АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного
провадження:22-ц/796/6716/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Богінкевич С.М.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Шуліки Аліни Володимирівни -
представника Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» на заочне рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 24 березня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк до ОСОБА_5
про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И Л А:
Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 24 березня 2014
року задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду,
представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі, вважаючи, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи, що позивачем не пропущено
строк позовної давності.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча були повідомлені про
час та місце розгляду справи належним
чином, про причини неявки суду не
повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК
України, колегія суддів вважає за
можливе слухати справу у відсутність
осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що у листопаді 2013
року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що 11
липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №
KIXRRX06530005, відповідно до умов якого
відповідач отримав кредит у розмірі
1496,89 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. У порушення умов договору
ОСОБА_5 взяті на себе зобов'язання
належним чином не виконав, у зв'язку із
чим , станом на 29 жовтня 2013 року виникла
заборгованість у розмірі 27 685,59 грн.
Просив суд стягнути з відповідача
зазначену суму та понесені судові
витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, 11
липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №
KIXRRX06530005, відповідно до умов якого
відповідач отримав кредит у розмірі
1496,89 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом. Якщо сторони не
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України,
кредитодавець зобов'язується за
кредитним договором надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

За положенням ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку ,
що встановлені договором.

За статтею 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Частиною 1 та частиною 5 ст. 261 ЦК України
встановлено, що перебіг позовної
давності починається від дня , коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строк
виконання.

Статтею 267 ЦК України встановлено, що
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

Проте, з таким висновком суду повною
мірою погодитись не можна.

Положення ст. 267 ЦК України можуть бути
застосовані лише за наявності заяви
відповідача про застосування строків
позовної давності, проте така заява в
матеріалах справи відсутня.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач належним чином не виконав
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором, у зв'язку із чим виникла
заборгованість.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_5,
наданого ПАТ КБ «ПриватБанк»
вбачається, що заборгованість
відповідача станом на 29 жовтня 2013 року
становить 27 685,59 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом - 893,29 грн.,
заборгованості за процентами за
користування кредитом - 38,61 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 256,69 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором , а також
штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та
правил надання банківських послуг -
24702,45 грн., штраф (фіксована частина) - 500
грн., штраф процентна складова - 1294,55
грн.

За положенням п. 5.1 ч. 5 споживчого
кредиту, у випадку несвоєчасного
погашення заборгованості по кредиту,
позичальник сплачує Банку пеню у
розмірі 1,25% від суми простроченої
заборгованості по кредиту за кожний
день, але не менше 1 гривні.

Пунктом 5.3 умов надання споживчого
кредиту встановлено, що при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором, більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

За положенням ч. 3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону
України «Про захист прав
споживачів»,несправедливими є,
зокрема, умови договору про
встановлення вимоги щодо сплати
споживачем непропорційно великої суми
компенсації (понад п'ятдесят відсотків
вартості продукції) у разі невиконання
ним зобов'язань за договором.

Аналізуючи вищезазначені норми,
колегія суддів приходить до висновку
про необхідність зменшення пені до 931,90
грн. (заборгованість за кредитом - 893,29
грн. + заборгованість за процентами за
користування кредитом - 38,61 грн.).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що з відповідача на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає
стягненню за договором кредиту
заборгованість у розмірі 2410 грн. 40 коп.,
що складається з заборгованості за
кредитом - 893,29 грн., заборгованості за
процентами за користування кредитом -
38,61 грн., пеня у розмірі 931,9 грн., штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
процентна складова - 46 грн. 60 коп. (5% від
931 грн. 90 коп.).

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни - представника
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк»
задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного
суду м. Києва від 24 березня 2014 року
скасувати, ухваливши нове рішення
наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк»
заборгованість у розмірі 2 410 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий
збір у розмірі 241 грн. 04 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту
його проголошення, може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді