У х в а л а

16 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Ізмайлової Т.Л.,

Мартинюка
В.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву приватного
підприємства «Галінжпром» про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 січня 2014 року у справі за
позовом приватного підприємства
«Галінжпром» (далі - ПП «Галінжпром») до
ОСОБА_3, третя особа -
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Карпати»
(далі - СТОВ «Карпати), про усунення
перешкод у користуванні майном,
відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ПП «Галінжпром»
звернулося до суду з указаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 1 лютого
2007 року між СТОВ «Карпати»
та ПП «Галінжпром» укладено договір
оренди, за умовами якого СТОВ «Карпати»
передало у платне тимчасове
користування строком до 31 січня 2010 року
приміщення корівника площею 480,0 кв. м,
що знаходиться в с. Вороняки
Золочівського району Львівської
області. Відповідно до п. 14.2 договору
оренди договір діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.
У разі, якщо ні одна із сторін за один
місяць до закінчення строку оренди
письмово не заявить про свої наміри
припинити договір, він вважається
автоматично продовженим на той же
строк і на тих же умовах. Оскільки СТОВ
«Карпати» не зверталось із заявою про
припинення дії договору оренди, тому
договір вважається продовженим. Проте
з 2008 року ОСОБА_3 чинить позивачу
перешкоди у користуванні орендованим
приміщенням: замінив вхідні двері та
замки, незаконно відкрив орендоване
приміщення і почав виносити з
приміщення матеріальні цінності, які
належать ПП «Галінжпром» на суму 44 965,02
грн. За результатами звернень ПП
«Галінжпром» до прокурора
Золочівського району Львівської
області були винесені постанови про
відмову в порушенні кримінальних
справ. Ураховуючи викладене, ПП
«Галінжпром» просило зобов'язати
відповідача усунути перешкоди у
користуванні орендованим приміщенням
площею 462,6 кв. м та стягнути 44 965,02 грн
майнової шкоди.

Рішенням Золочівського районного суду
Львівської області від 30
квітня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 16 грудня 2013 року, у
задоволенні позову ПП
«Галінжпром» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 серпня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою ПП
«Галінжпром» на рішення Золочівського
районного суду Львівської області від
30 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 16 грудня 2013 року.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява
ПП «Галінжпром» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 січня 2014 року,
здана до поштового відділення 16 квітня
2014 року, про що свідчить відбиток
поштового штемпеля на конверті.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини першої
статті 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, зокрема ч. 1 ст. 220, ст.
ст. 254, 651, 770, 793 ЦК України заявником
надано:

- копію постанови Вищого
господарського суду України від
23 жовтня 2013 року (витяг з Єдиного
державного реєстру судових рішень) у
справі про стягнення суми;

- копію ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року (витяг з
Єдиного державного реєстру судових
рішень) у справі про звернення
стягнення на майно та виселення;

- копію постанови Вищого
господарського суду України від 28
січня 2014 року (витяг з Єдиного
державного реєстру судових рішень) у
справі про зобов'язання усунути
перешкоди у користуванні приміщенням.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою,юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України», заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах із підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст.
355 ЦПК, може бути подана за сукупності
таких умов: судом (судами) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ неоднаково застосовано одні й ті
самі норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ПП «Галінжпром»,
колегія суддів не знаходить підстав
для допуску вказаної цивільної справи
до провадження Верховного Суду України
в порядку, встановленому главою 3
розділу 5 ЦПК України, оскільки з
наданих копій судових рішень,
вбачається, що наведені заявником
підстави стосуються інших позовних
вимог, інших фактичних обставин справи
у порівнянні з ухвалою, про перегляд
якої ставиться питання.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст.
72, 73, 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом приватного підприємства
«Галінжпром» до ОСОБА_3, третя особа -
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Карпати»,
про усунення перешкод у користуванні
майном, відшкодування майнової шкоди,
за заявою приватного підприємства
«Галінжпром» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 січня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді: В.І. Амелін

Т.Л.
Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Д.О. Остапчук