Справа № 246/406/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року
Тельманівський районний суд
Донецької області

у складі: головуючого судді
Чиньонова О.В.,

при секретарі
Чабан О.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу,

в с т а н о в и в:

4 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення боргу. В обґрунтування своїх
вимог зазначив, що 10 липня 2006 року між
ним та відповідачем був укладений
договір позики, відповідно до якого він
позичив відповідачу грошові кошти у
розмірі 1500000 гривень. Відповідач
зобов'язався повернути борг 10 січня 2007
року, але до теперішнього часу не
повернув, посилаючись на тяжке
матеріальне становище. Просив стягнути
з відповідача на його користь суму
боргу у розмірі 150000 гривень. Позивач
надав до суду заяву про збільшення
позовних вимог, просив стягнути з
відповідача на його користь суму боргу
у розмірі 1500000 гривень.

Сторони в судове засідання не
з"явилися, надали заяви про розгляд
справи за їх відсутності. Позивач на
позові наполягав, відповідач позов
визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідно до договору позики за №
06-06/10 від 10 червня 2006 року, укладеного в
с. Гранітне, ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2
грошові кошти у розмірі 1500000 (один
мільйон п'ятсот тисяч гривень) строком
з 10 червня 2006 року по 10 січня 2007 року без
сплати відсотків. Сторони домовилися,
що у разі несвоєчасного повернення
боргу, ОСОБА_1 має права притримати у
себе житловий будинок, зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_2 до повного виконання боржником
своїх зобов'язань.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 28 серпня 2007 року за
ОСОБА_2 визнано право власності на
будівлю, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, яка складається з: нежилої
прибудови літер «а4»- до жилого будинку
літер «А-1» з підвалом літер «а4».

Згідно копії технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, власником зазначеного будинку
є ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмірнеоподаткованого
мінімуму доходів громадян.

Сторонами виконано вимоги ст. 1047
ЦК України, що регулюють
правовідносини, які виникли між
сторонами, щодо укладення договору
позики, за умовами якого ОСОБА_1 надав у
борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі
1500000 (один мільйон п'ятсот тисяч
гривень) строком з 10 червня 2006 року по 10
січня 2007 року без сплати відсотків.

На час розгляду справи в суді
позичальник, відповідач по справі, не
виконав свої зобов'язання щодо
повернення боргу, у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з цим
позовом.

Ухвалою судді Тельманівського
районного суду від 7 травня 2014 року на
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2,
накладено арешт та заборонено йому та
третім особам робити перебудови та
будь-які будівельні роботи в
зазначеному будинку.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Виходячи з вищенаведеного,
враховуючи, що ОСОБА_1 надав у борг
відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у
розмірі 1500000 (один мільйон п'ятсот тисяч
гривень), а відповідач зобов'язався
повернути суму боргу до 10 січня 2007 року,
однак борг вчасно не повернув, за таких
обставин суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню і стягує з
відповідача на користь позивача суму
боргу за договором позики за № 06-06/10 від
10 червня 2006 року у розмірі 1500000 (один
мільйон п'ятсот тисяч) гривень. Заходи
забезпечення позову, вжиті судом,
скасуванню не підлягають до виконання
рішення у повному обсязі.

На підставі ст.ст.1047, 1049, 1050, 1053 ЦК
України, керуючись ст.ст.7, 10, 11, 60, 155, 174,
209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі
1500000 /один мільйон п'ятсот тисяч/
гривень.

Вжиті судом заходи забезпечення
позову, залишити в силі до виконання
рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через
Тельманівський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених строків на
апеляційне оскарження, якщо сторонами,
іншими особами, які брали участь у
справі, а також особами, які не брали
участь у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, не
було подано апеляційну скаргу.

Суддя