Справа № 635/2174/14-ц
Провадження № 2/635/1481/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 року Харківській районний
суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.

за участю секретаря судового засідання
- Конєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.
Покотилівка Харківського району
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2, з яким мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
22 квітня 2013 року на її користь з ОСОБА_2
стягнуто аліменти на утримання доньки
в розмірі 1/4 частки всіх видів
заробітку щомісячно. Відповідач
сплачує аліменти не в повному обсязі,
у зв'язку з чим, утворилась
заборгованість за аліментами за період
з 19 березня 2013 року по 31 березня 2014 року
в розмірі 5 122 грн. 90 коп.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач в остаточних вимогах просила
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
неустойку за прострочення сплати
аліментів на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 19 березня 2013
року до 01 березня 2014 року в розмірі 9 229
грн. 65 коп.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, направила до суду свого
представника ОСОБА_4, яка позовні
вимоги підтримала з підстав зазначених
в позові, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове
засідання не з'явився, його представник
ОСОБА_5 в судовому засіданні просила в
позові відмовити, посилаючись на те, що
ОСОБА_2 щомісячно надає допомогу на
утримання доньки в розмірі 150 грн. В
більшому розмірі сплачувати аліменти
не має можливості, оскільки окрім
доньки ОСОБА_3, відповідач має на
утриманні ще двох малолітніх дітей:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, а також дружину ОСОБА_8,
яка не працює. Рішенням Харківського
районного суду Харківської області
від 27 лютого 2014 року з ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_6 стягнуто
аліменти. На теперішній час відповідач
не працює, хворіє на цукровий діабет,
який за критеріями відповідає другій
групі інвалідності. Внаслідок хвороби
він позбавлений можливості
працевлаштуватися, оскільки
роботодавці відмовляють йому у прийомі
на роботу через те, що для осіб, хворих
на цукровий діабет, необхідний
особливий трудовий режим. Крім того,
представник відповідача зазначила, що
державний виконавець обчислив суму
заборгованості за аліментами, виходячи
із середньої заробітної плати
працівника для даної місцевості, не
врахувавши, що відповідно до вимог ст.
195 СК України, заборгованість
обчислюється, виходячи із середньої
заробітної плати працівника
відповідної кваліфікації або
некваліфікованого працівника для
даної місцевості. При цьому державний
виконавець не врахував, що відповідач є
некваліфікованим працівником.
Представник відповідача вважає, що
заборгованість за аліментами
утворилась не з вини відповідача,
оскільки останній не знав про її
наявність, крім того хворів.

Суд, вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають
спільну дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1./а.с. 5/

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 22 квітня 2013
року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
стягнуто аліменти на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки
доходу щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 19
березня 2013 року та до досягнення
дитиною повноліття./а.с.6/

За вказаним рішення Харківським
районним судом Харківської області 13
травня 2013 року було видано виконавчий
лист № 635/2538/13-ц та відкрите виконавче
провадження.

Згідно розрахунку заборгованості,
виконаного державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області Нагорною
К.В., заборгованість за аліментами
ОСОБА_2 за період з березня 2013 року по
лютий 2014 року, з урахуванням її
часткової сплати, складає 5 122 грн. 90 коп.

Відповідно до положень ч.1 ст.196 СК
України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Пленум Верховного Суду України в п. 22
постанови № 3 «Про застосування судом
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15 травня 2006 року роз'яснив, що
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилась з незалежних від нього
причин, зокрема у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Крім того, за правилами ст. 196 СК України
право на стягнення неустойки (пені) при
виникненні заборгованості не
пов'язується з дотриманням державним
виконавцем норм Закону України «Про
виконавче провадження» щодо
повідомлення відповідача належним
чином про суму заборгованості та про
строк її погашення. Право одержувача
аліментів на стягнення неустойки
пов'язано з ухваленням рішення про
стягнення аліментів і саме з цього часу
платник аліментів є зобов'язаною
особою.

Оскільки відповідач був обізнаний як
про свій обов'язок сплачувати аліменти,
так і про початок виконання обов'язку
по сплаті аліментів, що в судовому
засіданні також підтвердив його
представник, однак не вжив усіх заходів
для погашення заборгованості, при
цьому не довів, що заборгованість
утворилась з незалежних від нього
причин, зокрема у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для нарахування неустойки.

При цьому, суд вважає, що доводи
представника відповідача щодо
необізнаності відповідача про
наявність заборгованості та посилання
на його хворобу не може розглядатися як
підстава звільнення від
відповідальності за прострочення
сплати аліментів. Проте, стан здоров'я
платника може бути врахований судом
при вирішенні питання щодо зменшення
розміру неустойки.

Також суд не приймає до уваги доводи
представника відповідача про те, що
заборгованість за аліментами повинна
обчислюватися відповідачу, виходячи із
середньої заробітної плати
некваліфікованого працівника для
даної місцевості, оскільки відповідно
до положень ч.3 ст. 195 СК України зі
змінами, внесеними згідно із Законом №
2677-VІ від 04 листопада 2010 року, якщо
платник аліментів не працював на час
виникнення заборгованості і не працює
на час визначення її розміру, вона
обчислюється виходячи із середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості, а тому в цій частині
заперечення представника відповідача
не ґрунтуються на вимогах закону.

Посилання представника відповідача на
відсутність дати у розрахунку
заборгованості, а також те, що аліменти
повинні стягуватися з відповідача у
твердій грошовій сумі, не спростовують
висновків суду щодо наявності
заборгованості та її розміру. При цьому
слід зазначити, що ОСОБА_2 не
позбавлений права звернутися до суду з
позовом про зміну розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду.

З урахуванням того, що аліменти
призначаються та виплачуються
(стягуються) щомісячно, то за змістом
ст.196 СК України пеня нараховується не
на всю заборгованість, а на суму
несплачених аліментів за той місяць, у
якому не проводилось стягнення
(виплата) аліментів і її нарахування
розпочинається з наступного місяця за
місяцем, у якому виникла
заборгованість.

Визначаючи розмір неустойки, суд
виходить з наступного розрахунку.

Заборгованість ОСОБА_2 по сплаті
аліментів, згідно розрахунку
державного виконавця, за період з 19
березня 2013 року по 28 лютого 2014 року
становить 5 122 грн. 90 коп.

Станом
нанарахованосплаченопрострочена
заборгованістьпеня 1% за кожен день
простроченняберезень 2013 року (12
днів)204,670,00 --квітень 2013
року528,750,00204,67204,67:100х30=61,40травень 2013 року
528,75150,00204,67+528,75-150= 583,42583,42:100х31=180,86червень
2013 року 528,75150,00583,42+528,75-150=
962,17962,17:100х30=288,65липень 2013 року
528,75150,00962,17+528,75-150=
1340,921340,92:100х31=415,69серпень 2013
року528,75150,001340,92+528,75-150=
1719,671719,67:100х31=533,10вересень 2013
року528,750,001719,67+528,75=2248,422248,42:100х30=674,52жовте
нь 2013 року 528,75150,002248,42+528,75-150=
2627,172627,17:100х31=814,42листопад 2013
року528,75150,002627,17+528,75-150=
30005,923005,92:100х30=901,78грудень 2013 року
528,75150,003005,92+528,75-150=
3384,673384,67:100х31=1049,24січень 2014
року604,750,003384,67+528,75=3913,423913,42:100х31=1213,16люти
й 2014
року604,750,003913,42+604,75=4518,174518,17:100х28=1265,09Таки
м чином, неустойка за прострочення
сплати аліментів становить 7397 грн. 91
коп., а не 9229 грн. 65 коп., як розраховано
позивачем.

За ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки
може бути зменшений судом з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Згідно ч. 9 ст. 7 Сімейнго кодексу
України сімейні відносини
регулюються на засадах справедливості,
добросовісності та розумності,
відповідно до моральних засад
суспільства.

Виходячи із положень ст. ст. 7, 196 СК
України, враховуючи, що відповідач
одружений, має, окрім доньки ОСОБА_3, ще
двох малолітніх дітей: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
утримання якого заочним рішенням
Харківського районного суду
Харківської області від 27 лютого 2014
року, яке не набрало законної сили,
стягнуто аліменти, з огляду на
матеріальний стан відповідача, який є
працездатним, проте не працює, стан
його здоров'я, беручи до уваги також
часткову сплату ним аліментів, суд
вважає за можливе зменшити неустойку
за прострочення сплати аліментів до 4000
грн.

Питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд вирішує відповідно
до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,11, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
неустойку за прострочення сплати
аліментів в розмірі 4 000 (чотири
тисячі) грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий
збір в розмірі 243 (двісті сорок три ) грн.
60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Харківський районний суд Харківської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня його проголошення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -
І.В.
Березовська