Справа № 261/1173/14-ц
Провадження № 2/261/780/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
11 червня
2014 р.

Петровський районний суд м. Донецька в
складі: головуючий - суддя Сліщенко Ю.Г.,
при секретарі Бараненко Л.Є., за участю
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
комунального
лікувально-профілактичного закладу
центральна міська лікарня № 14 міста
Донецька про стягнення суми
матеріальних збитків та компенсації за
спричинену моральну шкоду,

В с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідачів про стягнення
суми матеріальних збитків та
компенсації за спричинену моральну
шкоду.

Позов мотивовано тим, що з 12 по 31 січня
1195 р. вона знаходилася на стаціонарному
лікування у лікарні № 14, її обстежили
лікарі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
неправильно встановили діагноз та
застосували неправильне лікування. 10
жовтня 2007 р. вона була госпіталізована
до кардіологічного відділення цієї ж
лікарні. Їй було призначено препарат
«преднізолон», який привів до побічних
небажаних наслідків. 21 квітня 2008 р. її
обстежили лікарі ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
дослідили медичні висновки та зробили
запис про відсутність будь-якого
захворювання, тобто відмовили у
лікуванні. З 08 по 17 серпня 2011 р. вона
знаходилася на лікуванні у
гінікологічному відділенні лікарні №
14, вказаними лікарями виявлені
захворювання лікувалися не всі, а лише
одне - «хронічний аднексит». У
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, а у
ІНФОРМАЦІЯ_2 - її мати, які не побачили
внуків. Це сталося через те, що лікарі
не лікували безпліддя. Теперішні
діагнози захворювання є наслідком
неналежного лікування лікарями ОСОБА_3
та ОСОБА_4 з 1995 року. З вину відповідачів
вона не може мати дітей, від цього вона
має моральні страждання. Просить
стягнути з відповідачів солідарно 1178,07
грн. - компенсацію матеріальних збитків
та один мільйон грн. - компенсацію за
спричинену моральну шкоду.

У судовому засіданні позивач
підтримала доводи та обгрунтування
свого позову, наполягає на його
задоволенні, пояснивши, що матеріальні
збитки підтверджує доданими до позову
копіями чеків.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
судовому засіданні 24 квітня 2014 р. позов
не визнали, суду пояснили, що вони
ретельно проводили дослідження ОСОБА_1,
а виявлені захворювання лікували
належним чином. У подальшому
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду із заявами про
закінчення розгляду справи за їх
відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов
не визнала, суду пояснила, що позивач не
довела винуватість відповідачів будь у
чому. Просила у задоволенні позову
відмовити.

Позов не підлягає задоволенню за
наступних обставин.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач не довела вини відповідачів як
у встановленні неправильного діагнозу,
так і у неправильному лікуванні, тобто
не довела спричиненні їй відповідачами
як матеріальних збитків, так і
моральних страждань, що є підставою для
відмови у задоволенні позову.

До такого висновку суд дійшов на
підставі пояснень сторін та досліджені
наданих сторонами доказів, а саме: 16
чеків купівлі ліків та лікарняних
препаратів за січень та березень 2014 р.,
листопад 2011 р., січень 2012 р., березень 2012
р. на загальну суму 1178,07 грн., на
підставі яких неможливо прийти до
висновку: хто купував та у звязку з чим,
за виключенням двох квитанцій про
лабораторні дослідження на суму 371 грн.,
які сплатила ОСОБА_1 ( а.с. 3 ); ксерокопії
витягу із історії хвороби № 127, з якого
вбачається, що ОСОБА_1 з 12 по 31 січня 1995
р. лікувалася стаціонарно у
гінікологічному відділенні ЦМЛ № 14 -
лікар ОСОБА_6 ( а.с. 4, 13-14, 39-44 ); довідки
про ліки, медпрепарати які призначені
позивачу за період з 08.08.11 р. по 17.08.11 р. (
а.с. 6 ); ксерокопії постанови
дільничного інспектора про відмову у
порушенні кримінальної справи за
заявою ОСОБА_1 відносно лікарів ОСОБА_4
та ОСОБА_3, з якого вбачається, що
обставини скарги не найшли
підтвердження ( а.с. 7 ); ксерокопію
трудової книжки відповідача ОСОБА_3, з
якої вбачається, що вона з 1986 р.
працювала лікарем-акушером, а з 1996 р. -
завідуючою цього відділення ЦМЛ № 14 по
теперішній час ( а.с. 15-17 ); витягу з мед
картки позивача № 3875, з якого
вбачається, що ОСОБА_1 знаходилася на
стаціонарному лікуванні у
гінікологічному відділенні ЦМЛ № 14 з 08
по 17 80.11 р., про виявлений діагноз
захворювання та його лікування,
лікував лікар ОСОБА_5 ( 18-19 ); витягу з
медичної картки позивача № 6590 з ЦМЛ №
14 за період 23.12.07. по 05.01.08 р. ( а.с. 24-25 );
витягу з медичної картки позивача № 1973
за період лікування у ЦМЛ № 14 з 17 по
25.04.08 р. ( а.с. 26 ); витягу з медичної
картки ДОКТМО № 425 за період лікування
з 13 по 20.01.14 р. ( а.с. 34 ); витяги з медичних
обстежень ( а.с. 73-79 ).

Про дослідження судом будь-яких інших
доказів сторонами не заявлено.

При цьому суд виходить з того, що надані
сторонами витяги з медичних
документів, довідок, квитанцій та таке
інше, суд не може прийняти до уваги як
підстави для задоволення позову або як
підстави спростування позову, оскільки
вони не містять висновки про будь-які
протиправні дії відповідачів та про
причинний зв'язок між діями
(бездіяльністю) відповідачів та
настанням внаслідок цього негативних
наслідків для позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 60 ч. 1, 213-215 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в
:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та комунального
лікувально-профілактичного закладу
центральна міська лікарня № 14 міста
Донецька про стягнення суми
матеріальних збитків та компенсації за
спричинену моральну шкоду - відмовити.

Апеляційна скарга на це рішення може
бути подана в судову палату по
цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області через місцевий суд
протягом десяти днів з дня отримання
цього рішення.

Суддя
Ю.Г.Сліщенко.