Справа № 367/8718/13 Головуючий у І
інстанції Чернов Д.Є.Провадження №
22-ц/780/2978/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 21
УХВАЛА

Іменем України

16 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Березовенко Р.В., Савченко С.І.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 24 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання договору довічного
утримання,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13
листопада 2008 року вона та відповідач
уклали договір довічного утримання,
відповідно до якого вона передала у
власність останньому належну їй на
праві власності ? житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 а відповідач взяв на себе
зобов»язання довічно утримувати
(доглядати) її. Сторони домовились, що
утримання (догляд), у тому числі
забезпечення харчуванням, одягом,
необхідною допомогою, включаючи і
медичну, має грошовий еквівалент і
оцінюється сторонами у розмірі 250
гривень на місяць, які будуть
надаватися Відчужувачу щомісячно до 10
числа поточного місяця, а також
зберігати в його безкоштовному
довічному користуванні всю
вищевказану частину житлового будинку
з відповідною частиною надвірних
будівель..

13 листопада 2008 року аналогічний
договір довічного утримання було
укладено також між відповідачем та її
чоловіком ОСОБА_4, який передав
відповідачу ОСОБА_3 належну йому на
праві власності ? житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 а відповідач взяв на себе
зобов»язання довічно його утримувати
(доглядати). Сторони домовились, що
утримання (догляд), у тому числі
забезпечення харчуванням, одягом,
необхідною допомогою, включаючи і
медичну, має грошовий еквівалент і
оцінюється сторонами у розмірі 250
гривень на місяць, які будуть
надаватися Відчужувачу щомісячно до 10
числа поточного місяця, а також
зберігати в його безкоштовному
довічному користуванні всю
вищевказану частину житлового будинку
з відповідною частиною надвірних
будівель.

За умовами договорів набувач майна
також повинен був сплачувати
комунальні послуги в терміни,
встановленв договорами про надання
таких послуг.

Зазначала, що 13 листопада 2008 року між
нею, її чоловіком ОСОБА_4 з однієї
сторони і ОСОБА_3, з другої сторони, було
укладено договір довічного утримання,
посвідчений державним нотаріусом
Ірпінської міської державної
нотаріальної контори Київської
області Бова Т.В. і зареєстрований в
реєстрі за №1-2543 відповідно до умов
якого вона зі своїм чоловіком передали
у власність відповідачу належну їм на
праві особистої власності в рівних
частинах земельну ділянку площею 0,1096
га. (кадастровий номер :01:076:0042), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В свою
чергу, відповідач взяв на себе
зобов'язання довічно утримувати
(доглядати) її та ОСОБА_4 Сторони
домовились, що утримання (догляд), у
тому числі забезпечення харчуванням,
одягом, необхідною допомогою,
включаючи і медичну, має грошовий
еквівалент і оцінюється сторонами у
розмірі 500 гривень на місяць, які будуть
надаватися відчужувачам щомісячно до 10
числа поточного місяця, а також
зберігати в їх безкоштовному довічному
користуванні всю вищевказану земельну
ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік ОСОБА_4
помер.

Вказувала, що відповідач належним
чином не виконує умови договорів
довічного утримання, грошові кошти на
утримання не надає, комунальні послуги
не сплачує. Після смерті чоловіка він
приїздив до будинку, але не для того,
щоб надавати допомогу, а для того, щоб
дізнатися, коли вона помре, поводився з
нею грубо.

Крім того, в 2012 році він шляхом обману
вселився в будинок та зайняв одну
кімнату, а потім зайняв весь будинок,
залишивши у її користуванні лише одну
кімнату, площею 9,5 кв.м. Кухнею та
санвузлом вона користується у
відсутність відповідача. Крім того, під
час її хвороби, відповідач заволодів
будинковою книгою та зареєструвався в
будинку без її згоди сам та
зареєстрував членів своєї сім»ї.
Своїми діями відповідач почав ущемляти
її права та гідність, морально
знущався, знищив її домашніх тварин,
брутально лаявся. Вона з відповідними
заявами зверталася до правоохоронних
органів, але захисту від них не
отримала, у притягненні до
відповідальності по факту її звернень
було відмовлено.

Позивачка вказувала також на те, що
вона страждає на хворобу очей, а тому не
могла самостійно прочитати зміст
підписаних договорів, а отже була
позбавлена зрозуміти їх зміст.

У зв'язку з викладеним, просила
розірвати договори довічного
утримання (догляду), укладені нею, її
чоловіком ОСОБА_4 з відповідачем ОСОБА_3
13 листопада 2008 року, які були
посвідчені державним нотаріусом
Ірпінської міської державної
нотаріальної контори Київської
області Бова Т.В. і зареєстровані в
реєстрі.

Заперечуючи позовні вимоги
позивачки, відповідач вказував на те,
що він виконував та виконує усі
зобов»язання за договорами довічного
утримання.

Пропозицію про укладення
договорів довічного утримання
подружжя ОСОБА_4 розмістило шляхом
подання оголошення, умови договорів
були обумовлені сторонами. На час
укладання договору, позивачка добре
бачила, могла читати та підписувати
тексти договору, власноручно написала
розписку про отримання від нього
коштів, які він в день укладання
договорів виплатив одноразово в сумі 20
000 грн. їй за договорами довічного
утримання. Аналогічну суму він
виплатив одноразово також чоловікові
позивачки, про що останній також
написав розписку. В подальшому він
відповідно до умов договору щомісячно
сплачував грошові кошти відчужувачам.
Ним сплачувалися також і комунальні
послуги. Дійсно , як власник , він
зареєструвався в будинку, але будь-яких
перешкод у проживанні та користуванні
будинком він позивачці не чинив. За
заявами позивачки органами внутрішніх
справ проводилися неодноразові
перевірки, у притягненні його до
кримінальної або адміністративної
відповідальності позивачці було
відмовлено у зв»язку з відсутністю з
його боку противоправних дій.

Він не погоджується також з
вимогами позивачки щодо порушення умов
договорів довічного утримання,
укладеними з її чоловіком. За життя з 2008
року по день смерті будь-які претензії
ОСОБА_4 щодо неналежного виконання
договорів до нього не заявляв.

Твердження позивачки, що він робив
платежі на її утримання та на сплату
комунальних платежів невчасно, на
думку відповідача, є необґрунтованими,
оскільки з першого дня дії договору він
сплатив позивачці та її чоловікові
суму 40000 грн. ( по 20000 грн. кожному)
одноразово, які вони могли витрачати на
свій розсуд.

Рішенням Ірпінського міського суду від
24 березня 2014 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивачка просила
скасувати з підстав невідповідності
висновків суду обставинам справи та
порушення вимог матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213
ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті

обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень,

крім випадків, встановлених ст.61
цього Кодексу.

Відповідно до ст..744 ЦК України за
договором довічного утримання
(догляду) одна сторона (відчужував)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок, квартиру
або їх частину, інше нерухоме майно або
рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов»язується
забезпечити відчужувача утриманням та
(або) доглядом.

В силу ст..748 ЦК України набувач стає
власником майна, переданого йому за
договором довічного утримання
(догляду), відповідно до ст..344 цього
Кодекса.

Згідно ч.3, ч.4 ст.334 ЦК України право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально. Права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації,
виникають з дня такої реєстрації
відповідно до закону.

Згідно п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України договір
довічного утримання (догляду) може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача або третьої особи, на
користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків, незалежно
від його вини.

Відповідно до ст. 756 ЦК України у разі
розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та
(або) догляд відчужувача, не підлягають
поверненню.

По справі встановлено, що 19 вересня 2008
року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали договір
про поділ спільного майна подружжя,
який було нотаріально посвідчено та
зареєстровано в реєстрі за №1-2142
(а.с.26-27).

13 листопада 2008 року позивачка та
відповідач уклали договір довічного
утримання, відповідно до якого остання
передала у власність набувача належну
їй на праві власності 1/2 житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 а відповідач взяв на
себе зобов»язання довічно утримувати
(доглядати) її. Сторони домовились, що
утримання (догляд), у тому числі
забезпечення харчуванням, одягом,
необхідною допомогою, включаючи і
медичну, має грошовий еквівалент і
оцінюється сторонами у розмірі 250
гривень на місяць, які будуть
надаватися Відчужувачу щомісячно до 10
числа поточного місяця, а також
зберігати в його безкоштовному
довічному користуванні всю
вищевказану частину житлового будинку
з відповідною частиною надвірних
будівель. (а.с.28-29).

13 листопада 2008 року аналогічний
договір довічного утримання було
укладено також між відповідачем та її
чоловіком ОСОБА_4, який передав
відповідачу ОСОБА_3 належну йому на
праві власності 1/2 житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 а відповідач взяв на себе
зобов»язання довічно його утримувати
(доглядати). Сторони домовились, що
утримання (догляд), у тому числі
забезпечення харчуванням, одягом,
необхідною допомогою, включаючи і
медичну, має грошовий еквівалент і
оцінюється сторонами у розмірі 250
гривень на місяць, які будуть
надаватися Відчужувачу щомісячно до 10
числа поточного місяця, а також
зберігати в його безкоштовному
довічному користуванні всю
вищевказану частину житлового будинку
з відповідною частиною надвірних
будівель.

За умовами договорів набувач майна
також повинен був сплачувати
комунальні послуги в терміни,
встановленв договорами про надання
таких послуг (30-31).

Договори нотаріально посвідчено та
внесено в реєстри.

Крім того, 13 листопада 2008 року між
ОСОБА_2, її чоловіком ОСОБА_4 з однієї
сторони і ОСОБА_3, з другої сторони, було
укладено договір довічного утримання,
посвідчений державним нотаріусом
Ірпінської міської державної
нотаріальної контори Київської
області Бова Т.В. і зареєстрований в
реєстрі за №1-2543 відповідно до умов
якого вона зі своїм чоловіком передали
у власність відповідачу належну їм на
праві особистої власності в рівних
частинах земельну ділянку площею 0,1096
га. (кадастровий номер :01:076:0042), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В свою
чергу, відповідач взяв на себе
зобов'язання довічно утримувати
(доглядати) її та ОСОБА_4 Сторони
домовились, що утримання (догляд), у
тому числі забезпечення харчуванням,
одягом, необхідною допомогою,
включаючи і медичну, має грошовий
еквівалент і оцінюється сторонами у
розмірі 500 гривень на місяць, які будуть
надаватися відчужувачам щомісячно до 10
числа поточного місяця, а також
зберігати в їх безкоштовному довічному
користуванні всю вищевказану земельну
ділянку (а.с.32-33)

14 травня 2008 року ОСОБА_2 оформила
«ПАСПОРТ до « Договору
довічного утримання», в якому
визначено відносини між набувачем і
власником ? частини житлового будинку
та ? частини земельної ділянки. Зокрема,
у даному паспорті відчужувач ОСОБА_2
вказала свої анкетні дані, причини в
потребі укласти договір, параметри
житлового будинку, прописані особи,
побажання відчужувача, а також - що їй
відомо правові наслідки підписання
договору довічного утримання (перестає
бути власником), що оплата послуг
«доглядальника» здійснюється з суми
рентних платежів або з суми
одноразового платежу за рахунок
відчужувача, що вона бере на себе
зобов»язання після підписання
договору довічного утримання не
реєструвати нікого в житловий будинок
(своїх дітей, родичів, інших осіб,
побажання щодо ритуального обряду,
зазначила , що з кандидатурою набувача -
ОСОБА_3 ознайомлена та дає згоду на
підписання з ним договору довічного
утримання. Під кожним з розділів ОСОБА_2
поставила особистий підпис ( а.с.54-57).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер (а.с. 13).

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 13 листопада 2013 року отримали
від ОСОБА_3 грошові кошти по 20000 грн.
кожен в рахунок одноразової виплати за
договорами довічного утримання
№1-2537,1-2543,1-2540,1-2543,що підтверджується їх
особистими розписками (а.с.49-50). Як
пояснила в апеляційному суді ОСОБА_2
зазначені кошти вона витратила на свої
потреби, кошти, отримані чоловіком - на
його лікування. Відповідно до поштових
переказів та розписок ОСОБА_2
вбачається також, що остання
отримувала від ОСОБА_3 щомісячні
платежі по договору довічного
утримання (а.с.43-53).

Будь-які дані про те, що за життя ОСОБА_4
з дня підписання договорів довічного
утримання ( 2008 року по день смерті )
заявляв будь-які претензії щодо
неналежного виконання ОСОБА_3 умов
договорів матеріали справи не містять.
В силу ч.2 ст.755 ЦК України договір
довічного утримання (догляду)
припиняється зі смертю відчужувача.

Докази, що невиконанням або
неналежним виконанням умов договорів
довічного утримання, укладених між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 порушено право ОСОБА_2
остання не надала, дані щодо цього в
матеріалах справи відсутні.

Згідно матеріалів справи судом
першої інстанції було задоволено
клопотання представника позивачки
щодо витребування з Ірпінського МВ
ГУМВС України в Київській області
матеріалів перевірки за заявами ОСОБА_2
Вказані матеріали в 10 томах були
надіслані до суду та долучені до
справи.

За даними органів внутрішніх справ
ОСОБА_2 неодноразово зверталася з
відповідними заявами, усі вони були
зареєстровані в ЖРЗПЗ, проведеними
перевірками встановлено відсутність
кримінальних правопорушень по факту
звернень ОСОБА_2 (а.с.70).

З огляду на викладене, колегія
вважає, що висновок суду, що факт
невиконання або неналежного виконання
відповідачем своїх зобов»язань за
договорами довічного утримання не
знайшов свого підтвердження
відповідає обставинам та матеріалам
справи.

Доводи позивачки про те, що вона в
силу проблем із зором була позбавлена
можливості розуміти зміст договору не
заслуговують на увагу, оскільки дана
обставина відповідно до вимог ЦК
України, а саме положень ст..755 ЦК
України, не є підставою до його
розірвання.

Посилання позивачки на те, що
відповідач не в повній мірі сплачував
їй суми, визначені умовами договору, у
т.ч. і по оплаті комунальних послуг, є
необґрунтованими, оскільки згідно з
погодженими особисто позивачкою
умовами щодо укладання договору
довічного утримання була обумовлена
умова одноразової виплати грошових
коштів при підписанні договору в сумі
20000 грн. при цьому оплата послуг
оглядальника має здійснюватися з суми
рентних платежів або з суми
одноразового платежу за рахунок
відчужувача (а.с.56).

В той же час, умовами договорів
довічного утримання (догляду)
укладеними 13 листопада 2008 року з
відповідачем-набувачем майна ОСОБА_3
передбачено обов»язок останнього
утримувати (доглядати) відчужувача
майна з визначеннм грошового
еквівалента в сумі 250 грн. щомісячно до
10 числа поточного місяця (п.6 дог.), а
також щомісячно сплачувати комунальні
послуги за вищевказану частину
житлового будинку в терміни
встановлені відповідними договорами
про надання таких послуг. Набувач майна
має право передавати гроші за вказані
вище комунальні послуги безпосередньо
відчужувану для їх оплати останнім У
випадку отримання відповідних коштів
Відчужувач несе відповідальність за
сплату вказаних комунальних послуг у
розмірі отриманих коштів (п.7 дог.).

Одноразова виплата в сумі 20000 грн. при
укладанні договорів між позивачкою та
відповідачем та між чоловіком
позивачки та відповідачем умовами
договорів від 13 листопада 2008 року не
передбачена. Разом з тим, як вже
наголошувалося, відчужувачі майна за
договором довічного утримання
(догляду) отримали від ОСОБА_3 13
листопада 2008 року по 20000 грн. кожен (
всього 40000 грн.) в рахунок укладених
договорів, які згідно пояснень
позивачки ОСОБА_2 було витрачено на
особисті потреби (а.с.56, 28-29, 30-3132-33, 49-50). У
даному випадку, за умови недостатніх
коштів, зокрема, за комунальні послуги,
які відповідач в рахунок виконання
договорів у повній мірі не сплатив,
позивачка мала можливість
використовувати кошти з суми
одноразового платежу.

Безпідставним також, на думку
судової колегії, є доводи
апелянта-позивачки по справі, щодо
реєстрації та вселення відповідача без
її дозволу до будинку, який за
договорами про довічне утримання
перейшов у власність останнього,
оскільки в силу вимог чинного
законодавства, отримання такого
дозволу від колишнього власника
будинку не вимагається.

Докази щодо протиправних дій
відповідача стосовно позивачки в
матеріалах справи відсутні,
проведеними працівниками Ірпінського
МВ ГУ МВС України в Київській області
перевірками по фактам звернень ОСОБА_2
встановлено відсутність підстав для
притягнення до відповідальності
відповідача, що свідчить про
необгрунтованість посилань позивачки
щодо порушення відповідачем своїх
зобов»язань по договорам довічного
утримання.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін , якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам
закону. Підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України,
колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 24 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: