Справа № 146/796/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" червня 2014 р.
Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого - судді
Семко Г.В.,

при секретарі
Козачук Н.П.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Томашполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про звільнення від сплати
заборгованості за аліментами, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з цим позовом до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами, посилаючись на те, що
постановою Томашпільського районного
суду від 24 січня 2001 року з нього
стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини всіх виді заробітку,
але не менше 1/2 частини
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, щомісячно, починаючи з 12
січня 2001 року до повноліття дитини.

З 2004 року позивач вказує, що його
стан здоров'я погіршився. Кілька разів
на рік він лікується в стаціонарних
умовах у Вінницькій обласній клінічній
психіатричній лікарні з приводу
органічного ураження головного мозку
внаслідок перенесених
черепно-мозкових травм. Фактично з 2000
року позивач перебуває на утриманні
своєї матері. З вересня 2012 року він
перебуває на обліку в УПСЗН
Томашпільської РДА і отримує державну
соціальну допомогу, як особа, що не має
права на пенсію, в сумі 894 гривні. З 1
жовтня 2013 року згідно огляду МСЕК
позивач ОСОБА_1 визнаний інвалідом
третьої групи загального захворювання,
інвалідність встановлена до 1
листопада 2015 року. Таким чином,
оскільки позивач працювати не може в
нього виникла заборгованість по
аліментам в розмірі 43468,60 грн.

Оскільки заборгованість сплатити
не може, тому з даним позовом він
вимушений звернутися до суду та
просить повністю звільнити його від
сплати заборгованості за аліментами
призначеними постановою
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 24 січня 2001 року.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав,
зазначив що згоден сплачувати аліменти
частково з отримуваної соціальної
допомоги.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
просить повністю відмовити в
задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, прийшов до
наступного висновку.

Статтею 10 ЦПК України, передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 57 ЦПК України зазначено, що
доказами є будь - які фактичні дані на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, позивач
зобов'язаний довести ті обставини, на
які він посилається, як на підставу
своїх вимог.

Відповідно до ст. 197 Сімейного кодексу
України з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів суд
може відстрочити або розстрочити
сплату заборгованості за аліментами.
За позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.
Суд може звільнити платника аліментів
від сплати заборгованості, якщо буде
встановлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Крім того, згідно роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 р. за № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» суд може за передбачених
ст.197 СК України умов - повністю або
частково звільнити аліментоплатника
від сплати заборгованості (п. 22).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства», кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Як встановлено судом, згідно постанови
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 24 січня 2001 року
з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх
видів заробітку, але не менше ? частини
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, щомісячно починаючи з 12 січня
2001 року і до її повноліття (а.с.8)

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам позивачу ОСОБА_1 станом на 1
вересня 2013 року встановлено
заборгованість по несплаті аліментів в
розмірі 43468,60 гривень (а.с.7).

Відповідно до довідки виданої УПСЗН
Томашпільської РДА позивач ОСОБА_1
отримує соціальну допомогу як особа,
яка не має права на пенсію в сумі 894
гривні (а.с.16)

Згідно довідки до акта огляду МСЕК
позивачу ОСОБА_1 з 1 жовтня 2013 року
встановлена третя група інвалідності
загального захворювання (а.с.15)

Однак ОСОБА_1 не надав суду доказів, які
б беззаперечно свідчили, що
заборгованість за аліментами виникла
через тяжку хворобу.

Копія направлення на госпіталізацію у
психіатричну лікарню від 28.04.2014 р. та
копія довідки до акта огляду МСЕК, які
були надані позивачем, свідчить про
наявність в нього помірної деменції
внаслідок органічного ураження мозку
травматичного ґенезу та наявності
третьої групи інвалідності за
загальним захворюванням, яка
встановлена з 1 жовтня 2013 року. Однак
іншої об'єктивної документації, яка б
свідчила про ступінь тяжкості
захворювання, час його виникнення,
обмеження у працездатності,
необхідності коштовного лікування,
настання непрацнездатності тощо,
позивачем суду надано не було. Більш
того, доказів проходження лікування в
зв'язку з хворобою також суду не надано.

Відсутність постійного місця роботи,
на що посилається позивач як на
підставу звільнення від сплати
заборгованості, не можна вважати
поважною причиною неналежного
виконання обов'язків по сплаті
аліментів.

Крім того, як уже зазначалося вище,
направлення на госпіталізацію
датоване 28.04.2014 р., інвалідність
позивачу встановлено з 01.10.2013 року, а
заборгованість по аліментам виникла з
2009 року. Таким чином заборгованість по
аліментам на утримання дочки ОСОБА_4
виникла через невиконання позивачем
вимог державного виконавця та рішення
суду про стягнення аліментів на
утримання дочки.

Доказів наявності інших істотних
причин для звільнення від сплати
заборгованості по аліментам суду не
надано.

З урахуванням встановлених обставин,
суд не вбачає підстав для звільнення
позивача від сплати заборгованості за
аліментами.
На підставі
викладеного, керуючись статями 197 СК
України, статями 10, 15, 57-61, 64, 79, 88, 212-215, 218,
294 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про звільнення від сплати
заборгованості за аліментами,
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Вінницької області через
Томашпільський районний суд
Вінницької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено
13 червня 2014 року

Суддя:
Г.В. Семко