Справа №592/8599/13-ц
Провадження №2/592/72/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20.06.2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м.
Суми у складі: головуючого - судді
Катрич О.М., при секретарі Гробовій М.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, усунення
перешкод у користуванні житлом,
визначення порядку користування
житловими приміщеннями та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення,
усунення перешкод у користуванні
житлом, визначення порядку
користування житловими приміщеннями,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 свої уточнені
вимоги (а.с. 59-61) мотивує тим, що з
11.08.2006 року по 30.07.2013 року перебувала у
шлюбі з відповідачем, від якого мають
2-х дітей. Під час шлюбу була придбана
квартира АДРЕСА_1, співвласниками 25/100
частини є вона та 75/100 частин володіє
відповідач. До розлучення, їх стосунки
погіршилися і відповідач почав чинити
перешкоди у користуванні власністю, а
саме змінив замки вхідних дверей
квартири та код сигналізації, не
надавши ключі і не сказавши новий код.
Протягом тривалого часу вона не може
попасти в квартиру з дітьми, проживає у
своїх батьків, а тому просить суд : 1)
вселити її у квартиру; 2) зобов»язати
ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у
користуванні квартирою; 3) встановити
порядок користування квартирою,
виділивши їй у користування ізольовану
житлову кімнату, розмір якої в житловій
площі пропорційний до її частки
квартири, у спільному користуванні
залишити коридор, кухню, туалет, ванну;
4) стягнути з відповідача судові
витрати та витрати на правову допомогу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала і просить зобов»язати
ОСОБА_2 не чинити перешкоди шляхом не
вчинення ним протиправних дій по
доступу до квартири , а також просить
виділити у користування житлову
кімнату № 7 площею 14, 5 кв.м, що
відповідає її частці у праві власності
.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги не визнав та
звернувся до суду із зустрічним
позовом (а.с. 67-72) , в якому зазначає, що
ніяким чином не перешкоджає ОСОБА_2
користуватися житлом і проживати в
ньому разом із дітьми, добровільно
покинула житло, зібравши речі, а він
навпаки, враховуючи їх неприязні
стосунки, бажає спір по квартирі
врегулювати мирним шляхом, для чого і
звертався до суду із позовом про
припинення права на частку ОСОБА_1,
сплативши їй кошти. Натомість,
позивачка-відповідачка чинить йому
перешкоди у проживанні, користуванні
квартирою шляхом заблокування цвяхами,
клеєм, монтажною піною замків від
вхідних дверей, для розблокування яких
він неодноразово звертався до
спеціалістів. З вересня 2013 року він
позбавлений можливості проживати у
квартирі, переїхав до батьків , а тому
просить суд: 1) вселити його у квартиру
АДРЕСА_1; 2) визначити порядок
користування квартирою, виділивши йому
у користування кімнати № 4, 7, 8 житловою
площею 37, 1 кв.м; 3) визначити порядок
користування приміщеннями- коридор,
кухнею, туалетом, ванною, балконом
відповідно до часток у праві
власності; 4) стягнути судові витрати.

Відповідачка за зустрічним позовом
ОСОБА_1 вимоги не визнала , вказуючи, що
не перешкоджає колишньому чоловікові
проживати в квартирі та нею
користуватися, хто забиває замки
дверей квартири вона не знає .

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснила, що 1 раз,
в кінці липня 2013 року вона разом із
ОСОБА_1 прийшли до квартири АДРЕСА_1 і
остання не змогла потрапити до житла,
так як двері їй ніхто не відчиняв, вона
дзвонила, а через 10-15 хвилин голос
ОСОБА_2 їй відповів, що він її не
впустить.

Свідок ОСОБА_4, який є братом позивачки ,
в суді пояснив, що сестра з дітьми
проживає у їх батьків за адресою
АДРЕСА_2 , в кінці літа 2013 року він разом
із сестрою прийшов до квартири АДРЕСА_1,
але потрапити всередину вона не змогла,
оскільки на її дзвінок двері не
відчинялися, ключ не вставлявся у
замок, але було чути як там хтось
ходить.

Свідок ОСОБА_2, який є батьком
відповідача-позивача , пояснив, що син
проживає разом з ним по АДРЕСА_3 з літа
2013 року , так як не може потрапити в свою
квартиру на АДРЕСА_1 із за того, що замки
вхідних дверей забиті сторонніми
предметами. Декілька разів викликали
спеціалістів по відкриттю замків, а що
стосується його колишньої невістки, то
з і спірної квартири вони пішла
добровільно, забравши свої речі.

Свідок ОСОБА_5 в суді показав, що в
середині літа 2013 року був квартирі на
АДРЕСА_1 в гостях у ОСОБА_2, в цей час
прийшла його дружина з батьком і почали
виносити речі в автомобіль. ОСОБА_2
ніяким чином їй не перешкоджав ,
пізніше у 2014 році він йому сказав, що не
може потрапити в квартиру і запросити
його, так як забиті замки дверей.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що 2 рази-
в кінці літа 2013 року приходив з ОСОБА_2
до квартири АДРЕСА_1, але замки були
чимось забиті і вони так і не потрапили
всередину.

Заслухавши пояснення сторін,
адвоката, свідків, дослідивши
матеріали цієї справи суд вважає, що
заявлені первісні вимоги та зустрічні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи
встановлено, що з 11 серпня 2006 року до 30
липня 2013 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі (а.с. 10). Від
подружнього життя сторони мають
неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до договору про поділ
квартири між подружжям від 04 червня 2008
року квартира АДРЕСА_1 належить на
праві спільної часткової власності
ОСОБА_2 - 75/100 часток та ОСОБА_1 - 25/100
часток (а.с.9). Як убачається із копії
технічного паспорту, вказана квартира
складається з чотирьох кімнат жилою
площею 59,5 кв.м, в тому числі, перша
кімната - 11,3 кв.м, друга кімната - 14,5 кв.м,
третя кімната - 22,4 кв.м, 4 кімната - 11,3
кв.м, кухні площею 9,9 кв.м, коридору
площею 8,8 кв.м, ванної - 4,2 кв.м, туалету -
1,2 кв.м та шафи - 0,6 кв.м, загальна площа
квартири становить 85,35 кв.м (а.с. 81-82).

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, щодо якої
встановлено ці обставини.

Так, Рішенням Апеляційного суду
Сумсь кої області від 24.04.2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 про
припинення права на частку в розмірі ?
частини ОСОБА_1 у спільному майні , а
саме квартирі АДРЕСА_1 було відмовлено.
(а.с. 52-53) Зі змісту даного рішення
вбачається , що на ? частину квартири
припадає загальна площа 21,3 кв.м та жила
площа 14,8 кв.м, що майже відповідає площі
14,5 кв.м жилої кімнати « 7» у спірній
квартирі. Висновком
будівельно-технічного дослідження ТОВ
«Суми-експерт МС» № 2 від 22 січня 2014
року не встановлено, що спільне
користування квартирою співвласниками
є неможливим.

У статті 47 ЖК України визначено,
що норма жилої площі в Українській РСР
встановлюється в розмірі 13,65
квадратного метра на одну особу.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, як убачається із матеріалів ЖЕО №
15700 від 20.06.2013 року, ЖЕО № М-1547 від 25.09.2013
року, матеріалів кримінального
провадження № 0004037 кожен із них
звертався до міліції із відповідними
заявами , зокрема ОСОБА_9 , яка є матір»ю
ОСОБА_2 звернулася із заявою 04.06.2013 року
про вчинення крадіжки грошей колишньою
невісткою ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1,
на даний час процесуальне рішення по
суті заяви не прийнято (а.с. 106-152)
Безпосередньо ОСОБА_2 25.09.2013 року подав
заяву про те, що ОСОБА_1 пошкоджує замок
у дверях їх спільної квартири, в ході
опитування остання категорично
заперечувала свою причетність до
пошкодження замку. Оскільки інформація
не підтвердилася, то кримінальна
справа порушена не була. В свою чергу,
ОСОБА_1 звернулася також до міліції із
заявою 20.06.2013 року з приводу
переховування ОСОБА_2 автомобіля, а
також з приводу заміни чоловіком
замків та коду сигналізації. (а.с. 11-12)
Також було звернення ОСОБА_1 до міліції
і з приводу крадіжки її колишнім
чоловіком ОСОБА_2 (а.с. 153-154)

Такі звернення сторін до міліції, дають
підстави вважати про неприязні
стосунки один до одного, але
беззаперечно не підтверджують факт
того, що безпосередньо один одному
чинять перешкоди у проживанні та
користуванні спірною квартирою за тих
обставин, про які стверджують ОСОБА_2
та ОСОБА_1 Таким чином, сторони не
довели, що кожному з них чиняться
перешкоди у володінні та користуванні
спільним майном, доводи ОСОБА_1 про те,
що відповідач змінив замки вхідних
дверей квартири та код сигналізації не
знайшли свого підтвердження, адже
показання свідків цього достовірно не
доводять, а згідно листів Управління
ДСО УМВС України в Сумській області від
02.06.2014 року, 30.05.2014 року інформація про
зміну коду квартири в період з травня
по липень 201 3 року відсутня, а також
18.07.2013 року виїзд групи затримання на
квартиру не виїжджала, так як не було
відповідного сигналу. З 09.09.2013 року та
до 30.05.2014 року спірна квартира з охорони
не знімалася. (а.с. 158,162) Крім цього, як
пояснювала позивачка, в травні 2013 року
вона добровільно покинула з дітьми
квартиру, відповідач не чинив ніяких
дій по її виселенню, ключі у обох
співвласників є. Також,
необгрунтованими є доводи і ОСОБА_2 в
тій частині, що ОСОБА_1 перешкоджає
проживати йому у спірній квартирі, адже
сам він пояснив, що зараз в ній ніхто не
проживає, а він не бажає там жити, поки
не вирішиться спір у судовому порядку
крім цього судом не встановлено, що
саме ОСОБА_1 заблоковує цвяхами, клеєм,
монтажною піною замки від вхідних
дверей і свідки також цього не
підтвердили, а тому у задоволенні
вимог як по первісному так і
зустрічному позову в частині вселення,
в частині зобов»язання не чинити
перешкоди у користуванні квартирою
необхідно відмовити за
необґрунтованістю.

Враховуючи, що між сторонами є спір з
приводу користування квартирою,
оскільки вони є співвласниками, то суд
вважає за необхідне визначити порядок
користування спільним житлом.

Статтею 386, 391 ЦК України визначено, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб»єктів права власності.
Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
майном.

Оскільки між сторонами виникають
суперечки з приводу користування
спірним житлом, є необхідність
врегулювати між сторонами відносини
з цього приводу шляхом визначення
порядку користування житловим
приміщенням. Виходячи з
характеристики житлового приміщення,
відомостей про особи сторін, наявність
2-х спільних дітей, тривалості
користування ними даною квартирою, суд
вважає за необхідне виділити ОСОБА_1 у
користування житлову кімнату № 7
площею 14, 5 кв.м, що відповідає її частці
у праві власності, а ОСОБА_2 кімнату № 4,
№ 8 з балконом , решту- кімнату № 3
(гостинна) , коридор, кухню, туалет,
ванну залишити у спільному
користуванні сторін, адже виділити ці
приміщення комусь із сторін не є
можливим, що і зазначено також у
висновку будівельно-технічного
дослідження ТОВ «Суми-експерт МС» № 2
від 22 січня 2014 року ( не можливо
запропонувати варіант виділу у натурі
25/100 частин квартири та варіант поділу
між співвласниками зазначеної
квартири без втрати її цільового
призначення ), а окрім цього гостинна є
прохідною кімнатою, через яку сторони
будуть проходити на кухню. Що ж
стосується доводів ОСОБА_2 про те, що і
нежитлові приміщення повинні
розподілятися відповідно до часток у
праві власності, то вони не
заслуговують на увагу, адже не
узгоджуються із нормами чинного
законодавства.

На підставі ст. 88, ст. 84 ЦПК України
відповідно до пропорційно задоволеним
вимогам з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
необхідно стягнути судовий збір в сумі
38 грн. 23 коп. ( 114.70 грн. було сплачено за
3 однорідні вимоги, одна з яких була
задоволена, сплачена сума 121 грн. 80 коп.
не береться до уваги, так як сплачена
позивачкою за вимогу окремого
провадження) , а також 1000 грн.
обґрунтованих витрат на правову
допомогу. Крім цього, з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 81
грн. 20 коп. судового збору відповідно до
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 88, 130, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісні позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Встановити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1,
виділивши ОСОБА_1 в користування
житлову кімнату № 7 площею 14, 5 кв.м,
залишивши кімнату № 3 (гостинна) ,
коридор, кухню, туалет, ванну у
спільному користуванні .

В решті первісних позовних вимог
відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 38 грн. 23 коп. та 1 000
грн. витрат на правову допомогу.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити частково.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_2
в користування житлову кімнату № 4
площею 11, 3 кв.м, житлову кімнату № 8
площею 11, 3 кв.м з балконом, залишивши
кімнату № 3 (гостинна) , коридор, кухню,
туалет, ванну у спільному користуванні
.

В решті зустрічних позовних вимог
відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 81
грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.М. Катрич