АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Чупікової
В.В.

секретар Собчук І.Ю.

за участю: ОСОБА_1 - представника
ОСОБА_2, Бацей Т.М. - представника ПАТ
«Приватбанк»,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в
інтересах якого за довіреністю діє
ОСОБА_1, на рішення Першотравневого
районного суду м.Чернівці від 28 березня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року позивач звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Посилався на те, що відповідно до
укладеного договору від 11.10.2005 року,
ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4000 грн.
00 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 48,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами та правилами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою,
складає між ним та Банком договір.
Згідно умов договору погашення
заборгованості здійснюється шляхом
сплати щомісячного платежу для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією та
інші витрати.

________________________________________________________________________
____________________

№ 22-ц/794/860/14 р.
Головуючий у 1-й
інстанції Стоцька Л.А.

категорія 19/27
Доповідач
Галичанський А.Д.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору, у ОСОБА_2 станом на
17.12.2013 року виникла заборгованість по
кредитному договору в сумі 23905 грн. 79
коп., в тому числі: 2671 грн. 91 коп. -
заборгованість за кредитом; 19619 грн. 32
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. 00 коп. -
сума штрафу (фіксована частина); 1114 грн.
56 коп. - сума штрафу (процентна
складова).

Просив позов задовольнити, стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором в сумі 23905 грн. 79
коп. та понесені судові витрати.

В подальшому, позивач позовні вимоги
зменшив. Просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 19443 грн. 52 коп., в тому числі:
18041 грн. 45 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 500
грн. 00 коп. - сума штрафу (фіксована
частина); 902 грн. 07 коп. - сума штрафу
(процентна складова).

Рішенням Першотравневого
районного суду м.Чернівці від 28 березня
2014 року позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» заборгованість у розмірі
18041 грн. 45 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати вищезазначене рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Вважає, що рішення суду першої
інстанції є необґрунтованим та таким,
що підлягає скасуванню в зв'язку з
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, ухвалене з
порушенням і неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
11.10.2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір,
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 4% на місяць.
Термін дії кредитного ліміту
відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду у
Заяві на те, що підписана заява разом з
Умовами та правилами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком договір.

Положеннями розділу третього Правил
користування платіжною карткою
визначено, що термін дії картки
зазначений на лицьовій стороні картки.
Картка дійсна до останнього
календарного дня зазначеного місяця.
Після закінчення терміну дії
відповідна картка продовжується
банком на новий термін, якщо раніше не
надійшла письмова заява клієнта про
закриття картрахунку, а також при
наявності коштів на картрахунку для
сплати послуг за виконання
розрахункових операцій за
картрахунком та при дотриманні інших
умов продовження терміну, передбачених
Договором про відкриття картрахунку та
обслуговування картки.

За заявою ЗАТ КБ «Приватбанк» 15.12.2006
року Першотравневим районним судом м.
Чернівці видано судовий наказ № 2-н-373/06,
яким стягнуто з ОСОБА_2 борг за надані
банківські послуги станом на 01.12.2006
року в розмірі 5146 грн. 01 коп., однак
стягнуту заборгованість відповідачем
не погашено вказаний судовий наказ
реально виконано не було.

Встановлено, що у зв'язку з порушенням
зобов'язань та не виконанням рішення
суду у відповідача за період з 01.12.2006
року по 17.12.2013 року наявна
заборгованість по відсоткам за
кредитним договором в сумі 18041 грн. 45
коп.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції вважає, що скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Вищезазначені обставини, встановлені
судом першої інстанції повно, на
підставі належних та допустимих
доказів, яким дана правильна юридична
оцінка і до спірних правовідносин
застосовані норми матеріального права,
що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги про те, що
боргу по тілу кредиту за кредитним
договором не існує, оскільки борг, в
тому числі тіло кредиту, стягнуто з
апелянта судовим наказом за № 2-н-373/06 є
помилковими та спростовуються
постановою Першотравневого відділу
ДВС Чернівецького МУЮ від 31.12.2010 року
про повернення виконавчого документа
стягувачеві від 31.12.2010 року у зв'язку з
відсутню у боржника майна, на яке
можливо звернути стягнення, що
свідчить про наявність у ОСОБА_2
заборгованості перед ПАТ КБ
«Приватбанк» за вказаним судовим
наказом та підтверджує правомірність
нарахування позивачем процентів за
кредитом та штрафів. Належних та
допустимих доказів про відсутність
заборгованості відповідача перед
позивачем за вищезазначеним судовим
рішенням суду не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що Умови надання банківських послуг,
які прийняті судом до уваги, не
стосуються даних правовідносин,
оскільки не підписані ОСОБА_2 є
безпідставними та спростовуються
наступним.

Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи
зміст кредитного договору між
сторонами у даній справі зафіксований
у кількох документах - Заяві
позичальника від 11.10.2005 року , Умовах та
правилах надання банківських послуг,
Правилах користування платіжною
карткою, які ними підписані (а.с.78,80-83). В
Заяві позичальника від 11.10.2005 р. ОСОБА_2
визнав, що він ознайомлений та згодний
з Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою та Тарифами банку. Таким чином,
апелянт приєднався до запропонованого
договору і погодився з його умовами,
про що свідчить його підпис на самій
Заяві від 11.10.2005 р.

Що стосується посилання апелянта про
необхідність застосування до спірних
правовідносин строку позовної
давності, оскільки останній платіж за
кредитним договором було внесено ним
особисто 01.10.2008 р., слід зазначити
наступне.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.
Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Як вбачається з пп.5.4. п.5 Умов та правил
надання банківських послуг, що
регулюють спірні правовідносини, при
непогашенні заборгованості Клієнта по
кредитному ліміту, відсоткам, а також
перевитраті платіжного ліміту, в тому
числі в результаті курсової різниці,
виражених в іноземній/національній
валюті у встановлені даним Договором
терміни, Банк має право здійснювати
списання (стягнення) коштів у грошовій
одиниці України/іноземній валюті з
будь-якого рахунку Клієнта в розмірі,
еквівалентному сумі заборгованості в
іноземній валюті/національній валюті
України за договором.

Як вбачається з матеріалів справи
останній платіж з метою погашення
заборгованості за кредитним договором
здійснено 21.08.2013 року (а.с.6).

Аналіз вищезазначеного положення
кредитного договору свідчить про те, що
кошти в сумі 370 грн. 05 коп. позивач
вправі був списати з рахунку ОСОБА_2 в
односторонньому порядку, оскільки така
згода апелянтом була надана і це вказує
на визнання відповідачем свого боргу
перед позивачем.

Таким чином, позивач у даній справі
звернувся за захистом свого права в
межах, передбаченого законом
трирічного строку позовної давності,
після його переривання.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якого за довіреністю діє ОСОБА_1,
відхилити

Рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 28 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді: