Справа № 347/753/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі
головуючого судді Турянського І.Є., з
секретарем Лазорик Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Косів справу за позовом ПАТ
«Фольксбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа з самостійними
вимогами на стороні відповідачів:
орган опіки та піклування Косівської
РДА про звернення стягнення на предмет
іпотеки, тобто на житловий будинок
загальною площею 418,5 кв.м, що
знаходиться в АДРЕСА_1, земельну
ділянку площею 662 кв.м, що знаходиться в
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 770
кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_2, що
успадковані ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, шляхом продажу предмету
іпотеки на прилюдних торгах, в межах
процедури виконавчого провадження, за
ціною встановленою в порядку,
передбаченому Законом України «Про
виконавче провадження» для
задоволення вимог ПАТ «Фольксбанк» за
кредитним договором № 06-2/4К10 від 22.10.2007
року в 59000,00 дол США, що в гривневому
еквіваленті станом на 07.03.2013 року
становить 471587,00 грн., а також стягнення
оплаченого судового збору в розмірі 3441
грн., за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ПАТ "Фольксбанк", ОСОБА_1 та зустрічним
позовом органу опіки та піклування
Косівської РДА в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 до ПАТ
«Фольксбанк», ОСОБА_1 про визнання
недійсним іпотечного договору від
23.10.2007 року, укладеного між ВАТ
«Електрон Банк», правонаступником
відносно усіх прав та обов'язків якого
є ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_1,
який посвідчено приватним нотаріусом
Косівського нотаріального округу
Івано-Франківської області ОСОБА_6 за
реєстраційним №3178,

в с т а н о в
и в :

Сторони звернулися в суд з даними
позовами.

В судовому засіданні представник ПАТ
«Фольксбанк» - Винник І.І. первісний
позов підтримав, а зустрічні позови не
визнав та суду пояснив, що 22.10.2007 року
між ВАТ «Електрон Банк»,
правонаступником відносно усіх прав та
обов'язків якого є ПАТ «Фольксбанк» та
ОСОБА_5 було укладено кредитний договір
№06-2/4К10, відповідно до якого
позичальнику було надано кредит у
іноземній валюті в сумі 120000,00 дол. США з
виплатою 12% відсотків річних. З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором №06-2/4К10 між банком
та ОСОБА_5 і ОСОБА_1 було укладено
іпотечний договір від 23.10.2007 року за
реєстровим №3148, посвідчений приватним
нотаріусом Косівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6,
відповідно до якого в іпотеку було
передано житловий будинок загальною
площею 418,5 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка
площею 662 кв.м, призначена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, земельна ділянка площею 770
кв.м, призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2. Відповідно до умов
Кредитного договору позичальник
прийняв на себе зобов'язання погасити
кредит та сплатити проценти. Однак,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. На момент
подання позовної заяви заборгованість
позичальника перед банком по
кредитному договору становить 59000.00 дол
США, що в гривневому еквіваленті станом
на

2

07.03.2013 року становить 471587,00 грн. 14.03.2008
року ПАТ «Фольксбанк» звернувся до
Косівської районної державної
нотаріальної контори з претензією про
пред'явлення вимог до спадкоємців.
18.01.2013 року отримано відповідь з
нотаріальної контори про те, що
спадкоємцями ОСОБА_2 є ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Також 12.11.2012 року
спадкоємцям було видано свідоцтво про
право на спадщину за законом. 21.01.2013
року ПАТ «Фольксбанк» направляв
відповідачам листи-вимоги в порядку ст.
35 ЗУ «Про іпотеку» у відповідності до
яких повідомляв про наявність
кредиторської заборгованості. Дане
повідомлення було отримане адресатами
31.01.2012 року, проте залишене без
належного реагування. Заборгованість
за кредитним договором так і не була
погашена. Просить первісний позов
задоволити, а у задоволенні зустрічних
позовів відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов не визнав та суду пояснив, що
дійсно при укладенні договору іпотеки
не було дотримано вимог чинного
законодавства щодо забезпечення прав
неповнолітніх дітей. Просить в
задоволенні первісного позову
відмовити, не заперечує щодо
задоволення зустрічних позовів.

В судовому засіданні довірена особа
відповідачки-позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_9
первісний позов не визнав, а зустрічний
позов підтримав та суду пояснив, що
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є
рідною матір'ю ОСОБА_2, а ОСОБА_1 є
батьком ОСОБА_2 Довідкою Кутської
селищної ради Косівського району
Івано-Франківської області від 28.05.2013
року за №456/02-24 підтверджується, що
станом на 23.10.2007 року згідно облікових
даних ОСОБА_2 проживала у сім'ї батьків -
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 На момент укладення
кредитного договору №06-2/4К10 від 22.10.2007
року та іпотечного договору від 23.10.2007
року за реєстровим №3148, посвідчений
приватним нотаріусом Косівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
у ОСОБА_5 було двоє малолітніх дітей -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який на момент звернення з
первісним позовом до суду ще не досяг
віку цивільної відповідальності.
Оскільки в іпотечному договорі від
23.10.1987 року, який згідно ст. 3 ЗУ «Про
іпотеку» підлягав обов'язковому
нотаріальному посвідченню, йдеться про
відчуження житлового будинку та
земельної ділянки, відведеної для його
будівництва та обслуговування, тобто
майнових прав та інтересів малолітніх
дітей, а тому з огляду на положення
ст.ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України,
ст.ст. 17-18 ЗУ «Про охорону дитинства»
такі угоди могли укладатися виключно
за наявності письмової згоди органу
опіки та піклування на їх укладення.
Письмового дозволу органом опіки і
піклування на укладення ОСОБА_5 та
ОСОБА_1 іпотечного договору від 23.10.1987
року, саме якими і обгрунтовано
первісний позов, не видавалося взагалі.
Згідно ст. 224 ЦК України правочин,
вчинений без дозволу органу опіки та
піклування, є нікчемним. Вважає, що
іпотечний договір від 23.10.2007 року,
укладений між ВАТ «Електрон Банк»,
правонаступником відносно усіх прав та
обов'язків якого є ПАТ «Фольксбанк» та
ОСОБА_5, ОСОБА_1, який посвідчено ОСОБА_6
приватним нотаріусом Косівського
нотаріального округу
Івано-Франківської області за
реєстраційним №3178 є недійсним.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку»
підставами припинення іпотеки є
визнання іпотечного договору
недійсним. Згідно ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
За правилами ч. 4 ст. 261 цього Кодексу у
разі порушення цивільного права або
інтересу неповнолітньої особи, позовна
давність починається від дня
досягнення нею повноліття. ОСОБА_2
досягла повноліття 05.11.2012 року. Просить
у задоволенні первісного позову
відмовити, а зустрічний позов
задоволити.

Представник органу опіки та піклування
Косівської РДА звернувся до суду з
аналогічним зустрічним позовом в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 та
дав суду аналогічні пояснення. Просить
у задоволенні первісного позову
відмовити, а зустрічні позови
задоволити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_4
не з'явилася, хоч про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, про причини неявки суду
не повідомила.

Вислухавши пояснення сторін, свідка та
вивчивши матеріали справи суд вважає,
що первісний позов слід задоволити, а у
задоволенні зустрічних позовів слід
відмовити із наступних підстав.

3

Свідок ОСОБА_6 дала суду показання про
те, що при посвідченні договору іпотеки
вона дійсно не вимагали у ОСОБА_1
письмової згоди членів його сім'ї, так
як це не передбачено вимогами
законодавства, оскільки у житловому
будинку, який було передано в іпотеку в
АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований та не
проживає, про що також свідчить
відповідна довідка Кутської селищної
ради №1352 від 18.09.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи
22.10.2007 року між ВАТ «Електрон Банк»,
правонаступником відносно усіх прав та
обов'язків якого є ПАТ «Фольксбанк» та
ОСОБА_5 було укладено кредитний
договір №06-2/4К10, відповідно до якого
ОСОБА_5 отримала кредит (грошові кошти)
у іноземній валюті в сумі 120000,00 (сто
двадцять тисяч) дол. США з виплатою 12%
відсотків річних.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№06-2/4К10 між банком та ОСОБА_5 і ОСОБА_1
було укладено іпотечний договір від
23.10.2007 року за реєстровим №3148,
посвідчений приватним нотаріусом
Косівського районного нотаріального
округу ОСОБА_6, відповідно до якого в
іпотеку було передано житловий будинок
загальною площею 418,5 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
земельна ділянка площею 662 кв.м,
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка
площею 770 кв.м, призначена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2.

Відповідно до умов кредитного договору
позичальник прийняв на себе
зобов'язання погасити кредит та
сплатити проценти, але ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_5 померла.

На момент подання позовної заяви
заборгованість позичальника перед
банком по кредитному договору
становить 59000.00 дол США, що в гривневому
еквіваленті станом на 07.03.2013 року
становить 471587,00 грн.

Згідно з вимогами ст.ст. 1218, 1219, 1282 ЦК
України до складу спадщини входять всі
права та обов'язки, які належали
спадкодавцю на момент відкриття
спадщини і не припинились внаслідок
його смерті. У відповідності до ч. 2 ст
1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця
належить протягом шести місяців від
дня, коли він дізнався або міг
дізнатись про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
настання строку вимоги.

Так, 14.03.2008 року ПАТ «Фольксбанк»
звернувся до Косівської районної
державної нотаріальної контори з
претензією про пред'явлення вимог до
спадкоємців, а 18.01.2013 року отримав
відповідь з нотаріальної контори про
те, що спадкоємцями ОСОБА_2 є ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Також, 12.11.2012
року спадкоємцям було видано свідоцтво
про право на спадщину за законом.

21.01.2013 року ПАТ «Фольксбанк» направляв
відповідачам листи-вимоги в порядку ст.
35 ЗУ «Про іпотеку» у відповідності до
яких повідомляв про наявність
кредиторської заборгованості. Дане
повідомлення було отримане адресатами
31 січня 2012 року, проте залишене без
належного реагування. Заборгованість
за кредитним договором так і не була
погашена.

Крім цього позивач ОСОБА_2 посилається
на п. 44 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішення
спорів, що виникають з кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року за №5, де
підтримується позиція про те, що
заборонено батькам без дозвому органу
опіки та піклування укладати договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню або спеціальній
реєстрації, якщо даний договір
направлений на відмову від належних
дитині майнових прав. При цьому судам
дана вказівка зважувати на факт
наявності в дитини права власності або
права користування предметом іпотеки
на момент укладення договору іпотеки.
Тому ОСОБА_2 вважає, що іпотечний
договір від 23.10.2007 року укладений між її
батьками ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ВАТ
«Електрон банк» (правонаступником
якого є ПАТ

4

«Фольксбанк») є недійсним. ОСОБА_2
вважає, що дані обставини
підтверджуються наявними у неї
доказами.

Однак, дані твердження ОСОБА_2
спростовуються довідкою Кутської
селищної ради №456/02-24 від 28.05.2013 року,
згідно якої станом на 23.10.2007 року на
реєстраційному обліку в даному будинку
перебували громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11
відповідно до будинкової книги для
прописки громадян. Отже, із довідки
наданої Кутською селищною радою №456/02-24
від 28.05.2013 року вже підтверджується, що
діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не були
зареєстровані за адресою предмета
іпотеки та не проживали там, натомість
їх місце проживання відповідно і
реєстрації було чітко визначено, а саме
в АДРЕСА_1, хоча у п. 2 іпотечного
договору від 23.10.2007 року укладеного між
ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ВАТ «Електрон банк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Фольксбанк») чітко вказано, що предмет
іпотеки знаходиться за іншою адресою, а
саме в АДРЕСА_1.

Крім цього в п. 8. іпотечного договору
вказано, що іпотекодавці засвідчують,
що їм належать усі права та
правомочності для укладення даного
договору, немає жодних обмежень,
обтяжень чи перешкод для його
укладення. Предмет іпотеки належить
іпотекодавцям на праві власності, вони
мають всі необхідні права щодо
розпорядження предметом іпотеки, з
укладенням цього договору дотримано
всіх вимог чинного законодавства
України, в тому числі Закону України
«Про іпотеку».

Отже, виходячи з наведеного вище,
доказів наданих ОСОБА_2 та ПАТ
«Фольксбанк» випливає, що на момент
оформлення іпотечного договору були
відсутні жодні підстави, які б свічили
про порушення сторонами договору та
нотаріусом норм чинного законодавства
України, на які посилається ОСОБА_2 у
зустрічному позові.

Згідно відомостей іпотечного договору,
що оскаржується, довідок наданих
ОСОБА_2 вбачається, що діти ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, при підписанні іпотечного
договору були забезпечені іншим житлом
за адресою АДРЕСА_1, там проживали з
їхніми батьками, бабцею та братом
батька ОСОБА_10

Виходячи з таких обставин посилання на
ст. 17 Закону України «Про охорону
дитинства» ст. 177 СК України, ст.ст. 64,
109,156, 160 ЖК України є безпідставними,
оскільки усі ці норми законів та
кодексів встановлюють, що батьки
малолітньої дитини не мають права без
дозволу органу опіки та піклування
вчиняти такі правочини щодо їх
майнових прав: укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та (або) державній реєстрації, в тому
числі договори щодо поділу або обміну
житлового будинку, квартири, видавати
письмові зобов'язання від імені дитини,
відмовлятися від майнових прав дитини.

Оскільки, діти на момент укладання
договору іпотеки не володіли
будь-якими майновими правами щодо
предмету іпотеки, тобто не мали ні
часток в предметі іпотеки та не
проживали в ньому, то відповідно і
орган опіки та піклування - на той час
це Кутська селищна рада надала
відповідну згоду на укладення
кредитного договору та договору
іпотеки.

На підставі наведеного, ст.ст. 32, 224, 257,
261, 509, 587, 590, 1281, 1282 Цивільного Кодексу
України, ст. 177 СК України, ст.ст. 3, 17, 24, 33,
39 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про
охорону дитинства», ст.ст. 3, 7, 16
Конвенції ООН «Про права дитини»
(Конвенцію ратифіковано Постановою ВР
України N 789-ХІІ (789-12) від 27.02.91р.), пп. 6, 44
Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року за №5 та
керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа з
самостійними вимогами на стороні
відповідачів: орган опіки та
піклування Косівської РДА про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а також стягнення оплаченого
судового збору в розмірі 3441 грн. -
задоволити.

5

Звернути стягнення на предмет іпотеки,
тобто на житловий будинок загальною
площею 418,5 кв.м, що знаходиться в
АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 662
кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 770 кв.м, що
знаходиться в АДРЕСА_2, що успадковані
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, шляхом
продажу предмету іпотеки на прилюдних
торгах, в межах процедури виконавчого
провадження, за ціною встановленою в
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження» для
задоволення вимог ПАТ «Фольксбанк» за
кредитним договором №06-2/4К10 від 22.10.2007
року в сумі 59000,00 дол США, що в
гривневому еквіваленті станом на 07.03.2013
року становить 471587,00 грн., а також
стягнути оплачений судовий збір в
розмірі 3441 грн.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ПАТ "Фольксбанк", ОСОБА_1 та
зустрічного позову органу опіки та
піклування Косівської РДА в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 до ПАТ
«Фольксбанк», ОСОБА_1 про визнання
недійсним іпотечного договору від
23.10.2007 року, укладеного між ВАТ
«Електрон Банк», правонаступником
відносно усіх прав та обов'язків якого
є ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_1,
який посвідчено приватним нотаріусом
Косівського нотаріального округу
Івано-Франківської області ОСОБА_6 за
реєстраційним №3178 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Косівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.Є. Турянський