Справа № 148/152/13- ц Провадження №
22-ц/772/1863/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Ковганич С. В.Категорія:
31Доповідач: Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р. м. Вінниця колегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Матківської М.В., Пащенко Л.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника відповідача -
комунального підприємства
«Кирнасівське» - Гнатенка Юрія
Петровича та ОСОБА_3 на рішення
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 14 травня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та Комунального
підприємства «Кирнасівське» про
стягнення матеріальної і моральної
шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

15.01.2013 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулися у
Тульчинський районний суд Вінницької
області з зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивачі
посилаються на те, що 16.11.2007 року між
Кирнасівською селищною радою в особі
голови Подунай В.А. та КП
«Кирнасівське» в особі директора
ОСОБА_3, було укладено угоду про
утримання, експлуатацію та
обслуговування житлового фонду,
теплових, водопровідних
каналізаційних мереж. Відповідно до
вказаної угоди Кирнасівська селищна
рада передала, а КП «Кирнасівське», в
особі директора ОСОБА_3, отримало для
здійснення експлуатації, технічного
обслуговування та ремонту: житловий
фонд, водопровідні каналізаційні
мережі, вбудовані та прибудовані
приміщення, інші об'єкти
інфраструктури смт. Кирнасівка
Тульчинського району, які були
зазначені в додатках до угоди.

Внаслідок неналежного виконання своїх
службових обов'язків та через
несумлінне ставлення до них, ОСОБА_3 не
забезпечив належного огляду
обслуговуваних КП «Кирнасівське»
каналізаційних мереж та не вжив
будь-яких заходів по виявленню факту
відсутності накриття отвору
каналізаційної ями зі стічними водами,
яка знаходилась біля будинку №4а по
вул. Леніна, смт. Кирнасівка та входила
в єдину каналізаційну мережу.

Зазначені халатні дії ОСОБА_3, як
директора КП «Кирнасівське», призвели
до того, що 16.05.2008 року неповнолітня
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час гри з
неповнолітньою ОСОБА_8 потрапила у
вказану відкриту каналізаційну яму,
яка доверху була заповнена стічними
водами та втопилась.

У зв`язку зі смертю дитини, позивачі
понесли матеріальні витрати: 9987,50 грн.-
витрати на поховання, 5900 грн. - на
спорудження пам`ятника, 4500 грн. -
витрати на поминальний обід в рік після
смерті дитини та 31850 грн. - витрати на
лікування позивачки, у зв`язку з
погіршенням її стану здоров`я в
результаті смерті доньки. Саме ці
витрати позивачі зазначили у позові, як
матеріальну шкоду, вказавши її у
розмірі 55237,50 грн.

Крім того, позивачі заявили вимогу про
стягнення моральної шкоди у розмірі 300
000 грн. і просили суд стягнути з КП
«Кирнасівське» на їхню користь 55 237,50
грн. матеріальної шкоди, а з ОСОБА_3 - 300
000 грн. моральної шкоди.

В ході розгляду справи позивачі
збільшили позовні вимоги та просили
суд стягнути з КП «Кирнасівське» на
їхню користь 55237,50 грн. матеріальної
шкоди і 100 000 грн. моральної шкоди;
стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачів
45 000 грн. матеріальної шкоди та 300 000
грн. моральної шкоди; а також стягнути
солідарно з обох відповідачів витрати
на правову допомогу.

Рішенням Тульчинського районного суду
Вінницької області від 14 травня 2014 року
позов задоволено частково. Вирішено:
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 8281,24
грн., а за спричинення моральної шкоди -
кошти в сумі 50000 грн.; судові витрати за
надання правової допомоги - в сумі 2000
грн. та всього стягнути кошти в сумі
60251,24 грн., а також на користь держави
судовий збір в сумі 602,53 грн.

Стягнути з КП «Кирнасівське» на
користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 матеріальну
шкоду в сумі 8251,24 грн., а за спричинення
моральної шкоди - кошти в сумі 50000 грн.,
судові витрати за надання правової
допомоги в сумі 2000 грн. та всього
стягнути коштів в сумі 60251,24 грн., а
також на користь держави судовий збір в
сумі 602,53 грн. в решті позовних вимог -
відмовити.

Не погодившись з даним рішенням
представник відповідача КП
«Кирнасівське» - Гнатенко Ю.П. оскаржив
його в апеляційному порядку, як
незаконне, упереджене, таке, що не
базується на досліджених в судовому
засіданні доказах і яке ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Крім цього до апеляційного суду
Вінницької області із апеляційною
скаргою на рішення Тульчинського
районного суду від 14.05.2014 року
звернувся ОСОБА_3, вважаючи його
необґрунтованим та ухваленим із
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Теж просить
скасувати дане рішення та ухвалити
нове, яким у задоволенні позову
відмовити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та заявлених
позовних вимог, апеляційний суд вважає,
що скарга КП «Кирнасівське» та ОСОБА_3
до задоволення не підлягають з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин на які сторони посилаються, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даної справи, судом
зазначені вимоги закону виконані у
повному обсязі.

Так, в ході розгляду даної цивільної
справи встановлено, що 16.11.2007 року між
Кирнасівською селищною радою в особі
голови Подунай В.А. та КП
«Кирнасівське» в особі директора
ОСОБА_3, було укладено угоду на
утримання та експлуатацію
обслуговування житлового фонду,
теплових, водопровідних
каналізаційних мереж. Відповідно до
вказаної угоди Кирнасівська селищна
рада передала, а КП «Кирнасівське», в
особі директора ОСОБА_3, отримало для
здійснення експлуатації, технічного
обслуговування та ремонту: житловий
фонд, водопровідні каналізаційні
мережі, вбудовані та прибудовані
приміщення, інші об'єкти
інфраструктури смт. Кирнасівка
Тульчинського району, які були
зазначені в додатках до угоди.

Внаслідок неналежного виконання своїх
службових обов'язків та через
несумлінне ставлення до них, ОСОБА_3 не
забезпечив належного огляду
обслуговуваних КП «Кирнасівське»
каналізаційних мереж та не вжив
будь-яких заходів по виявленню факту
відсутності накриття отвору
каналізаційної ями зі стічними водами,
яка знаходилась біля будинку №4а по
вул. Леніна, смт. Кирнасівка та входила
в єдину каналізаційну мережу, в
результаті чого 16.05.2008 року
неповнолітня ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 під
час гри з неповнолітньою ОСОБА_8
потрапила у вказану відкриту
каналізаційну яму, яка доверху була
заповнена стічними водами та
втопилась.

Відповідно до постанови Тульчинського
районного суду від 26.12.2012 року по
кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_3 у вчиненні злочину
передбаченого ст. 367 ч.2 КК України, його
було звільнено від кримінальної
відповідальності та кримінальну
справу закрито на підставі ст.1 п. «е» ЗУ
«Про амністію» від 12.12.2008 року.

Всі ці обставини встановлені
зазначеною постановою Тульчинського
районного суду від 26.12.2012 року по
кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_3 у вчиненні злочину
передбаченого ст. 367 ч.2 КК України (а/с7
т.1).

Ще у згаданій постанові суду вказано,
що згідно висновку судово-медичної
експертизи №378 від 26.12.2011 року
Тульчинського відділення Вінницького
обласного бюро судово-медичних
експертиз, смерть неповнолітньої
ОСОБА_7 настала внаслідок механічної
асфіксії - закриття дихальних шляхів
водою, що підтверджується даними
судово-медичної експертизи трупа.

Актом розслідування причин нещасного
випадку, що стався 16.05.2008 року в смт.
Кирнасівка Тульчинського району з
неповнолітньою ОСОБА_7 проведеного
комісією призначеною наказом
територіального управління
Держгірпромнагляду по Вінницькій
області від 21.05.2008 року №26-р, було
встановлено, що особою, бездіяльність
якої призвела до вказаного нещасного
випадку, являється директор КП
«Кирнасівське» ОСОБА_3

Також, відповідно до висновку
будівельно-технічної експертизи № 2279
від 08.12.2011 року встановлено, що зливна
станція-резервуар, в яку потрапила
неповнолітня ОСОБА_7 відноситься до
однієї мережі побутової каналізації
розташованої біля житлових будинків
№№ 4а, 4б, 4в по вул. Леніна в смт.
Кирнасівка і є її невід'ємною частиною.

Зазначена постанова Тульчинського
районного суду від 26.12.2012 року по
кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_3 у вчиненні злочину
передбаченого ст. 367 ч.2 КК України, якою
його було звільнено від кримінальної
відповідальності та кримінальну
справу закрито на підставі ст.1 п. «е» ЗУ
«Про амністію» від 12.12.2008 року, ОСОБА_3
не оскаржувалась в апеляційному
порядку та набула законної сили після
семи діб з часу її проголошення, що
визнано відповідачем ОСОБА_3 у судовому
засіданні.

Враховуючи дану обставину, вказана
постанова є письмовим доказом
відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України.

У ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України сказано,
що кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У даному випадку позивачі зазначеним
письмовим доказом - постановою суду,
довели обставини про те, що 16.05.2008 року
неповнолітня ОСОБА_7 втопилась
внаслідок неналежного виконання своїх
службових обов'язків та через
несумлінне ставлення до них, ОСОБА_3,
який не забезпечив належного огляду
обслуговуваних КП «Кирнасівське»
каналізаційних мереж та не вжив
будь-яких заходів по виявленню факту
відсутності накриття отвору
каналізаційної ями зі стічними водами,
яка знаходилась біля будинку № 4а по
вул. Леніна, смт. Кирнасівка та входила
в єдину каналізаційну мережу.

Відповідачі ОСОБА_3 та КП
«Кирнасівське», всупереч зазначеним
вимогам ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України,
нічим не спростували вказаних
обставин.

У апеляційні скарзі відповідача ОСОБА_3
вказано, що при розгляді цивільної
справи судом першої інстанції було
витребувано матеріали кримінальної
справи про звинувачення ОСОБА_3 по ч.2
ст. 367 КК України, де постановою
Тульчинського районного суду від 26
грудня 2012 року ОСОБА_3 було звільнено
від кримінальної відповідальності та
закрито провадження у кримінальній
справі у зв`язку з застосуванням до
обвинуваченого амністії і ця справа
була оглянута у судовому засіданні.

Про це свідчить і технічний запис
судового засідання. А отже, надані до
цивільної справи копії процесуальних
документів з зазначеної кримінальної
справи - протокол огляду місця події;
план-схема до протоколу огляду місця
події; фотознімки; висновок експерта
№378 від 26.12.2011 року; висновок
будівельно-технічної експертизи №2279
від 8.12.2011 року та Постанова про
притягнення ОСОБА_3, як обвинуваченого,
від 28.12.2011 року, є належними та
допустимими доказами, відповідно до
норм ст.ст.58,59 ЦПК України, на яких теж
ґрунтується рішення суду і які
відповідачами нічим не спростовані (а/с
19-45 т.1).

З огляду на викладене, зазначені
обставини встановлені достовірно і
доводи апеляційних скарг обох
відповідачів їх нічим не спростовують.

Саме з врахуванням вищевказаних
встановлених обставин, суд частково
задовольнив заявлені позовні вимоги.
Розмір присудженої майнової шкоди
відповідає понесеним потерпілими
витратам, пов`язаним з похованням
неповнолітньої доньки та
християнським обрядом поховання і
поминок покійного. Зазначені витрати
відповідають доказам на а/с105-108 т.1.

Присуджена моральна шкода теж
ґрунтується на зазначених доказах вини
відповідача ОСОБА_3 у загибелі
потерпілої, на наслідках службового
недбальства відповідача та з
врахуванням норми ст. 1167 ЦК України,
тому апеляційна скарга рішення суду і в
цій частині не спростовує.

Щодо стягнення майнової і моральної
шкоди з обох відповідачів, то воно
відповідає нормам ст. 1166, ст. 1167 та ст.
1172 ЦК України, виходячи з того, що
ОСОБА_3 був працівником відповідача КП
«Кирнасівське» та того, що відносно
ОСОБА_3 була порушена кримінальна
справа, яка закрита провадженням у
зв`язку з застосуванням амністії до
обвинуваченого, а не за реабілітуючими
обставинами.

Посилання апелянта ОСОБА_3 на те, що на
час нещасного випадку з потерпілою
ОСОБА_7 він перебував на
лабораторно-екзаменаційній сесії, не
заслуговує на увагу, оскільки, виходячи
з його пояснень у судовому засіданні,
він до зазначеного нещасного випадку
взагалі не знав про наявність
каналізаційної ями зі стічними водами,
яка знаходилась біля будинку №4а по
вул. Леніна, смт. Кирнасівка та входила
в єдину каналізаційну мережу, у якій
втопилася неповнолітня. Тим самим,
ОСОБА_3 дійсно неналежно виконував свої
службові обов`язки, як керівник КП
«Кирнасівське» протягом усього часу з
дня прийняття на утримання,
експлуатацію та обслуговування
житлового фонду, теплових,
водопровідних каналізаційних мереж
житловий фонд, водопровідних
каналізаційних мереж, вбудованих та
прибудованих приміщень, інших об'єктів
інфраструктури смт. Кирнасівка
Тульчинського району Вінницької
області.

Не заслуговують на увагу і доводи про
те, що ввірене ОСОБА_3 підприємство не
обслуговувало зазначеної вигрібної
ями, оскільки вона не входила у систему
водовідведень та не передавалася на
баланс селищної ради, оскільки ці
доводи ні на чому не ґрунтуються та
спростовуються уже зазначеним
висновком будівельно-технічної
експертизи №2279 від 08.12.2011 року на а/с 36
т.1.

Щодо витрат на правову допомогу, то
вони обраховуються відповідно до норм
Закону України «Про граничні розміри
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних і адміністративних справ»,
що і було зроблено адвокатом
потерпілих - ОСОБА_9 (а/с245-246 т.1).

Отже, рішення суду першої інстанції
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому в силу ст.308 ЦПК України,
апеляційну скаргу необхідно відхилити,
а рішення залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника
відповідача - комунального
підприємства «Кирнасівське» - Гнатенка
Юрія Петровича та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду
Вінницької області від 14 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж моменту
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя:
В.С. Марчук