АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/2554/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Черніцька І.М. Провадження №
22-ц/789/617/14 Доповідач - Міщій
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого Міщія О.Я.

суддів: Ткач З. Є., Бершадська Г. В.,

при секретарі Баляс Т.І.

з участю: апелянта - ОСОБА_1,
представника апелянта - адвоката
ОСОБА_2, відповідачки - ОСОБА_3,
представника Чистилівської сільської
ради - Полотнянка І. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01.04.2014 р. за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, третя особа без самостійних
вимог - Чистилівська сільська рада про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 р. ОСОБА_1 звернулась в
суд із вказаним позовом, посилаючись на
те, що вона є власником
будинковолодіння по АДРЕСА_1. У
вказаному будинку зареєстрована її
дочка відповідачка ОСОБА_3

Позивачка вказала, що ОСОБА_3
тривалий час не проживає за вказаною
адресою, не сплачує комунальних послуг
та не приймає участі в утриманні
будинковолодіння. Місцем постійного
проживання відповідачки є квартира її
чоловіка на АДРЕСА_2

Позивачка просила визнати ОСОБА_3
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням на підставі ст.
ст. 71, 72 ЖК України. Під час розгляду
справи в суді першої інстанції ОСОБА_1
уточнила позов, просила задовольнити
її вимоги на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК
України.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01.04.2014 р. у позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа без самостійних
вимог - Чистилівська сільська рада про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житлом - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким її позов
задовольнити повністю, посилаючись на
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема ОСОБА_1 вказала, що її
дочка ОСОБА_3 проживає зі своїм
чоловіком в іншому житловому
приміщенні, у спірному будинку лише
формально зареєстрована, тому втратила
право на користування житлом.

Апеляційна скарга до задоволення
не підлягає.

Вирішуючи спір, суд виходив з
того, що ОСОБА_1 не подала доказів
відсутності відповідачки в будинку по
АДРЕСА_1 без поважних причин більше
одного року, тому відмовив у
задоволенні позову.

З таким висновком суду слід
погодитись, оскільки він відповідає
вимогам закону та ґрунтується на
матеріалах справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником будинковолодіння по АДРЕСА_1,
що підтверджується реєстраційним
посвідченням, виданим 19.06.1997 р.
Тернопільським районним БТІ на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 22.05.1997 р. та
реєстраційним посвідченням, виданим
19.06.1997 р. Тернопільським районним БТІ на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 22.05.1997 р. за № 995.

У вказаному будинку
зареєстровані позивачка ОСОБА_1,
відповідачка ОСОБА_3, внуки ОСОБА_5,
ОСОБА_6, та правнучка ОСОБА_7, що
підтверджується довідкою
Чистилівської сільської ради за № 20
від 24.01.2014 р. (а.с. 11).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Статтею 57 ЦПК України
передбачено, що доказами є будь - які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Як пояснила ОСОБА_3, вона разом із
своїми синами, зареєстрована та
проживає у спірному будинку, власником
якого є її мати ОСОБА_1
Відповідачка вказала, що постійно
приїжджає в будинок по АДРЕСА_1,
обробляє земельну ділянку, тут
знаходяться її особисті речі,
необхідні для проживання, а у квартирі
в м. Тернополі вона живе лише зимою.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_8 - який є чоловіком
відповідачки та ОСОБА_5, який є сином
відповідачки та постійно проживає у
спірному будинковолодінні вказали, що
ОСОБА_3 періодично приїжджає і проживає
у будинку, обробляє земельну ділянку,
там знаходяться її особисті речі.

Позивачка також пояснила в суді,
що ОСОБА_3 періодично приїжджає в її
будинок, обробляє земельну ділянку.
Зокрема вказала, що влітку та восени 2013
р. відповідачка проживала у спірному
будинку.

Інших доказів, які б свідчили про
відсутність ОСОБА_3 в будинку по
АДРЕСА_1, позивачка не подала і судом не
здобуто.

При таких обставинах підстав для
скасування судового рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 квітня 2014 р. - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.Я. Міщій