Головуючий суду 1 інстанції - Кравченко
Доповідач - Бережна С.В.
Провадження № 22ц/782/1487/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області у складі:

Головуючого - Бережної С.В.

Суддів: Кострицького В.В., Стахової Н.В.,

при секретарі: Веселові С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду м.Луганська від 23 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Луганської обласної дирекції, третя
особа ОСОБА_4 про стягнення суми
грошових коштів, як безпідставно
набутого майна,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Луганської обласної дирекції, третя
особа ОСОБА_4 про стягнення суми
грошових коштів, як безпідставно
набутого майна. В обгрунтування позову
зазначив, що в серпні 2008 року позивач з
метою придбання заставного майна, що
знаходиться в іпотеці у відповідача,
звернувся до останнього. Із наданого
йому списку майна, що підлягає
реалізації, більш всього позивача
зацікавив приватний будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Було
отримано узгодження з кредитним
комітетом з проблемних кредитів
Луганської обласної дирекції ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль» на продаж
будинку та позивачу надали протокол,
яким було затверджено можливість
укладання договору відступлення вимог,
що до боргу за кредитним договором №
014/0043/82/93664 від 15.09.2006 року за 100 000,00
гривень. В той же день, а саме 25.09.2008 року
в касі Луганської обласної дирекції
позивач заплатив гарантійний внесок в
сумі 5 800 доларів США та отримав від
ОСОБА_7 ключі від будинку та копії
документів на нього. 26.09.2008 року позивач
переїхав до будинку де мешкає на час
звернення до суду із позовом. Після
вселення в будинок позивач зробив
ремонт та погасив комунальні послуги.
29.04.2012 року позивач отримав лист від
ОСОБА_4 в якому останній повідомив про
те, що він придбав на прилюдних торгах
будинок і є його власником. 02.07.2012 року
та 17.08.2012 року позивач звертався до
відповідача із заявами про повернення
зайво сплачених коштів в сумі 5800.00
доларів США, але отримав відмову про
повернення грошових коштів. На
підставі викладеного позивач просить
стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
грошові кошти в сумі 46359,40 грн., що є
гривневим еквівалентом 5800 доларів США,
як безпідставно набуте майно.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 23 грудня 2013 року у
задоволені зазначених позовних вимог
ОСОБА_2 було відмовлено за
необґрунтованістю. Судові витрати було
віднесено за рахунок позивача.

ОСОБА_2, не погодившись з рішенням,
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на необґрунтованість
та незаконність даного рішення,
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та неповне
з»ясування судом обставин по справі,
просив оскаржене рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі, оскільки спірна сума
набута відповідачем від нього
безпідставно та без будь-яких
договірних правовідносин, чому ним
надано достатньо відповідних доказів.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
та переглянувши рішення суду, виходячи
з положень ст.. 303 ЦПК України в межах
доводів апеляції та позовних вимог,
вважає апеляційну скаргу такою, що
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені у судовому засіданні.

Однак вказаним положенням закону
оскаржене рішення не відповідає у
повному обсязі та підлягає скасуванню.

В ст. 303 ЦПК України зазначено, що під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Так судом першої інстанції
встановлено, що 15.09.2006 р. між АТ
Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 було
укладено кредитний договір №
014/0043/82/93664, яким ОСОБА_8 було надано
кредитні кошти у сумі 12 000,00 доларів США
під заставу житлового будинку у
АДРЕСА_1. (а.с.8, 71-72). У зв'язку із
невиконанням позичальником умов,
укладеного кредитного договору, Банк
звернувся до Алчевського міського суду
із заявою про видачу судового наказу №
14-12/5711 від 09.08.07 року про стягнення з
ОСОБА_8 кредитної заборгованості.

16.11.2007 р. відділом ДВС Алчевського
міського Управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження (ВП 3190595) з примусового
виконання судового наказу № 2н-512
виданого 19.09.2007р. про стягнення з ОСОБА_8
на користь відповідача боргу 15 245,87
доларів США та 15,00 грн.(а.с.48).

25.07.2008р. державним виконавцем описано
та арештовано житловий будинок у
АДРЕСА_1 про що складено акт опису й
арешту майна (а.с.50-51).

Матеріалами справи підтверджується, що
25 вересня 2008 року позивач особисто вніс
у касу відповідача грошові кошти у сумі
5 800 дол. США на погашення кредитної
заборгованості ОСОБА_8 (а.с.18).

При цьому судом першої інстанції в
результаті з»ясування обставин по
справі та дослідження наданих
сторонами доказів встановлено, що у
матеріалах справи відсутні докази, що
позивач зробив вказані дії всупереч
власній волі, під примусом відповідача
або іншої особи, а також встановлено, що
на час перерахування грошових коштів у
позивача були відсутні грошові
зобов'язання перед відповідачем та
підстави для перерахування таких
коштів.

На підставі наведеного судом
враховуючи положення ст..ст. 11, 1212 ЦК
України здійснено висновок про те, що
позивачем на підставі положень ст.. 60
ЦПК України не доведено
обгрунтованості щодо безпідставності
набуття майна відповідачем.

При цьому також судом було здійснено
висновок про відсутність пропуску
позивачем строку позовної давності,
передбаченого положеннями ст..ст. 257, 261
ЦК України, у зв»язку з чим відсутні
підстави для застосування такого
строку за заявою відповідача, наданою в
судовому засіданні, а також зроблено
висновок про віднесення судового збору
за рахунок позивача у відповідності до
положень ст.. 88 ЦПК України.

Однак з вищенаведеними висновками суду
першої інстанції щодо відсутності
підстав для задоволення його позовних
вимог у відповідності до положень ст..
1212 ЦК України колегія суддів
погодитися не може, виходячи з
наступного.

Так дійсно відповідно до положень ст.. 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: 1) договори та інші правочини; 2)
створення літературних, художніх
творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності; 3)
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; 4) інші
юридичні факти.

Згідно ж ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Дійсно з матеріалів справи вбачається
та не оспорюється сторонами, що між
відповідачем ПАТ КБ „Райффайзен Банк
Аваль" та ОСОБА_8 виникли кредитні
зобов»язання, в ході реалізації яких на
майно ОСОБА_8, а саме на належний йому
вищезазначений будинок було накладено
арешт.

Відповідно до протоколу Комітету з
проблемних кредитів Банку відповідача
(а.с. 6), вказаним Комітетом було
прийнято рішення щодо можливості
укладання договору відступлення
вимоги боргу за кредитним договором,
укладеним з ОСОБА_8, за 100000 грн. І
зазначений договір мав намір укласти з
відповідачем позивач по справі ОСОБА_2
При цьому, маючи такий намір, позивач
вніс до банку відповідача 25.09.2008 р. 5800
доларів США, що підтверджується
відповідною квитанцією № 1/272 (.а.с 18), в
якій платником зазначеного платежу є
сам ОСОБА_2, отримувачем зазначених
коштів - ОСОБА_8, а відповідач зазначено
банком отримувача.

При цьому метою платежу зазначено
часткове погашення заборгованості
ОСОБА_8 за його кредитним договором,
однак ніяких зобов»язань ОСОБА_2 перед
банком відповідача у зв»язку з
вказаним кредитним договором не було і
не могло бути, тим більш що ніякого
договору відступлення вимоги боргу між
ОСОБА_2 та Банком відповідача в
подальшому так укладено і не було, а
позивач ніяким чином не виявляв свого
волевиявлення на часткове погашення
боргових зобов»язань сторонньої для
нього особи ОСОБА_8

Таким чином ні у відповідача по справі,
а ні у самого боржника ОСОБА_8 ніяких
правових підстав для отримання від
позивача вищезазначеної суми не має, і
набуття банком відповідача вказаної
суми від позивача відбулося без
достатньої правової підстави, та
відповідно до положень ст.. 1212 ЦК
України зазначена сума повинна бути
повернута відповідачем позивачеві,
позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно набутої суми у розмірі
46359,40 грн. за курсом на час звернення з
позовом, який дорівнював7,993 грн. за
долар США, повинні бути задоволені у
повному обсязі, а рішення суду
скасоване та ухвалене нове про таке
задоволення позову у відповідності до
положень ст.. 309 ЦПК України.

У відповідності до положень ст.. 88 ЦПК
України на користь позивача з
відповідача повинні бути стягнуті
судові витрати у розмірі 474 грн. за
звернення до суду із позовом.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України
судова колегія ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Луганська від 23 грудня 2013 рок
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Луганської обласної дирекції на
користь ОСОБА_2 суму грошових коштів у
розмірі 46359,40 грн., як безпідставно
набуте майно, та судові витрати в
розмірі 474 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена до Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: