Справа№592/4975/14-ц
Провадження №2/592/1455/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі:

головуючого - судді
Корольової Г.Ю.

при секретарі
Кириченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Суми цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

19.05.2014 року позивачка - ОСОБА_1
звернулася до суду з вище вказаним
позовом, мотивуючи свої вимоги
мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі
з відповідачем з 14.12.2003 року по час
розірвання шлюбу 15.08.2013 року. Від шлюбу
народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. За
час спільного життя і за спільні кошти
вони придбали квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, яка була оформлена на ім'я
відповідача. В даний час між нею та
відповідачем виникають суперечки з
приводу володіння та розпорядження
квартирою, яка перебуває у їх спільній
сумісній власності. Вважає, що оскільки
зазначене майно була набуто в період
шлюбу та за рахунок спільних коштів, то
кожен з подружжя має право на спірну
квартиру, але прохає збільшити її
частку до 2/3 частин, оскільки син
проживає з нею, відповідач аліменти не
сплачує і вважає, що для забезпечення
належних умов для навчання, виховання,
фізичного, психічного, соціального,
духовного та інтелектуального
розвитку дитини вона має право на 2/3
частки квартири.

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позовні
вимоги у повному обсязі, посилаючись на
те, що відповідач аліменти не сплачує,
матеріальної допомоги не надає, за
квартиру платить кредит вона особисто,
але і не заперечувала, що при здачі
квартири в оренду отримує орендну
плату особисто.

Представник позивача позов визнає
частково і не заперечує на визнання за
позивачкою1/2 частини спірної квартири.

Суд, заслухавши пояснення
позивачки та її представника,
представника відповідача, дослідивши
матеріали даної цивільної справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що сторони
14.12.2003 року вступили до шлюбу, якій
15.08.2013 року було розірвано. (а.с. 10, 17).

Згідно свідоцтва про право власності
під час шлюбу (06.06.2002 року), сторонами за
рахунок спільних коштів було придбано
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка була
оформлена на відповідача та визнано
сторонами у судовому засіданні (а.с.16).

Правовідносини що виникли між
сторонами є сімейними і врегульовані
ст. ст. 60-71 СК України.

Згідно зі ст. 60 СК України, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є
спільної сумісною власністю, а тому
позивачка має право власності на 1/2
частину квартири.

Під час шлюбу народився син - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого записаний
відповідач і підтверджується
свідоцтвом про його народження (а.с. 11).

Відповідно п.30 Постанови №11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справи про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» визначено,
що при вирішення спору про поділ майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, суд згідно з
частинами 2,3 ст. 70 СК України в окремих
випадках може відступити від засади
рівності часток подружжя, враховуючи
обставини, що мають істотне значення
для справи, а також інтереси
неповнолітніх дітей, непрацездатних
повнолітніх дітей (за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування).

Дане положення закріплено у статті 70
ч.3 СК України, за рішенням суду частка
майна дружини, чоловіка може бути
збільшена, якщо з нею, ним проживають
діти, а також непрацездатні повнолітні
син, дочка, за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивачка не
зверталася до суду з позовом про
стягнення аліментів на утримання
дитини, а тому і неможливо визнати
недостатній розмір для забезпечення як
фізичного, так і духовного розвитку
дитини.

Відповідно до ст. 190 СК України той із
батьків, з ким проживає дитина, і той із
батьків, хто проживає окремо від неї, з
дозволу органу опіки та піклування
можуть укласти договір про припинення
права на аліменти для дитини у зв'язку з
передачею права власності на нерухоме
майно (житловий будинок, квартиру,
земельну ділянку тощо). Такий договір
нотаріально посвідчується. Право
власності на нерухоме майно за таким
договором виникає з моменту державної
реєстрації цього права відповідно до
закону.

Збільшення цих часток проводиться
під час поділу в натурі, якщо не можливо
чітко визначити у рівних частках, а
позивачкою не ставиться вимога про
поділ квартири в натурі.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов
висновку, що при відсутності розміру
стягуваних аліментів, суд позбавлений
можливості визначити, наскільки
сумлінно відповідач буде виконувати
свій обов'язок щодо утримання дитини, в
якій сумі будуть стягнути в
майбутньому аліменти, й чому саме
позивачкою на протязі тривалого часу
не ставиться вимога про стягнення
аліментів на утримання дитини. Крім
того, в судовому засіданні підтвердила,
що за оренду квартири, особисто отримує
орендну плату.

В судовому засіданні позивачкою та
її представником не надано
переконливих доказів, які б
підтверджували наявність обставин, що
мають істотне значення і мали підстави
для відступу від засади рівності
часток подружжя.

Аналізуючи зібрані докази в
сукупності, виходячи із рівності
часток подружжя, суд вважає за
необхідним визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

На підставі ст. 88 ЦПК України на
користь позивача стягнути судовий збір
в розмірі 1826,70 грн.

Керуючись ст. ст. 60-71 СК України, ст. 372
ЦПК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
12 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 1826,70 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до
апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м.
Суми. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні при оголошенні
рішення, можуть подати апеляцію
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення

Суддя
Г.Ю.
Корольова