Провадження № 760/941/14
Справа
№ 2-1729/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Солом`янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря - Панченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариство «Українська
охоронно-страхова компанія», третя
особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового
відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в січня 2014 року звернувся
до суду з позовом до відповідача у
якому просить стягнути з Приватного
акціонерного товариства « Українська
охоронно-страхова компанія» , надалі -
АТ « УОСК» на його користь 12190,45 грн.

В обґрунтування позову вказує на
те, що 22.05.2013 року о 10 год.10 хв. в м. Києві
по вул. Велика Кільцева сталася
дорожньо-транспортна пригода з вини
ОСОБА_2, яка керуючи автомобілем « ЗАЗ»,
державний номерний знак НОМЕР_1, не
врахувала дорожньої обстановки, не
обрала безпечної швидкості руху, не
належним чином зреагувала на зміну
дорожньої обстановки та не витримала
безпечної дистанції руху, внаслідок
чого сталося зіткнення з автомобілем «
Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2,
що призвело до пошкодження обох
транспортних засобів. В підтвердження
наведеного, позивач послався на
постанову Голосіївського районного
суду м. Києва від 10.06.2013 року відповідно
до якої ії визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль позивача зазнав
пошкоджень вартість по відновленню
яких згідно з калькуляцією , наданою
офіційним дилером та дистриб`ютером Honda
Motor Co.Ltd - ПрАТ « Дніпро Мотор Інвест»
становить 12190 грн.

Посилається на те, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на момент скоєння нею ДТП була
застрахована в АТ « УОСК» згідно з
свідоцтвом № АВ/3660194 від 06.06.2012 року
строком до 05.06.2013 року.

24.05.2013 року ним на виконання
Закону України « Про обов`язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», було письмово
повідомлено АТ « УОСК» про настання
страхового випадку про що, як
посилається позивач , ним було подано
письмову заяву , яка була зареєстрована
за вхідним номером ЦВ -5167з додатками -
оригіналом довідки про
дорожньо-транспортну пригоду, копію
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, копію
посвідчення водія та копію паспорту та
копію ідентифікаційного номеру
платника податків.

В подальшому, після набрання
законної сили Постанови
Голосіївського районного суду м. Києва
про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності,
позивач вказує , що ним було додано до
заяви дану постанову.

В день подання заяви -
повідомлення про ДТП до АТ « УОСК»
24.05.2013 року спеціалістом страхової
компанії АТ « УОСК» ОСОБА_3 був
проведений зовнішній огляд автомобіля
«Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 за
місцезнаходженням АТ «УОСК» та за
наслідками чого складений акт.

Позов мотивований тим, що 03.07.2013
року до АТ « УОСК» було подано заяву
про виплату страхового відшкодування
на відповідному бланку встановленого
зразка, проте всупереч вимогам ст.34
Закону України « Про обов`язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» виплату
страхового відшкодування проведено не
було у зв`язку із чим він звернувся до
суду з вказаним позовом.

В судове засідання представник
позивача не з`явився, подавши через
канцелярію заяву в якій просив
розглянути справу у його відсутність,
не заперечуючи проти проведення
заочного розгляду справи.

Відповідач - ПрАТ « Українська
охоронно-страхова компанія» в судове
засідання свого представника не
направила, подавши через канцелярію
суду заперечення в якіих товариство
просило у позові відмовити з підстав
того, що страховиком - ОСОБА_2 , яка є
винною у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди не було
повідомлено про дорожньо-транспортну
пригоду , а тому ОСОБА_2 втратила
страховий захист свого майнового
інтересу та повинна самостійно
відповідати за спричинену шкоду.

При цьому в запереченнях
відповідач послався на те, що згідно з
проведеним Звітом № 0994 від 26.06.2013 року з
оцінки транспортного засобу вартість
матеріального збитку складає 9 983,07 грн.
з урахуванням фізичного зносу
автомобіля, в тому числі ПДВ складає
998,86 грн., з урахуванням того, що доказів
про факт проведення відновлювального
ремонту на СТО-платнику ПДВ, позивач не
надав, підстави для врахування до
розміру збитків суми ПДВ - відсутні,та
дійсний розмір збитків не повинен
перевищувати 8984,21 грн. та повинен бути
стягнутий з ОСОБА_2

Оскільки, представник позивача не
виказав згоди на проведення заочного
розгляду справи, судом ухвалено про
проведення розгляду справи у
загальному порядку.

Третя особа- ОСОБА_2, що була
залучена до участі у справу, в судове
засідання , будучи повідомленою
належним чином не з»явилась, про
причини неявки суду не повідомила, у
зв»язку із чим судом ухвалено про
розгляд справи у ії відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи із наступного.

Встановлено, що 21.05.2013 року о 10.10
хв. по вул. Велика Кільцева сталася
дорожньо-транспортна пригода за участі
транспортного засобу «ЗАЗ», державний
номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та
транспортного засобу « Хонда»,
державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням позивача ОСОБА_1

Дана дорожньо-транспортна
пригода сталась з вини ОСОБА_2, яка не
врахувала дорожньої обстановки, не
обрала безпечної швидкості руху, не
належним чином зреагувала на зміну
дорожньої обстановки та не витримала
безпечної дистанції руху , внаслідок
чого сталося зіткнення з автомобілем
«Хонда» , що призвело до пошкодження
обох транспортних засобів, чим
порушила п.п.2.1,2.3 - б, 13.1 ПДР України та
вчинила правопорушення передбачене
ст.124 КУпАП України.

Відповідно до Постанови
Голосіївського районного суду м. Києва
від 10.06.2013 року ОСОБА_2 визнано винною у
вчиненні даного адміністративного
правопорушення та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 374 грн. ( а.с.13).

З матеріалів справи вбачається,
власником транспортного засобу «
Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2
є позивач ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу. ( а.с.8).

Встановлено, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2на момент ДТП є
застрахованою згідно з Полісом
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серія АВ/3660194 в ПрАТ « УОСК» з
лімітом відповідальності 100 тис. , з
франшизою у розмірі 510 грн. ( а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що 24
травня 2013 року позивачем було подано до
страховика винної особи заяву про
дорожньо-транспортну пригоду разом з
оригіналом довідки ДАІ, копією
технічного паспорта на автомобіль,
копіює посвідчення водія; копією
паспорта та коду. ( а.с.16).

В подальшому, 03.07.2013 року позивачем було
подано до ПрАТ «УОСК» постанову про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності та
одночасно заяву на виплату страхового
відшкодування. (а.с.а.с.17-18).

Тобто позивачем було виконані всі
вимоги, передбачені п.п.33.1.4, п.33.1 ст.33
Закону України « Про обов`язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Згідно з ст.36.2. Закону страховик (МТСБУ)
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35
цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Проте, 01.10.2013 року позивача було
повідомлено про відмову у виплаті
страхового відшкодування з підстав
неповідомлення винною особою про
дорожньо-транспортну пригоду. (а.с.21).

Суд вважає таку відмову не
обґрунтованою та такою, що суперечить
вимогам закону з наступних підстав.

За змістом ст.3 Закону України «
Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» метою цього закону є захист не
лише прав потерпілих на відшкодування
шкоди, але й захист інтересів
страхувальника-заподіювача шкоди.

Відповідно до ст.993 ЦК України та
ст.27 Закону України « Про страхування»
до страховика який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, яка
одержала страхове відшкодування має до
особи, відповідальної за заподіяні
збитки.

В даному конкретному випадку
особою відповідальною за заподіяні
потерпілому збитки в межах ліміту
відповідальності є страхова компанія,
а тому саме вона має бути відповідачем.
При цьому вона має право на захист
своїх прав та інтересів у разі
невиконання страхувальником вимог ст.33
Закону України « Про обов`язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» шляхом
пред`явлення регресного позову до
страхувальника, який застрахував у неї
свою цивільно-правову
відповідальність ( ст.38 цього Закону). (
Узагальнення Апеляційного суду м.
Києва « Проблемні питання розгляду
справ у спорах про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок ДТП: Страхове
відшкодування , визначення розміру
шкоди, 2013 рік).

При визначенні розміру шкоди, що
підлягає стягненню з відповідача суд
виходить із наступного.

Визначаючи розмір шкоди у сумі 12190
,45 грн., позивач посилається на
калькуляцію вартості відновлювальних
робіт, складеної ПП « ДніпроМотор
Інвест». (а.с.22).

Однак, відповідачем до заперечень
наданий Звіт № 0994 ФОП «ОСОБА_4»від
26.06.2013 року , про оцінку транспортного
засобу складений за заявою ПрАТ «УОСК».

Такий звіт суд вважає належним та
допустимим доказом спричиненої шкоди,
оскільки ,як вбачається із Звіту ФОП «
ОСОБА_4» має кваліфікацію оцінювача (
кваліфікаційне свідоцтво оцінювача
НОМЕР_3 від 10.12.2011 року)та сертифікат
суб»єкта оціночної діяльності НОМЕР_4,
виданим Фондом держмайна України 30.01.2012
року. Звіт має посилання на використану
літературу, та формулу на підставі якої
експертом проводились розрахунки.

Відповідно до звіту вартість
відновлювального ремонту складає 12405,19
грн.; вартість матеріального збитку
складає 9 983,07 грн., в тому числі ПДВ 998,86
грн.

Згідно з п.36.2 ст.36 Закону України « Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» якщо відшкодування витрат
на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з
урахуванням зносу здійснюється
безпосередньо на рахунок потерпілої
особи (її представника), сума, що
відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку
на додану вартість.

Таким чином, вартість
матеріального збитку у розмірі 9 983,07
грн. повинна бути зменшена на суму
податку на додану вартість у розмірі
998,86 грн. у зв`язку із чим розмір
матеріального збитку становить 8984,21
грн.

При цьому суд вважає, що з
відповідача підлягає стягненню саме
вартість матеріального збитку, а не
вартість відновлювального ремонту,
оскільки в разі, якщо цивільна
відповідальність заподіювача шкоди
була застрахована, але розміру
страхового відшкодування не вистачає
для повного відшкодування завданої
майнової шкоди, у тому числі й у разі
встановлення законодавчих обмежень
щодо відшкодування шкоди страховиком,
то в такому разі майнова шкода у
вигляді втрати товарної вартості
транспортного засобу повинна бути
відшкодована особою, яка завдала шкоду,
в загальному порядку. ( Постанова
Верховного суду України від 04 червня 2014
року, Справа № 6-49цс14).

Крім того, згідно з ст.12 Закону
України названого вище страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Таким чином, оскільки розмір
франшизи становить 510 грн., то сума
відшкодування , що підлягає стягненню з
відповідача у розмірі 8984,21 грн. повинна
бути зменшена на суму франшизи , у
зв`язку із чим загальний розмір шкоди
повинен становити 8 984,21 грн-510 =8474,21грн.

В іншій частині вимог слід
відмовити.

В порядку розподілу судових
витрат згідно з ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 84,74 грн.

На підставі Закону України «« Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст.993,22 ЦК України,
ст.ст.10,60,209,212-215,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариство «Українська
охоронно-страхова компанія», третя
особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового
відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариство «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_1 відшкодування шкоди ,завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди у розмірі 8474,21грн.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариство «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 84,74 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: