Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2512/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

04.11.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Дьомич Л.М.

суддів - Єгорової
С.М.; Письменного О.А.

з участю секретаря - Лазаренко
В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 05 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за борговою розпискою від 18
вересня 2009 року по 18 лютого 2010 року в
сумі 10 тисяч 400 доларів США (83тисячі 72
гривні), а також починаючи з 18 лютого 2010
р. по 18 січня 2013 р. 3% річних від
простроченої суми - 910 доларів США (7
тисяч 916 гривень), загальна сума боргу
складає - 11 тисяч 310 доларів США (90 тисяч
388 гривень).

В обгрунтування позовних вимог
зазначила, що з 18 вересня 2009 року по 18
лютого 2010 року позичала ОСОБА_2 під
боргову розписку грошові кошти, а саме
18 вересня 2009 року передала під
розписку грошові кошти в сумі 5921,00
доларів США (47 тисяч 753 гривні) на 3
місяці під 4% ; 18 жовтня 2009 р. передала
під розписку грошові кошти в розмірі 1
тисяча доларів США (8 тисяч 65 гривень) на
3 місяці під 4%; 18 листопада 2009 р.
передала під розписку 1 тисячу доларів
США (7 тисяч 990 гривень) на 3 місяці під 4%
річних; 18 грудня 2009 р. передала під
розписку 600 доларів США ( 4 тисячі 782
гривні) на 3 місяці під 4%; 18 січня 2010 р.
передала під розписку 400 доларів США (3
тисячі 248 гривень); 18 лютого 2010 р.
передала під розписку 1 тисячу доларів
США (8 тисяч 24 гривні) на 3 місяці під 4%.

Всього сума боргу станом на 18 лютого 2010
року складає 10000 доларів США ( 79 тисяч 862
гривні).

У вказаній борговій розписці від 18
вересня 2009 р. по 18 лютого 2010 р.
зазначено, про те, що кошти надавались
ОСОБА_2 в борг на 3 місяці під 4%.

У встановлений у розписці строк борг не
повернуто, а відповідач уникає
будь-яких контактів з позивачем та в
добровільному порядку відмовляється
повертати кошти.

Відповідно до чинного законодавства, а
саме ст. 625 Цивільного кодексу України
позивач має право вимагати стягнення
заборгованості з відповідача з
урахуванням 3% річних та інфляційних
затрат.

ОСОБА_2 також необхідно сплатити
відсотки від суми позики у розмірі 400
доларів США (4%) - 3 тисячі 210 грн. та 3 %
річних починаючи з 18 лютого 2010 р. по 18
січня 2013 року в розмірі 910 доларів США.

Таким чином загальна сума боргу разом
з відсотками станом на 18 січня 2013 рік
складає 11 тисяч 310 доларів США, що в
перерахунку на гривні становить 90
тисяч 388 гривень.

Своїх зобов'язань відповідно до
розписок ОСОБА_2 фактично не виконала, у
зв'язку з чим ОСОБА_3 звернулася до суду
за захистом свого порушеного права
відповідно до ст. 15 ЦК України.

Під час розгляду справи ОСОБА_3
подано уточнену позовну заяву в якій
вона просила стягнути з ОСОБА_2 борг у
розмірі 177 514,32 грн. (сто сімдесят сім
тисяч п'ятсот чотирнадцять гривень
тридцять дві копійки), який складається
з 172 344 грн. (сто сімдесят дві тисячі
триста сорок чотири) боргу, що
еквівалентні 21543 (двадцять одній тисячі
п'ятсот сорок трьом) доларам США та 3%
річних від простроченої суми і
інфляційних затрат в розмірі 5 170, 32 грн.
(п'ять тисяч сто сімдесят гривень
тридцять дві копійки (а.с. 32-37).

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 05 серпня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
борг в сумі 20343 ( двадцять тисяч триста
сорок три) доларів США, що по курсу НБУ
станом на 05 серпня 2014 р. становить 247 777,
74 (двісті сорок сім тисяч сімсот
сімдесят сім гривень сімдесят чотири
копійки) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 903
грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1574
грн.

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною
скаргою, в якій просить про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення яким відмовити в задоволенні
позову. Зазначає, що суд першої
інстанції приймаючи рішення не повно
з'ясував обставини, що мають істотне
значення для справи, неправильно
застосовано норми матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши письмові
докази по справі, перевіривши рішення
суду у межах доводів апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
за таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції дійшов висновку, що з
ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь
позивача сума боргу за борговою
розпискою в розмірі 247777,74 грн., оскільки
між сторонами укладено договір позики
умови якого позивач виконала у
повному обсязі, а відповідачем умови
договору належним чином не виконано та
грошові кошти позивачу не повернуто.

Висновок суду про стягнення з
відповідача борг за договором позики,
відповідає обставинам справи,
встановленим на підставі наданих
сторонами доказів та ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 неодноразово надавала ОСОБА_2 в
позику кошти. Згідно
боргової розписки ОСОБА_2 винна ОСОБА_3
15310 доларів США. Нижче у даній борговій
розписці зазначені щомісячні
розрахунки боргу сторін (а.с. 25). Вказана
розписка про отримання ОСОБА_2 в борг
грошових коштів написана особисто нею,
а також особисто нею зроблений запис в
кінці розписки « 16.01.2011 -20715 дол.+ 828
дол.=21534 дол.» та напроти даної суми
стоїть підпис ОСОБА_2, що підтверджено
останньою в судовому засіданні.
Оригінал боргової розписки долучений
до матеріалів цивільної справи.

Підрахунок боргу у вказаній розписці
сторонами проведено спільно. Борг та
зобов'язання по поверненню боргу
зазначено у доларах США. ОСОБА_2 з 08.11.2011
р. по 22.10.2012 р. частково повернуто
позику в сумі 1200 дол. США

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного судочинства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передачу грошової суми.

Отже, письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої
статті 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований у письмовій формі, якщо
він підписаний його стороною
(сторонами).

Договір позики є двостороннім
правочином, а також він є одностороннім
договором, оскільки після укладення
цього договору всі обов'язки за
договором позики, у тому числі
повернення предмета позики або рівної
кількості речей того ж роду та такої ж
якості, несе позичальник, а
позикодавець набуває за цим договором
тільки права.

За своєю суттю розписка про
отримання в борг грошових коштів є
документом, який видається боржником
кредитору за договором позики,
підтверджуючи як його укладення, так і
умови договору, а також засвідчуючи
отримання боржником від кредитора
певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У відповідності до ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно правової позиції Верховного
Суду України, яка викладена в постанові
від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 письмова
форма договору позики внаслідок його
реального характеру є доказом не лише
факту укладення договору, але й факту
передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім
правочином, а також він є одностороннім
договором, оскільки після укладення
цього договору всі обов'язки за
договором позики, у тому числі
повернення предмета позики або рівної
кількості речей того ж роду та такої ж
якості, несе позичальник, а
позикодавець набуває за цим договором
тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в
борг грошових коштів є документом, який
видається боржником кредитору за
договором позики, підтверджуючи як
його укладення, так і умови договору, а
також засвідчуючи отримання боржником
від кредитора певної грошової суми або
речей.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог, оскільки
ОСОБА_2 не було надано належних,
допустимих та достовірних доказів
повного виконання нею зобов'язань за
договором позики. Вказана боргова
розписка, яка свідчить про отримання
грошових коштів боржником ОСОБА_2
написана особистою нею.

Судом не ставляться під сумнів надані
розрахунки, оскільки сторонами спільно
проведений підрахунок боргу в
даній розписці.

У період з 08 листопада 2011 року по 22
жовтня 2012 року відповідачем
частково повернуто борг в сумі 1200 дол.
США.

Оскільки борг ОСОБА_2 повернуто
частково, а позивачем заявлено
клопотання про повернення суми боргу в
гривнах по курсу НБУ станом на
день винесення рішення, стягненню з
відповідача підлягає сума боргу в
розмірі 247777,74 грн.

Досліджуючи боргову розписку, суд
виявив правову природу укладеного
договору і зробив правильні правові
висновки, що між сторонами укладено
договір позики, умови якого зазначені
у представленій розписці позичальника,
який посвідчує передання йому
позикодавцем визначених грошових сум
та містить термін їх повернення.

Рішення суду в частині вирішення
і відмови в задоволенні вимог про
стягнення 3% річних з урахуванням
індексу інфляції позивачем не
оскаржуване.

Суд першої інстанції обґрунтовано
виходив із того, що з відповідача на
користь позивача необхідно стягнути
суму основного боргу так як між
сторонами була домовленість про їх
розмір та виплату, а тому оскаржене
рішення суду є законним і
обґрунтованим. Доводи апеляційної
скарги щодо підстав складання
розписки, а також посилання на спільну
підприємницьку діяльність
спростовується дослідженими
об'єктивними доказами.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України,
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст.
313, ст. 314, ст. 315, ст. 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 05 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: