Справа № 308/7309/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2014

м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Бенца К.К.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Ужгородської міської ради про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до
Ужгородського міськрайонного суду з
позовною заявою до виконавчого
комітету Ужгородської міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування.

Зазначена позовна заява підлягає
залишенню без руху, оскільки подана з
порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а
саме: насамперед позовна заява не
містить ціну позову. Відповідно до норм
ст. 80 ЦПК України - ціна позову
визначається у позовах про визнання
права власності на майно або його
витребування - вартістю майна.

З прохальної частини позову
вбачається, що позивачами зокрема
заявлено вимогу про визнання права
власності на нерухоме майно.

Однак в порушення вищевказаної норми, в
позовній заяві не зазначено ціну
позову.

Від ціни позову залежить розмір
судового збору, що справляється на всій
території України за подання заяв,
скарг до суду, тощо. Вказане вище,
ставить під сумнів, правильність
сплати судового збору при подачі
позовної заяви в суд в розмірі 243,60 грн.
згідно квитанції про сплату судового
збору ,оскільки не зазначена ціна
позову в позовній заяві.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону, судовий збір
справляється у розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Розміри мінімальної заробітної плати
на 2014 рік затверджено Законом України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
та на 1 січня 2014 року складає - 1218
грн.

Відповідно до Роз'яснень, що містяться
у листі Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
судам роз'яснено, що слід звернути
увагу на наявність у матеріалах справи
обґрунтованої постанови про відмову
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,
зокрема, відмови у видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним
законодавством, зокрема, Законом
України "Про нотаріат", підзаконними
нормативними актами, визначено
нотаріальний порядок оформлення права
на спадщину, що відповідає
встановленій законодавством
сукупності функцій притаманній
юрисдикційній діяльності судів та
нотаріусів. Це знайшло також
підтвердження у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 "Про судову практику в справах
про спадкування" (далі - ППВСУ від 30
травня 2008 року № 7). Крім того, відсутні
відомості про наявність або
відсутність інших спадкоємців, про
наявність заведеної спадкової справи,
наявність поданих заяв про прийняття
спадщини, виданих свідоцтв про право на
спадщину.

Відповідно до п.23 "Постанови Пленуму
Верховного Суду України" №7 від 30
травня 2008 року "Про практику у справах
про спадкування", у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутись до суду
за правилами позовного провадження.

Законом України «Про нотаріат» (п. 3 ст.
34), передбачено, що нотаріус видає
свідоцтво про право на спадщину, або ж
відмовляє у вчиненні нотаріальної дії
за наявності обставин, викладених у ч. 1
ст. 49. На вимогу особи, якій відмовлено
у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус
або посадова особа, яка вчиняє
нотаріальні дії, зобов'язані
викласти причини відмови в
письмовій формі роз'яснити
порядок її оскарження.

Про відмову у вчиненні
нотаріальної дії нотаріус протягом
трьох робочих днів виносить відповідну
постанову (ч. 4 ст. 49 Закону України
«Про нотаріат»). Зокрема, в разі
винесення нотаріусом постанови про
відмову вчинити нотаріальну дію
видати свідоцтво про право на спадщину
за заповітом - така відмова може бути
оскаржена через суд у відповідному
порядку (судочинстві).

В матеріалах справи відсутня відмова
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину.

Пункт 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12.06.09 р № 2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» вказує, що суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або
не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення
позовної заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків заяви з подачею
її до суду в новій редакції з
врахуванням вимог ст. ст.119,120 ЦПК
України, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Роз'яснити, що в разі усунення
недоліків у зазначений строк позовна
заява вважається поданою в день
первісного її подання до суду. Інакше
позовна заява вважається неподаною і
повертається позивачу.

Керуючись ст. 119, ст. 121, 208-210 ЦПК
України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування - залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність
виправити зазначені недоліки позовної
заяви до 23 червня 2014 року, але не більше
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що інакше позовна заява
буде вважатися неподаною та повернута
позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца