Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого судді
Григорусь Н.Й.

суддів
Талько О.Б., Косигіної Л.М.

секретаря

судового засідання
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО», третя особа:
публічне акціонерне товариство «Ідея
Банк» про стягнення страхового
відшкодування, неустойки та моральної
шкоди

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Богунського
районного суду міста Житомира від 13
травня 2014 року , -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
на його користь з відповідача ПрАТ
«Страхова компанія «ВУСО» 19 488,50 грн., а
саме: 6 183,40 грн. - страхового
відшкодування, 30,91 грн. - пені за
договором страхування від 14.03.2013 року, 1
000 грн. - на відшкодування завданої
моральної шкоди, 9 275,10 грн. - пені згідно
ст. 10 Закону України «Про захист прав
споживачів» та 3 000,00 грн. - витрат на
правову допомогу.

Ухвалою Богунського районного суду
міста Житомира 13.05.2014 року закрито
провадження у справі в частині вимог
про стягнення пені, нарахованої згідно
ст. 10 Закону України «Про захист прав
споживачів» у сумі 9 275,10 грн.

Рішенням Богунського районного суду
міста Житомира від 13 травня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального і матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить вказане
рішення скасувати і ухвалити нове про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню із наступних
підстав.

Судом встановлено, що 14.03.2013 року між
позивачем та третьою особою ПАТ «Ідея
Банк» було укладено кредитний договір
№ 910.20975, згідно якого позивачу надано
кредит в сумі 69 938,00 грн. строком на 60
місяців для купівлі позичальником
автомобіля марки «Богдан-211140», за
умовами якого позивач зобов'язався до
дня видачі кредиту укласти з
акредитованою банком страховою
компанією за свій рахунок договір
страхування предмета застави (на
умовах повного КАСКО), договір
добровільного страхування життя,
першим вигодонабувачем за якими є банк,
і договір обов'язкового страхування
цивільної відповідальності власників
наземних транспортних засобів та
своєчасно оплачувати страхові внески,
не змінювати вигодонабувача по даних
договорах до повного погашення
заборгованості за договором (а.с. 88-91).

14.03.2013 року між позивачем та ПрАТ «СК
«ВУСО» укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
-01 (а.с. 4-6).

Зі змісту договору страхування
вбачається, що застрахованим
транспортним засобом є автомобіль
марки «Богдан-211140», 2013 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1; вигодонабувачем є ПАТ
«Ідея Банк»; страховими випадками,
зокрема, є дорожньо-транспортна
пригода, протиправні дії третіх осіб,
випадкове пошкодження транспортного
засобу.

17.06.2013 року позивач звернувся до
відповідача з письмовою заявою про
виплату страхового відшкодування (а.с.
74-76), зазначивши, що близько 12-55 год.
15.06.2013 року по вул. Бородія, 60 у м.
Житомирі року стався страховий випадок
із застрахованим транспортним засобом,
внаслідок чого пошкоджено лакофарбове
покриття передньої правої, задньої
правої дверей, деформації 3 см х 1 см та
пошкодження лакофарбового покриття
заднього правого крила. Такий випадок
передбачений п. 4.1.2 та п. 15.8.2 договору,
як страховий випадок внаслідок
протиправних дій третіх осіб.

Листом ПрАТ «СК «ВУСО» від 10.07.2013 року
за № 3356 позивача повідомлено про
відмову у виплаті страхового
відшкодування (а.с. 7).

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 989 ЦК України, ст. 21
Закону України «Про страхування»,
страхувальник зобов'язаний повідомити
страховика про настання страхового
випадку в строк, передбачений умовами
страхування. Умовами договору
страхування можуть бути передбачені
також інші обов'язки страхувальника.

Пунктом 14.3 договору страхування
встановлено, що у разі настання
страхового випадку страхувальник,
зокрема, зобов'язаний до зміни обставин
(картини) події (місцезнаходження
учасників ДТП, слідів настання
випадку), що сталася, але не пізніше ніж
через 2 години, повідомити про настання
страхового випадку страховика
(представника страховика) за телефоном
НОМЕР_2 і виконувати його інструкції, а
також до державних органів в
компетенцію яких входить
підтвердження факту настання
страхового випадку (ДАІ, МВС та ін.
«компетентні органи»). У відсутності
повідомлення страхувальника про
настання страхового випадку з місця
події безпосередньо до зміни обставин
(картини) події, страховик має право
відмовити у виплаті страхового
відшкодування. У випадку, якщо
виконання вказаних вимог було
неможливим, страхувальник зобов'язаний
надати документальне підтвердження
наявності поважних причин.

Судом встановлено, що позивач в
телефонному режимі повідомив страхову
компанію про настання страхового
випадку, і сам факт такого повідомлення
у встановлений договором строк
відповідачем не заперечувався.

Разом з тим, про настання події
(страхового випадку) компетентні
органи у встановлений договором
страхування строк позивачем
повідомлено не було, що
підтверджується заявою на виплату
страхового відшкодування (а.с. 75). З
відповідною заявою до правоохоронних
органів позивач звернувся лише в
лютому 2014 року (а. с. 116), на яку отримав
відповідь про відмову у внесенні
відомостей до Єдиного реєстру
досудових розслідувань (а.с. 117).

Згідно положень ст. 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору та визначенні його умов з
врахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. Договір
є обов'язковим для виконання сторонами
(ст. 629 ЦК України).

Пунктом 15.8.2 договору страхування
встановлено, що для підтвердження
настання страхового випадку, зокрема
неправомірних дій третіх осіб,
страхувальник зобов'язаний надати
страховику довідку РВ УМВС про факт
здійснення протиправних дій третіми
особами, постанову про порушення
(припинення або відмову у порушенні)
кримінальної справи, зупинення або
закінчення досудового слідства.

Пунктом 15.5 договору страхування
визначено, що для підтвердження факту
настання страхового випадку
страхувальник зобов'язаний надати
страховику лист вигодонабувача із
зазначенням особи, якій належить
виплатити страхове відшкодування.

Як встановлено судом і не
заперечувалось представником позивача
в судовому засіданні, документів,
передбачених п. 15.5, 15.8.2 договору
страхування, позивачем не надано
страховику для виплати страхового
відшкодування, що також
підтверджується листом від 10.07.2013 року
за № 3356 про відмову у виплаті
страхового відшкодування, направленим
ПрАТ «СК «ВУСО» на адресу позивача та
листом позивача, направленим
вигодонабувачу - ПАТ «Ідея Банк» 12.02.2014
року (а.с. 102).

Відмова у страхових виплатах або
страховому відшкодуванні може мати
місце у випадках, передбачених ст. 991 ЦК
України та ст. 26 Закону України «Про
страхування». Умовами договору
страхування можуть бути передбачені
інші підстави для відмови у здійсненні
страхових виплат, якщо це не суперечить
закону (ч. 2 ст. 26 Закону). Аналогічну
норму містить ч. 2 ст. 991 ЦК України.

Відповідно до п. 17.1.1 договору
страхування страховик має право,
зокрема, відмовити у виплаті
страхового відшкодування, якщо про
подію не було повідомлено страховика
і/або до компетентних органів в порядку
і строк, передбачений цим договором,
без поважних на це причин, а також коли
даний факт не підтверджується
документами компетентних органів. У
разі невиконання будь-яких умов цього
договору страхувальником страховик
має право відмовити у виплаті
страхового відшкодування або зменшити
його розмір (п. 17.1.2 договору
страхування).

Пунктом 10.2 договору страхування
передбачено, що страхувальник при
укладенні договору має право
призначити фізичну або юридичну особу
(вигодонабувача), який може зазнати
збитків у результаті настання
страхового випадку для отримання
страхового відшкодування, а також
змінювати її до настання страхового
випадку.

З листа ПАТ «Ідея Банк» від 07.05.2014 року
(а.с. 126), в якому він просить направити
йому страхове відшкодування у повному
обсязі вбачається, що позивач має
непогашену кредитну заборгованість
перед ПАТ «Ідея Банк» (згідно
кредитного договору № 910.20975 від 14.03.2013
року).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
згідно положень кредитного договору
ПАТ «Ідея Банк» є першим
вигодонабувачем за договором
страхування від 14.03.2013 року, а позивач
не має права змінювати вигодонабувача
до повного погашення заборгованості за
договором, і при зверненні до
відповідача із заявою про виплату
страхового відшкодування позивач не
надав усіх визначених п. 15.5, 15.8.2
договору страхування документів
(зокрема довідку РВ УМВС про факт
здійснення протиправних дій третіми
особами, постанову про порушення
(припинення або відмову у порушенні)
кримінальної справи, зупинення або
закінчення досудового слідства, а
також лист вигодонабувача ПАТ «Ідея
Банк» із зазначенням особи, якій
належить виплатити страхове
відшкодування), при цьому повідомив
компетентні органи про випадок
пошкодження транспортного засобу
внаслідок неправомірних дій третіх
осіб з порушенням строку,
встановленого п. 14.3 договору
страхування і не надав суду доказів
пропущення такого строку з поважних
причин.

Обґрунтованим є також висновок суду
про відмову у задоволенні решти
позовних вимог, з огляду на ту
обставину, що вони є похідними від
вимоги про стягнення суми страхового
відшкодування, а умовами договору не
передбачено обов'язку відшкодування
моральної шкоди, завданої невиконанням
або неналежним виконанням умов
договору.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст.ст. 57- 60 ЦПК України. Як
зазначено в частині четвертій вказаної
норми цивільно-процесуального Закону,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду та не
впливають на правильність прийнятого
рішення.

Рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
-ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Богунського районного суду
міста Житомира від 13 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді