Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів:Бондаренко Н.В.,Василевича
В.С.,Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання: Демчук
Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 24 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
Рівненський міський відділ управління
Державної міграційної служби в
Рівненській області про усунення
перешкод в користуванні квартирою
шляхом виселення та зняття з
реєстраційного обліку,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідачки та представників сторін,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського
міського суду Рівненської області від
24 грудня 2013 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
квартирою шляхом виселення та зняття з
реєстраційного обліку задоволено.

Усунуто ОСОБА_5 перешкоди у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виселення ОСОБА_4 та зняття її з
державної реєстрації.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4
вказує, що рішення було прийнято судом
за неповного з'ясування обставин, що
мають значення для справи, із
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що суд не надав належної
оцінки відомостям будинкової книги для
прописки громадян, проживаючих в
АДРЕСА_1, де в графі її прописки за
вказаною адресою міститься запис про
виникнення права постійного
проживання в квартирі на підставі
договору найму.

Такий договір було укладено на
невизначений строк між нею та її
колишнім чоловіком ОСОБА_6, який був
власником квартири та 1.07.2002 року
подарував її їхньому сину ОСОБА_7

Вважає, що вказаний договір найму
житла, укладений з ОСОБА_6, є
обов'язковим для всіх наступних
власників, оскільки є чинним та в
порядку ст. 168 ЖК України чи в порядку
ст. 825 ЦК України розірваний не був.

Просить скасувати рішення суду першої
інстанції та постановити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_5 в задоволені
позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовну вимогу про
виселення, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 не
є членом сім'ї нового власника
квартири, який має право
розпоряджатися квартирою на свій
розсуд, тому втратила право
користування спірним житловим
приміщенням.

Такий висновок відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Встановлено, що на підставі
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу від 12.09.2013 року ОСОБА_5 є
власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень №9294557
від 12.09.2013 року право власності на
квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за
ОСОБА_5

Як вбачається із матеріалів справи у
вказаній квартирі зареєстрована та
проживає ОСОБА_4

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

У силу ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно до ч.1 ст.156 ЖК України з
урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються житловим
приміщенням в обсязі, визначеному
відповідно до угоди з власником.

Таким чином, зміст вказаних правових
норм свідчить про те, що право
користування членів сім'ї власника
житла кореспондується, є похідним від
права власності на будинок(квартиру) та
існує лише за наявності у власника
права приватної власності на це майно.

Чинним законодавством не передбачено
перехід прав і обов'язків попереднього
власника до нового в частині
збереження права користування житлом
членів сім'ї колишнього власника, а
отже у разі припинення права
власності особи на будинок (квартиру)
припиняється і право членів її сім'ї на
користування цим будинком (квартирою).

На підставі наведеного правильним є
висновок суду першої інстанції про те,
що після зміни власника житла і
переходу права власності на квартиру
до позивача ОСОБА_5 у відповідачки, як
члена сім'ї попереднього власника
квартири ОСОБА_7 припинилося право на
користування цим житлом.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 і на даний час
залишається зареєстрованою та
проживає у квартирі, яка належить
позивачу, чим порушує його право
власності та створює йому перешкоди у
користуванні квартирою, суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
про її виселення.

Доводи ОСОБА_4 про те, що вона має право
на користування спірною квартирою,
оскільки була зареєстрована в ній на
підставі укладеного з її колишнім
чоловіком ОСОБА_6 на невизначений строк
договору найму, який є чинним та у
відповідності до ст. 814 ЦК України є
обов'язковим для всіх наступних
власників, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Жодних доказів укладення
безстрокового договору найму із
попереднім власником, на який
покликається ОСОБА_4, нею суду не
надано, такий письмовий договір в
матеріалах справи відсутній. А один
лише запис у розділі будинкової книги
«прописка» про реєстрацію в АДРЕСА_1 на
підставі договору найму, не може бути
беззаперечним доказом укладення між
нею та ОСОБА_6 договору найму квартири
на невизначений строк.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції про зняття ОСОБА_4 з
реєстраційного обліку у вказаній
квартирі, оскільки виходячи зі змісту
норм статті 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", прийняте
рішення суду про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням, виселення відповідно є
підставою для виписки з квартири
(будинку), тому додатково ставити
питання про зняття осіб з
реєстраційного обліку не має потреби.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку про необхідність
виключення з першого та другого
абзаців резолютивної частини рішення
слова: "та зняття з реєстраційного
обліку".

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,314,317,325 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 24 грудня 2013
року змінити, виключивши з першого та
другого абзаців його резолютивної
частини слова: "та зняття з
реєстраційного обліку".

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Василевич В.С.

Гордійчук С.О.