АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 2-1390/2011
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1444/К/14
інстанції - Мельник Ю.П.
Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року
м. Кривий
Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко
В.О.,

при секретарі - Абрамян Н.Л.,

за участю - представника позивача
Бисової Вікторії Альбертівни,

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 28 серпня 2013 року по
справі за позовом Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
організація № 14» до ОСОБА_3 про
стягнення суми заборгованості за
послуги по утриманню будинків і споруд,
прибудинкових територій та холодного
водопостачання, -

В С Т А Н О В
И Л А :

У квітні 2012 року Комунальне
підприємство "Житлово-експлуатаційна
організація № 14 (далі - КП "ЖЕО № 14")
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення суми заборгованості за
послуги по утриманню будинків і споруд,
прибудинкових територій та холодного
водопостачання, який під час розгляду
позивач уточнив. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що в період з
01 лютого 2009 року по 01 березня 2012 року
надавав відповідачу
житлово-комунальні послуги та послуги
з водопостачання, однак остання в
порушення вимог ст. 67,68 Житлового
Кодексу України, п. 17, 35 Правил
користування жилими будинками та
прибудинковими територіями,
затвердженими постановою Кабінету
міністрів України № 45 від 24 січня 2006
року, вартість спожитих послуг не
сплачує, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість в розмірі 2309 грн. 97 коп.,
яку, разом із судовими витратами,
просив суд стягнути з відповідача.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 18 червня 2012 року
позовні вимоги КП "ЖЕО № 45" задоволені в
повному обсязі, стягнуто на його
користь з ОСОБА_3 заборгованість за
послуги по утриманню будинків і споруд,
прибудинкових територій та холодного
водопостачання в сумі 2309,97 грн. за
період з 01.02.2009 року до 01.03.2012 року. та
судовий збір в сумі 214,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
ставить питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового про
відмову в позові, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, на її
думку, суд неправомірно задовольнив
позовні вимоги, не звернув увагу на
відсутність договору між нею та
позивачем, а також дійшов помилкового
висновку, що укладення договору є
обов'язком її, а не позивача, що
суперечить положенням ст. 20, 21 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги». Суд не врахував, що
нарахування позивачем сум
заборгованості за послуги не
відповідає вимогам ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги», а
також не надав оцінку щодо законності
відкриття та використання особового
рахунку на її ім'я.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 і є
споживачем житлово-комунальних послуг,
які надає позивач.

Житловий будинок АДРЕСА_1, в якому
проживає відповідач, належить до
державного житлового фонду, перебуває
на балансі УЖКГ виконкому Криворізької
міської ради та знаходиться на
обслуговуванні КП "ЖЕО № 14".

На ОСОБА_3 відкрито особовий рахунок
НОМЕР_1, згідно якого щомісячно
нараховуються платежі: плата за
житлово-комунальні послуги згідно
тарифу та загальної площі квартири, за
водопостачання та водовідведення.

У зв'язку з тим, що відповідач
тривалий час не сплачує комунальні
послуги, утворилась заборгованість,
розмір якої за період з 01 лютого 2009 року
по 01 березня 2012 року становить 2309 грн.
97 коп.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції виходив з обов'язку
відповідача здійснювати оплату за
отримані нею житлово-комунальні
послуги, та обгрунтовано стягнув на
користь позивача заборгованість по їх
оплаті.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він в повній
мірі відповідає вимогам чинного
законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, між
сторонами виникли правовідносини по
наданню, з одного боку, та споживанню, з
іншого боку, житлово-комунальних
послуг, які врегульовано ст. 162
Житлового Кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20,
ст. 32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", п. 2.3.7.
«Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій»,
затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України від
17.05.2005р. № 76 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р.
за № 927/11207.

Відповідно до ст. 13 Закону України
від 24 червня 2004 року «Про
житлово-комунальні послуги» залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: 1) комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); 2) послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); 3) послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); 4)
послуги з ремонту приміщень, будинків,
споруд (заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальніх
послуг та їх склад залежно від
функціонального призначення
визначаються центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Згідно з п. 2.3.7. «Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій»,
затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України від
17.05.2005р. № 76 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р.
за № 927/11207, технічне обслуговування
внутрішньобудинкових систем тепло-,
водопостачання, водовідведення і
зливової каналізації та витрати на
виконання цих робіт здійснюються
відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 1.4 «Порядку визначення
виконавця житлово-комунальних послуг у
житловому фонді», прийнятого
відповідно до Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» від
24.06.2004р., затвердженого наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
25.04.2005р. № 60 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 19.05.2005р.
за № 541/10821, виконавець
житлово-комунальних послуг
визначається органами місцевого
самоврядування, крім випадків, коли
власник (власники) житлових будинків
бажає (бажають) визначити виконавця
житлово-комунальних послуг самостійно.

Судом встановлено, що позивач КП «ЖЕО
№14» є управителем житлового фонду
Тернівського району м. Кривого Рогу та
здійснює функції з управління,
виконання послуг з утримання будинків,
споруд та прибудинкової території,
зокрема, будинку АДРЕСА_1, де проживає
відповідач , забезпечує експлуатацію
будинку та зобов'язаний вимагати
своєчасної і в повному обсязі оплати
наданих житлово-комунальних послуг.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач надає послуги відповідачу
згідно переліку послуг та тарифів, які
затверджені рішенням Криворізької
міської ради №823 від 26 листопада 2008
року «Про встановлення тарифу на
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території у м. Кривому
Розі» та розраховані у порядку,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України № 560 від 12 липня 2005
року «Про затвердження порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій».

Відповідно до п. 2 «Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкової
території», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529, тарифи
розраховуються окремо за кожним
будинком залежно від запланованих
кількісних показників фактичного
надання послуг з урахуванням
забезпечення належного
санітарно-гігієнічного,
протипожежного, технічного стану
будинків і споруд та прибудинкових
територій з урахуванням типового
переліку таких послуг.

На підтвердження своїх вимог позивачем
надано розшифровку суми
заборгованості відповідачів за період
з 01 лютого 2009 року по 01 березня 2012 року,
із якої убачається, що за цей період
заборгованість відповідача за послуги
по утриманню будинків і споруд,
прибудинкових територій та холодного
водопостачання складає 2309 грн. 97 коп.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у
повному обсязі встановив обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, дослідив надані
сторонами докази, надав їм належну
правову оцінку та дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з відповідачів на користь житлового
комунального підприємства
заборгованості за комунальні послуги в
сумі 2309 грн. 97 коп.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Так, доводи апеляційної скарги щодо
відсутності між сторонами договірних
відносин не можуть бути взяті до уваги,
оскільки відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" обов'язок з укладення договору
на надання житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, покладено на
споживача. Споживач може відмовитися
від укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг лише в разі
відмови від користування такими
послугами, а не через непогодження
сторонами умов такого договору.

Доводи ОСОБА_3 про те, що судом не надано
оцінку законності відкриття та
використання особового рахунку на її
ім'я на увагу не заслуговують, оскільки
особовий рахунок на квартиру в якій
мешкає відповідач відкрито у
встановленому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального законодавства, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 28 серпня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: