АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8736/2014 Головуючий у
1-й інстанції: Волкова С.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 23 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, Шостої Київської
державної нотконтори про визнання
заповіту нікчемним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 рокупозивач звернувся в суд
із зазначеним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених вимог, просив
визнати нікчемним заповіт від 21.05.2012
року посвідчений приватним нотаріусом
КМНО ОСОБА_3 реєстраційний номер №780
від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2

Свої вимоги обґрунтовував порушенням
вимог щодо форми та посвідчення
заповіту, оскільки у посвідчувальному
написі нотаріусом не вказано хворобу,
через яку заповідач не міг підписати
заповіт, а також фізичну ваду, через яку
заповідач не міг прочитати заповіт.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 23 травня 2014 року - в
задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
3150,56 грн. судових витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі,
посилаючись на те, що суд ухвалив його з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, не з'ясувавши
дійсні обставини спору.

Вказує на те, що в матеріалах справи
містяться докази, які фактично
доводять нікчемність даного правочину,
а саме: покази нотаріуса та свідків,
яких було допитано безпосередньо у
судовому засіданні, а також сам
заповіт, який було долучено до
матеріалів справи.

Крім того, доводи, що заповідач не міг
розписатись в заповіті, не є
переконливими, що дає підстави
стверджувати про нікчемність заповіту.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з відсутності в діях нотаріуса
порушень норм чинного на час
посвідчення заповіту законодавства .

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ст. 1247,1248,1253 ЦК України,
які діяли на момент вчинення правочину,
заповіт складається у письмовій формі
із зазначенням місця та часу його
складення. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до частини
четвертої статті 206 цього Кодексу.
Заповіт має бути посвідчений
нотаріусом. Нотаріус посвідчує
заповіт, який написаний заповідачем
власноручно або за допомогою
загальноприйнятних технічних засобів.
Нотаріус може на прохання особи
записати заповіт з її слів власноручно
або за допомогою загальноприйнятних
технічних засобів. У цьому разі заповіт
має бути вголос прочитаний заповідачем
і підписаний ним. Якщо заповідач через
фізичні вади не може сам прочитати
заповіт, посвідчення заповіту має
відбуватися при свідках. На бажання
заповідача його заповіт може бути
посвідчений при свідках.

Судом встановлено, що 27.08.2012 p. помер
ОСОБА_4, який за життя 21.05.2012 p. склав
заповіт на випадок своєї смерті, яким
заповів своїй дружині ОСОБА_2 усе своє
майно, що буде належати йому на день
його смерті, де б воно не знаходилося і
з чого б воно не складалось, а також все
те, на що він за законом матиме право.

Заповіт посвідчений приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_3 за реєстровим
№780 в присутності свідків, обраних ним
особисто, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 У заповіті
зазначено, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_4
внаслідок хвороби (перенесено інсульт)
не може сам прочитати і підписати текст
заповіту, згідно зі ст. 1253 ЦК України
заповіт посвідчено в присутності
свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зачитали
цей заповіт ОСОБА_4 вголос та поставили
свої підписи на ньому. Свідки
засвідчили, що не є спадкоємцями за
заповітом, членами сім'ї та батьками,
родичами спадкоємця за заповітом.

У зв'язку з хворобою ОСОБА_4 цей заповіт
на його прохання, за його дорученням в
його присутності та в присутності
нотаріуса після прочитання тексту
заповіту свідками вголос був
підписаний ОСОБА_7, складено та
посвідчено вдома за адресою: АДРЕСА_1.

Аналізуючи висновки суду першої
інстанції, колегія суддів погоджується
з тим, що при посвідченні заповіту
приватним нотаріусом дотримано усіх
вимог діючого на момент посвідчення
заповіту законодавства про нотаріат, а
саме: перевірено дієздатність
заповідача, з'ясовано його
волевиявлення та складено заповіт з
його слів, ОСОБА_4 роз'яснено зміст
ст.ст.1223,1235, 1241,1248,1254,1307 ЦК України,
свідкам роз'яснено зміст ст. 1255 ЦК
України, про причини, з яких ОСОБА_4 не
мав змоги підписати заповіт, зазначено
у тексті заповіту та в
посвідчувальному записі, що відповідає
вимогам п.5 глави 9 Розділу 1 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України.

Крім того, оспорюваний заповіт
укладений у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
укладення, заповіт посвідчено
нотаріусом, на прохання заповідача
нотаріус записала заповіт з його слів
за допомогою загальноприйнятних
технічних засобів, у зв'язку з хворобою
заповідача за його дорученням текст
заповіту у його присутності та
присутності нотаріуса підписано іншою
особою, із зазначенням у тексті
заповіту та в посвідчувальному написі
причин, з яких текст заповіту не був
підписаний заповідачем.

Посвідчення заповіту відбулося при
двох свідках, які зачитали заповіт
вголос та поставили свої підписи на
ньому, у тексті заповіту занесені
відомості про особи свідків.

Приватний нотаріус КМНО ОСОБА_3 при
посвідченні заповіту ОСОБА_4 діяла в
межах своїх повноважень, нею не було
порушено чинне законодавство, у тому
числі Порядок вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затверджений
наказом МЮ України №296/9 від 22.02.2012 p..
зареєстрований в МЮ України за №282/20595.

Твердження апелянта про те, що нотаріус
в порушення вимог законодавства у
заповіті не вказала хворобу
спадкодавця, є безпідставними,
оскільки у ньому зазначено таку
причину (перенесено інсульт).

Посилання апелянта на те, що лише
наявність фізичної вади є підставою
для підписання заповіту іншою особою
не заслуговують на увагу, оскільки
відповідно до Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
передбачено і хворобу і інші причини,
серед яких неписьменність особи, яка, у
свою чергу, не відноситься ані до
хвороб, ані до фізичних вад.

Також не заслуговують на увагу
твердження апелянта про те, що нотаріус
не прочитала для спадкодавця вголос
заповіт і не зробила про це в ньому
відмітку, оскільки наказом МЮ України
№1951/5 від 26.12.2012 p. з 26.12.2012 p. встановлено,
якщо фізична особа, яка звернулася за
вчиненням нотаріальної дії, має вади
зору або з інших причин не має змоги
самостійно прочитати документ,
нотаріус уголос прочитує їй текст
документа, про що на документі робиться
відповідна відмітка.

В свою чергу нотаріус при посвідчені
заповіту може використати дві форми
посвідчувальних написів, a саме: Форма
№47 та Форма №49, які затверджені
наказом МЮ України №3253/5 від 22.12.2010 p.
«Про затвердження Правил ведення
нотаріального діловодства»,
зареєстрованого в МЮ України 23.12.2010 р.
за №1318/18613, в яких законодавець надав
право зачитувати текст заповіту уголос
саме свідкам, а не нотаріусу.

Таким чином, з урахуванням викладеного,
апеляційна інстанція приходить до
висновку про відсутність в діях
нотаріуса порушень норм, чинного на час
посвідчення заповіту, законодавства та
не знаходить підстав для скасування
законного та обґрунтованого рішення
суду першої інстанції.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 23 травня 2014 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді