу України визначено, що за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Враховуючи, що п. 1.2 договору визначено
дату повернення кредиту - 15 червня 2010
року, днем початку перебігу позовної
давності суд вважає 16 червня 2010 року.

Статтею 257 Цивільного кодексу України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки. Доказів
укладення між Банком та Позичальником
договору про збільшення позовної
давності сторонами не надано.

Таким чином строк, у межах якого Банк
мав право звернутися до суду з вимогою
про захист свого права закінчився 16
червня 2013 року. проте до суду банк
звернувся лише в квітні 2014 року.

Згідно зі ст. 267 Цивільного кодексу
України сплив позовної давності за
відсутності поважних причин її
пропущення, є підставою для відмови у
позові.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що відповідачем у судовому засіданні
було зроблено заяву про застосування
строків позовної давності, доказів
поважності причин пропуску позовної
давності позивачем не надано, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для відмови у позові у зв'язку з
пропуском позивачем строків позовної
давності.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 259, 261, 267, 526, 530, 1054
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11,
60, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, проте не були присутні під час
проголошення рішення суду мають право
оскаржити його протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко