АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1489/14
Головуючий в І інстанції: Постол В.С.
Доповідач: Слюсаренко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко П.Я.
при секретарі:Сікорі О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 26 березня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Партизанської
селищної ради Генічеського району
Херсонської області про визнання права
власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду із позовом, в якому
просили визнати за ними в рівних
частках право власності на спадкове
майно, а саме: земельну ділянку площею
4,15га, нормативною оцінкою 70484 грн.,
розташованої на території
Партизанської селищної ради
Генічеського району Херсонської
області.

Посилаються на те, що після смерті
матері не можуть успадкувати спірну
земельну ділянку, через відмову
нотаріуса у прийнятті заяві на
оформлення спадщини у зв'язку із
пропуском строку прийняття спадщини.
Зазначають , що на момент смерті матері
постійно проживали з нею та вели
спільне господарство, від прийняття
спадщини не відмовлялися, а тому
фактично прийняли спадщину після
померлої, а зазначене майно перейшло в
їх управління та володіння як до
спадкоємців першої черги за законом.

Рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 26 березня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права , просили рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів прийшла до висновку , що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
відсутності перешкод у отриманні
позивачами свідоцтва про право на
спадщину у нотаріальному порядку та
відсутності цивільно- правового спору
між сторонами.

Такий висновок суду ґрунтується на
матеріалах справи і нормах закону, що
регулює спірні правовідносини.

Судом встановлено і вбачається із
матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла матір позивачів ОСОБА_6.

На підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії
1У-ХС №002870 від 27.05.2003 року, ОСОБА_6 була
власником земельної ділянки площею 4,15
га, розташованої на території
Партизанської селищної ради
Генічеського району Херсонської
області

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на день смерті матері
постійно проживали та були
зареєстровані разом із спадкодавцем,
а тому в силу положень ч. 4 ст. 1268 ЦК
України є такими, що прийняли спадщину.

З повідомлення Генічеської
нотаріальної контори від 06.02.2014 року
вбачається, що спадкова справа після
смерті ОСОБА_6 не відкривалася, з заявою
про прийняття спадщини ніхто із
спадкоємців не звертався, заяву про
відмову від спадщини не подавав.

Доказів відмови нотаріуса у прийнятті
заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на видачу
свідоцтв про право на спадщину за
законом , оскарження такої відмови у
передбаченому законом порядку та
відмови нотаріуса у видачі свідоцтв
про право на спадщину, позивачами
всупереч вимогам ст. 10, 11, 60 ЦПК
належними та допустимими доказами не
доведено.

Відповідно до ст. 67 Закону України " Про
нотаріат " свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину , виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

З огляду на невиконання спадкоємцями
визначеного ст. 1297 ЦК України обов'язку
звернутися до нотаріуса за видачею
свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно, недоведеність
позивачами існування перешкод у
отриманні свідоцтва про право на
спадщину після смерті матері,
враховуючи відсутність відмови
нотаріуса у видачі свідоцтв про право
на спадщину та відсутність доказів
оспорювання чи невизнання будь-якою
особою права позивачів на
спадкування майна після матері,
звернення позивачів до суду з вимогою
про визнання права власності на
спадкове майно є передчасним.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про відсутність правових
підстав для задоволення позовних
вимог.

Доводи апеляційної скарги не
підтверджені належними доказами, не
ґрунтується на нормах закону, що
регулює спірні правовідносини і
висновків суду не спростовують. Доводи
апелянтів про неможливість отримання
свідоцтва у нотаріуса через пропуск
шестимісячного строку для звернення з
заявою про прийняття спадщини
позбавлені правового обґрунтування,
оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на час
відкриття спадщини постійно проживали
із спадкодавцем, а отже в силу вимог ст.
1268 ЦК України вважаються такими, що
прийняли спадщину , а тому мають
відповідно до ст. 1296 ЦК України
отримати свідоцтво про право на
спадщину.

Судом першої інстанції повно з'ясовані
обставини справи, рішення суду
ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 26 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у касаційному
порядку протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: