Справа № 154/676/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Канівець Л.Ф. Провадження №
22-ц/773/796/14 Категорія: 57 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Грушицького А. І., Свистун О. В.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю: прокурора - Грибкова С.М.,

представника третьої особи -
Соловей В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом Володимир-Волинського
міжрайонного прокурора в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до Вищого
комунального навчального закладу
«Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А. Ю. Кримського», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
Служба у справах дітей виконавчого
комітету Володимир-Волинської міської
ради, третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, - Головне
управління державної казначейської
служби у Волинській області,
Департаменту фінансів Волинської
обласної державної адміністрації, про
зобов'язання проведення перерахунку
стипендії та її виплати, за апеляційною
скаргою відповідача Вищого
комунального навчального закладу
«Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А.Ю. Кримського» на
рішення Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 07
квітня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

28 лютого 2014 року Володимир-Волинський
міжрайонний прокурор звернувся до суду
з вказаним позовом в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до Вищого
комунального навчального закладу
«Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А.Ю. Кримського»,
покликаючись на те, що ОСОБА_2
навчається у даному навчальному
закладі на другому курсі. З початку
навчання по теперішній час ОСОБА_2
отримує щомісячну державну стипендію у
розмірі, визначеному відповідно до
Порядку призначення і виплати
стипендій, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 10 липня
2004 року № 882, в межах виділених
бюджетних асигнувань, тоді як згідно зі
ст.5 Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці» цей
розмір має бути більшим і повинен
відповідати розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
працездатних осіб.

Прокурор просив стягнути з відповідача
на користь ОСОБА_2 заборгованість по
виплаті стипендії у сумі 3056 грн. та
зобов'язати проводити виплату
стипендії в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
працездатних осіб, до закінчення нею
навчання.

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 07
квітня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з Вищого комунального
навчального закладу
«Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А. Ю. Кримського», в
користь ОСОБА_2 3056 грн. недорахованої та
невиплаченої стипендії.

Зобов'язано Вищий комунальний
навчальний заклад
«Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А. Ю. Кримського»
виплачувати ОСОБА_2 з 01.01.2014 року
стипендію у відповідності до ст. 5
Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці» в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для
працездатних осіб, до закінчення нею
навчання.

Стягнуто з відповідача в дохід держави
судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач Вищий
комунальний навчальний заклад
«Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А. Ю. Кримського» подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
вказане рішення скасувати та ухвалити
нове, яким у позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних підстав.

Судом вірно встановлено, і це
підтверджується належними доказами,
які містяться в матеріалах справи, що
ОСОБА_2 навчається в Вищому
комунальному навчальному закладі
«Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А. Ю. Кримського» , є
студенткою 2 курсу і отримувала
стипендію щомісячно з серпня 2013 по
грудень 2013 р. в розмірі 550 грн., що
підтверджується довідкою про доходи №
37 від 16.01.2014 р.( а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження
батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_6 (а.с. 12).

Відповідно до довідки ДП
«Волиньвугілля» від 18 червня 2013 року та
з трудової книжки ОСОБА_6 вбачається, що
батько ОСОБА_2 працює на відокремленому
підрозділі шахті «Степова» ДП
«Волиньвугілля» електрослюсарем
підземним, станом на 16 травня 2012 року
стаж його роботи складає 24 років ( а.с.
10-11).

Положеннями ст.5 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» передбачено, що дітям, батьки
яких мають стаж підземної роботи не
менш як 15 років, дітям шахтарів, які
загинули внаслідок нещасного випадку
на виробництві, шахтарів-інвалідів 1-ої
та 2-ої групи, гарантується виплата
стипендії за рахунок коштів державного
бюджету в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
працездатних осіб (в редакції Закону
№5082-VI (5082-17) від 05.07.2012), що не суперечить
також ст.3 Закону України «Про вищу
освіту», згідно з якою держава гарантує
особам, які навчаються у вищих
навчальних закладах, пільги та
соціальні гарантії у порядку,
встановленому законодавством.

Отже, позивачці, що є дочкою шахтаря зі
стажем підземної роботи більше 15 років,
з початку навчання мала бути
призначена стипендія в розмірі
встановленого на той час прожиткового
мінімуму для працездатних осіб з
коригуванням цього розміру із зміною
прожиткового мінімуму.

Суд першої інстанції вірно встановив і
це підтверджується наданими доказами в
матеріалах справи, що згідно довідки
директора Коледжу за 2013 рік, ОСОБА_2
отримувала стипендію у розмірі
прожиткового мінімуму - 1147 грн. в період
з січня по липень 2013 року, відповідно до
ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності
шахтарської праці», а отже загальна
сума недорахованої та невиплаченої
позивачу стипендії за період з 01
вересня 2013 року по теперішній час
становить 3056 грн. та підставно її
стягнув з відповідача на користь
позивача ОСОБА_2

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на ту обставину, що Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік», Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» і
кошторисом названого навчального
закладу не передбачені видатки на
виплату студентам стипендій у розмірі
прожиткового мінімуму згідно ст. 5
Закону, колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки вказаною нормою
виплата зазначених стипендій не
поставлена в залежність від наявності
на це коштів у бюджеті чи кошторисі
навчального закладу, де навчається
студент, а також даний Закон не втратив
чинність.

Положення Порядку призначення і
виплати стипендій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2004 року №882, щодо розміру
стипендій не можуть бути застосовані
до розглядуваного випадку, оскільки
пізніше прийнятим Законом, який має
вищу юридичну силу по відношенню до
зазначеної постанови, встановлено
інший більш високий рівень стипендій
для категорії студентів з числа дітей
шахтарів. За таких обставин суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про задоволення заявлених
позовних вимог.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, доводи
апеляційної скарги не дають суду
апеляційної інстанції підстав для
висновку про порушення судом першої
інстанції вимог закону, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача Вищого
комунального навчального закладу
«Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А. Ю. Кримського»
відхилити.

Рішення Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 07
квітня 2014 року у даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: