ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ДЕАК Ю.В.

за участю

представника позивача
ОСОБА_1;

представника відповідача
ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну
розміру аліментів на тверду грошову
суму

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3)
звернувся до Дарницького районного
суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 (далі
по тексту - відповідач, ОСОБА_4) про
зміну розміру аліментів на тверду
грошову суму.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22
лютого 2007 року рішенням Дарницького
районного суду м. Києва стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частини від всіх доходів
щомісячно, починаючи з 10.01.2007 року та до
його повноліття. Однак після
присудження аліментів у позивача
народилось двоє дітей, в зв'язку з чим
його сімейний стан змінився. Крім того,
позивач офіційно не працевлаштований
та отримує нерегулярний, мінливий
дохід за одноразове виконання роботи.
На підставі положень ч. 1 ст. 192
Сімейного кодексу України (далі по
тексту - СК України) позивач просить суд
змінити розмір призначених рішенням
суду аліментів на тверду грошову суму у
розмірі 1 100 грн., щомісячно, але не менше
ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 14 січня 2014 року відкрито
провадження у даній справі та
призначено її до розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила суд їх задовольнити, вказавши
на те, що після призначення аліментних
зобов'язань, у позивача народилося двоє
дітей, а також у нього на утриманні
знаходиться мати, яка є пенсіонером та
те, що ОСОБА_3 офіційно не
працевлаштований та отримує
нерегулярний, мінливий дохід, а відтак
є всі правові підстави для зміни
розміру аліментів.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечувала, просила суд відмовити в
задоволенні позову, пославшись на
недоведеність позивачем погіршення
його матеріального стану, а навпаки на
збільшення його доходів порівняно з
встановленими судом обставинами під
час розгляду справи про стягнення
аліментів.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від даного шлюбу мають сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 22 лютого 2007 року з ОСОБА_3
стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частини від всіх доходів
щомісячно, починаючи з 10.01.2007 року та до
його повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
по тексту - ЦПК України) судові рішення,
що набрали законної сили обов'язкові
для всіх органів державної влади і
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
посадових і службових осіб та громадян
і підлягають виконанню на всій
території України.

За змістом чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про
права дитини від 20 листопада 1989 року,
яка ратифікована Постановою Верховної
Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII
та набула чинності для України 27
вересня 1991 року, держава визнає право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Ухвалюючи рішення від 22.02.2007 року про
стягнення з позивача аліментів в
розмірі 1/4 частки всіх видів його
заробітку, суд виходив з положень ч. 3
ст. 181 СК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечувалось сторонами у судовому
засіданні, 07 вересня 2006 року ОСОБА_3
уклав шлюб з ОСОБА_6.

Після ухвалення у лютому місяці 2007 року
рішення про стягнення з відповідача
аліментів на утримання сина ОСОБА_5, у
нього від зазначеного вище шлюбу з
ОСОБА_6 народилось двоє синів, а саме:
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження серії НОМЕР_3 та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується
свідоцтвом про його народження серії
НОМЕР_4.

Встановлені судом обставини свідчать
про те, що після ухвалення Дарницьким
районним судом м. Києва рішення про
стягнення з ОСОБА_3 аліментів на
утримання сина ОСОБА_5, у відповідача
сталися істотні зміни у його сімейному
стані.

Окрім того, судом також встановлено, що
до 13 жовтня 2010 року ОСОБА_3 працював у
ВСГО «Федерація футболу України» на
посаді спеціаліста Управління
справами та був звільнений у зв'язку із
скороченням штату працівників.

З 13.10.2010 року по 15.01.2011 року позивач
працював на громадських засадах в
Комітеті жіночого футболу України та
не отримував заробітної плати.

З 16.01.2011 року ОСОБА_3 працював у ВСГО
«Федерація футболу України» на посаді
спеціаліста Управління справами та
наказом № 185 від 05.06.2013 року його
звільнено з займаної посади в зв'язку з
скороченням штату працівників.

На даний час позивач офіційно не
працює, проте як відповідно до
відомостей з бази даних Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків Міністерства доходів і зборів
України про суми виплачених доходів,
дохід позивача за 2013 рік становив 249 801,75
грн., що свідчить про те, що останній має
нерегулярний, мінливий дохід, а відтак
наведене вказує також на зміну його
матеріального стану у порівнянні з
часом ухвалення зазначеного рішення
суду про стягнення аліментів.

Частиною 1 статті 192 СК України
встановлено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

При цьому, враховуючи положення стст.
181, 192 СК України розмір аліментів,
визначених рішенням суду, та спосіб їх
присудження не вважається незмінним.
Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження.
Стаття 192 СК України тільки вказує на
можливість зміни раніше встановленого
розміру аліментів за наявності
доведених в судовому засіданні
підстав, а саме, зміни матеріального
або сімейного стану.

Водночас, за змістом ст. 184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

А статтею 182 СК України встановлено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Виходячи зі змісту вказаних положень
Закону та встановлених судом обставин
щодо зміни сімейного та матеріального
стану позивача, суд дійшов висновку про
наявність правових підстав,
передбачених стст. 184, 192 СК України, для
зміни розміру аліментів, визначених
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 22.02.2007 року, з частки від
доходу позивача на тверду грошову суму.

Проте, керуючись положеннями стст. 180, 182
СК України, тобто виходячи із
можливості кожного з батьків
утримувати дитину та їх матеріальний
стан, суд не може погодитися з вимогою
позивача про встановлення аліментів у
твердій грошовій сумі в розмірі 1 100
грн., а вважає за можливе змінити його
на тверду грошову суму у розмірі 3 000
грн. щомісячно, починаючи від дня
набрання даним рішенням законної сили
та до повноліття дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 7, 180, 182-184 192 Сімейного кодексу
України, стст. 14, 57, 60, 88, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що
стягуються за рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 22 лютого 2007
року з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) на утримання неповнолітнього
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини
від його заробітку на тверду грошову
суму у розмірі 3 000 грн., щомісячно,
починаючи від дня набрання даним
рішенням законної сили та до
повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) витрати по сплаті судового
збору в сумі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.