РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. №
759/7134/14-ц

пр. № 2/759/3354/14

23 червня 2014 року
м.
Київ

Святошинський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді
Миколаєць І.Ю.,

при секретарі
Захарченко Н.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа:
Святошинська районна в м. Києві
державна адміністрація про виділення в
користування житлових кімнат і зміну
договору найму та зустрічний позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа:
Святошинська районна в м. Києві
державна адміністрація про вселення
члена сім'ї і усунення перешкод в
користуванні квартирою,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до Святошинського районного суду м.
Києва з позовом у якому просить
виділити їй з дітьми в користування
кімнати 17,3 кв.м. та 11,6 кв.м., а ОСОБА_3
кімнату 10,8 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1;
зобов'язати Святошинську районну в м.
Києві державну адміністрацію укласти з
нею та ОСОБА_3 окремі договори найму
виділених у користування кімнат. У
своїх вимогах посилається на неприязні
стосунки, що склалися між нею та ОСОБА_3
і які перешкоджають нормальному
користуванню житловою площею спірної
квартири.

ОСОБА_3 поданий зустрічний позов до
ОСОБА_1, третя особа: Святошинська
районна в м. Києві державна
адміністрація про вселення члена сім'ї
та усунення перешкод в користуванні
квартирою. У своїх вимогах посилається
на реєстрацію шлюбу з ОСОБА_5 22.11.2013 року
та відмовою державної міграційної
служби у її реєстрації у його квартирі.

28.04.2014 року ухвалою Святошинського
районного суду м. Києва позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа:
Святошинська районна в м. Києві
державна адміністрація про виділення в
користування житлових кімнат та зміну
договору найму та позовні вимоги
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа:
Святошинська районна в м. Києві
державна адміністрація про вселення
члена сім'ї та усунення перешкод в
користуванні квартирою об"єднано в
одне провадження для спільного
розгляду.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримують заявлені
вимоги та просять їх задовольнити, у
зустрічному позові просять відмовити.

ОСОБА_3 та його представник просять
відмовити у основному позові з огляду
на те, що у разі задоволення основного
позову ОСОБА_3 буде таким, що потребує
поліпшення житлових умов, як ветеран
війни, та буде мати право постановки на
квартирний облік, а зустрічний позов
просить задовольнити.

Третя особа Святошинська районна в м.
Києві державна адміністрація явку
свого представника в судове засідання
не забезпечила, надіслала лист у якому
зазначила, що Святошинська районна в м.
Києві державна адміністрація не
заперечує проти задоволення позовних
вимог ОСОБА_3, та заперечує проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
виділення в користування житлових
кімнат та зміну договору найму. Справу
просить слухати у відсутність
представника Святошинської районної в
м. Києві державної адміністрації.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позов ОСОБА_6 про
виділення в користування житлових
кімнат і зміну договору найму не
підлягає задоволенню, зустрічний позов
ОСОБА_3 про вселення члена сім'ї і
усунення перешкод в користуванні
квартирою також не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно довідки форми № 3 Комунального
підприємства «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва» ЄРРЦ
філія 814 від 30.10.2013 року, спірна квартира
АДРЕСА_1 є трикімнатною ізольованою
квартирою жилою площею 39,70 кв. м. (а.с.4).
Власником особового рахунку є ОСОБА_3
Разом з ним зареєстровані в квартирі:
ОСОБА_1 - онука, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
праонук, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 - праонука.
ОСОБА_1 надане свідоцтво про народження
її сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, видане
18.02.2006 року відділом РАЦС
Святошинського РУЮ м. Києва (актовий
запис 443) (а.с.5) та свідоцтво про
народження доньки - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, видане 02.12.2009 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Святошинського РУЮ у м. Києві
(актовий запис 3784 (а.с.6).

В матеріалах справи містяться сплачені
ОСОБА_1 рахунки за житлово-комунальні
та інші послуги спірної квартири за
деякі місяці 2013 року (а.с.13-15). Як пояснює
позивач, рахунки на сплату
заповнювались нею за її приблизними
підрахунками зважаючи на
перешкоджання відповідачем у її праві
користування спірною квартирою.

Відповідно до ст. 63 ЖК України
предметом договору найму житлового
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
житловий будинок, не можуть бути
самостійним предметом договору найму:
не можуть бути самостійним предметом
договору найму: жиле приміщення, яке
хоч і є ізольованим, проте за розміром
менше від встановленого для надання
одній особі (частина перша статті 48),
частина кімнати або кімната, зв»язана
з іншою кімнатою спільним входом, а
також підсобні приміщення ( кухня,
коридор, комора тощо).

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму житлового
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач та члени
його сім'ї.

Як випливає зі змісту ст.104 Житлового
Кодексу України, член сім'ї наймача,
може вимагати укладення з ним окремого
договору найму жилого приміщення, якщо
жилу площу, що припадає на нього, може
бути виділено у вигляді окремої
ізольованої кімнати у межах норми
жилої площі, але не менше розміру, який
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Аналізуючи вищеприведені норми
Житлового Кодексу України, можна
зробити висновок, що дані
правовідносини що стосуються найму
приміщення розповсюджуються як на
членів сім»ї наймача, так і на тих, які
вже не є такими.

Відповідно до ст. 47 ЖК України, норма
жилої площі в Українській РСР
встановлюється в розмірі 13,65
квадратного метру на одну особу.
Наступна ст.48 ЖК України передбачає, що
жиле приміщення надається громадянам у
межах норми жилої площі, але не менше
розміру, який визначається Кабінетом
Міністрів України і Федерацією
професійних спілок України.

Відповідно до вимог п. 14 Постанови Ради
Міністрів УРСР і Української
Республіканської ради професійних
спілок від 11.12.1984 р. № 470 «Про
затвердження правил обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, і надання їм жилих приміщень в
УРСР» такими, що потребують поліпшення
житлових умов, визнаються також
громадяни, які проживають у
комунальних чи невпорядкованих
стосовно умов даного населеного
пункту квартирах: особи, які належать
до інвалідів війни; особи, на яких
поширюється чинність Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту»; Герої
Радянського Союзу, Герої
Соціалістичної Праці, особи,
нагороджені орденами Слави, Трудової
Слави, «За службу Батьківщині у
Збройних Силах СРСР» усіх трьох
ступенів; учасники бойових дій та
учасники війни; працівники, які
тривалий час сумлінно пропрацювали на
одному підприємстві, в установі,
організації.

Згідно викопіювання з поверхневого
плану квартири АДРЕСА_1 (а.с.52), спірна
квартира складається з трьох
ізольованих кімнат жилою площею 10,8 кв.
м., 17,3 кв.м. та 11,6 кв. м. загальною
житловою площею 39,7 кв. м.

ОСОБА_3 є ветераном війни - інвалідом
війни І групи, що підтверджується
посвідченням Серії НОМЕР_1 виданого
17.07.2013 р. (а.с. 92).

Таким чином, у разі виділення у
користування ОСОБА_3 кімнати площею 10.8
кв.м., а ОСОБА_1 з дітьми кімнат розміром
17,3 кв.м. та 11,6 кв.м. квартира буде
вважатись комунальною, що надасть
право ОСОБА_3 право як інваліду війни
стати особою, що потребує поліпшення
житлових умов з постановкою на
квартирний облік. Отже, позовна вимога
ОСОБА_1 «про виділення у користування
ОСОБА_1 та її малолітнім дітям ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 дві
кімнати розміром та 11,6 кв.м. 17,3 кв.м. з
балконом, а в користування ОСОБА_3
виділити кімнату розміром 10,8 кв.м.
квартири АДРЕСА_1, залишивши у їх
спільному користуванні коридор,
санвузол, кухню та вбудовану шафу» не
підлягає задоволенню, оскільки такий
поділ призведе до штучного погіршення
житлових умов ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2
на те, що у ОСОБА_3 є інше житло судом не
береться до уваги, оскільки на
підтвердження даного факту суду не
надано доказів.

Позовна вимога «зобов'язати
Святошинську РДА в м. Києві змінити
договір найму спірної квартири з
урахуванням виділених в користування
кімнат» не підлягає задоволенню,
оскільки ця вимога є похідною від
основної вимоги, а крім того суд не
вправі зобов'язувати вчиняти будь-які
дії особу, яка є третьою особою в
справі.

Що стосується зустрічного позову
ОСОБА_3

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 65 ЖК України
наймач вправі в установленому
порядку за письмовою згодою всіх
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, вселити в займане ним жиле
приміщення свою дружину, дітей,
батьків, а також інших осіб.

Отже з вищезазначеної норми
вбачається, що для вселення у спірну
квартиру ОСОБА_5 необхідна письмова
згода всіх повнолітніх членів сім»ї, а
також звернення до державних органів
про проведення такої реєстрації за
місцезнаходженням житла. Виходячи із
доказів, наданих ОСОБА_3, до державної
міграційної служби він не звертався,
отже за даних обставин суд не вбачає
порушень прав ОСОБА_3 що стосуються
визначення місця проживання його
дружини у розумінні ст. 16 ЦК України.
Одне лише його посилання на укладення
шлюбу з ОСОБА_5, а також те, що ОСОБА_1 не
є членом його сім»ї не можуть бути
підставою для вселення ОСОБА_5 А тому,
суд відмовляє ОСОБА_3 у задоволенні
даної позовної вимоги. При ухваленні
саме такого рішення суд також приймає
до уваги наявність у ОСОБА_5 власного
житла - трикімнатної квартири АДРЕСА_3 у
якому вона зареєстрована на час
розгляду справи.

Також суддя відмовляє ОСОБА_3 у
задоволені позовних вимог про усунення
перешкод у користуванні спірною
квартирою та виселення ОСОБА_1 і її
неповнолітніх дітей з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Із пояснень як позивача, так і
відповідача та наданих доказів
вбачається наявність напружених та
конфліктних стосунків між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 на протязі досить довгого
періоду часу. На підтвердження їх
існування позивач надала ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України від
26.12.2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, треті особи: ВГІРФО
Святошинського РУГУ МВС України в м.
Києві, Святошинська районна у м. Києві
державна адміністрація про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням, та
зустрічним позовом ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до
ОСОБА_3 про вселення та усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням (а.с.59-61), звернення до
Прокурора Святошинського району м.
Києва від 24.01.2014 р.(а.с.53-57), довідку
лікаря невропатолога поліклініки
Шевченківського району м. Києва від
04.04.2013 року в якій зазначено її діагноз -
забій м'яких тканин голови та довідку №
5/11 травмпункту Святошинського району
м. Києва від 04.04.2013 року з діагнозом
струс головного мозку (а.с.16).

Тобто судом встановлено, що ОСОБА_1 та
її неповнолітнім дітям чиняться
перешкоди у проживанні в спірній
квартирі за причини неприязних
відносин між сторонами, в той час, як
останні мають рівні права у
користуванні спірною квартирою, а тому
позовні вимоги про виселення ОСОБА_1 і
її неповнолітніх дітей та усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням не можуть бути задоволені
в зв'язку з їх необґрунтованістю та
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 9, 47, 63, 64, 65, 104 Житлового
Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 130, 174, 209,
212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа: Святошинська районна в м.
Києві державна адміністрація про
виділення в користування житлових
кімнат і зміну договору найму,
відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
третя особа: Святошинська районна в м.
Києві державна адміністрація про
вселення члена сім'ї і усунення
перешкод в користуванні квартирою,
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: