Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/771/14
Головуючий у 1 інстанції: Апаллонова
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.

Судді Кримська О.М.,

Подліянова Г.С.

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 28 листопада 2013 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Мета Банк» до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ТОВ «Альфа-Вектор» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року ПАТ «Мета Банк»
звернулося до суду із вищезазначеним
позовом, в обґрунтування якого
зазначало, що 21.01.2008 року між позивачем
та ФОП ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір № 32-14-08/0002-МК, згідно якого
останньому було надано довгостроковий
кредит у сумі 150 000 грн. в межах ліміту у
розмірі 20,1% річних.

08.08.2008 року було укладено Додаткову
угоду №2 до кредитного договору, згідно
якого абзац 1 пункту 4.2 сторони
домовилися викласти в наступній
редакції: позичальник сплачує банку
відсотки за користування кредитом у
розмірі 20,1 % річних, починаючи з 21.01.2008
року, 22,6% річних починаючи з 15.08.2008 року.

Разом з тим, умовами Додаткової угоди
№3 до кредитного договору від 13.11.2008
року абз. 1 п. 4.2 викладено в наступній
редакції: позичальник сплачує банку
відсотки за користування кредитом в
розмірі 20,1% річних, починаючи з 21.01.2008
року, 2,6% річних починаючи з 15.08.2008 року,
25,6% річних починаючи з 20.11.2008 року.

Видача кредиту була здійснена
відповідно до п. 4.1 Кредитного договору
шляхом зарахування коштів на поточний
рахунок згідно наданих останнім
платіжних документів.

Згідно до п. 3.1.2 кредитного договору,
ФОП ОСОБА_4 взяв на себе зобов'язання
повністю погасити Банку кредит,
отриманий за цим договором, згідно до
наступного графіку-щомісяця, починаючи
з квітня 2008 року, погашати по 2620 грн. у
термін не пізніше передостаннього
робочого дня місяця.

З метою забезпечення зобов'язань за
кредитним договором було укладено
договір поруки №32-14-08/0002-К/П-2 від 21.01.2008
року з ОСОБА_3 та договір поруки
№32-14-08/0002-К/П-3 від 21.01.2008 року з ТОВ
«Торгово-промислова компанія
«Альфа-Вектор».

Відповідно до п. 1 зазначених договорів
поруки, поручителі зобов'язались
сплатити борг, відсотки за кредитом,
комісії, суми неустойки і нанесених
збитків та інші платежі банку
відповідно до умов кредитного
договору.

Відповідно до п. 4 договорів поруки
поручителі зобов'язані самостійно
слідкувати за виконанням
позичальником зобов'язань за кредитним
договором.

Крім того, 08.08.2008 року та 13.11.2008 року між
банком та ОСОБА_3 були укладені
Додаткова угода №1 до договору поруки
№32-14-08/0002-К/П-2 від 21.01.2008 року та
Додаткова угода №2 до договору поруки
№32-14-08/0002-К/П-2 від 21.01.2008 року,
відповідно.

Водночас, 08.08.2008 року та 13.11.2008 року між
банком та ТОВ «ТПК «Альфа-Вектор» були
укладені Додаткова угода №1 до
договору поруки №32-14-08/0002-К/П-3 від 21.01.2008
року та Додаткова угода №2 до договору
поруки №32-14-08/0002-К/П-3 від 21.01.2008 року,
відповідно.

Підписанням зазначених вище
додаткових угод до договорів поруки,
відповідач ОСОБА_3 та ТОВ
«Альфа-Вектор» засвідчили, що з умовами
вищезазначених Додаткових угод до
кредитного договору останні
ознайомлені, свої обов'язки щодо
повного і своєчасного погашення сум
кредиту підтвердили.

Свої зобов'язання за кредитним
договором ФОП ОСОБА_4 не виконував,
регулярного щомісячного погашення
частини кредиту і відсотків за
користування кредитними коштами не
здійснював.

Станом на 13.06.2012 року заборгованість
відповідача перед банком по кредитному
договору згідно розрахунку
заборгованості складає 894 470 грн., у т.ч.
прострочена заборгованість по кредиту
- 110 033 грн. 40 коп., прострочена
заборгованість по процентам - 108 722 грн.
66 коп., пеня - 673 713 грн. 94 коп., яку позивач
просив стягнути з відповідачів.

В процесі розгляду справи в суді першої
інстанції позивач зменшив розмір
позовних вимог і просив суд стягнути
згідно нового розрахунку станом на
15.08.2012 року заборгованість у сумі 260 569
грн. 52 коп., у т.ч. прострочена
заборгованість по кредиту - 129 033 грн. 40
коп., прострочена заборгованість по
процентам - 115 491 грн. 63 коп., пеня - 16 044
грн. 49 коп. та стягнути судові витрати
по справі.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 28
листопада 2013 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_3, ТОВ
«Альфа-Вектор» на користь ПАТ
«МетаБанк» заборгованість за
кредитним договором №32-14-08/0002-К від
21.01.2008 року станом на 15.08.2012 року у сумі
260 569 грн. 52 коп., у т.ч. прострочена
заборгованість по кредиту - 129 033 грн. 40
коп., прострочена заборгованість по
процентам - 115 491 грн. 63 коп., пеня - 16 044
грн. 49 коп..

Стягнуто з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ТОВ «Альфа-Вектор» на
користь ПАТ «МетаБанк» в рівних
частках судові витрати по справі у
розмірі 3 219 грн..

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову щодо ОСОБА_3
відмовити.

Апелянт ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явився, причини неявки не повідомив.
Повідомлений про місце та час розгляду
справи у відповідності до вимог ст.. 74-76
ЦПК України.

Відповідачі ФОП ОСОБА_4, ТОВ
«Альфа-Вектор» в судове засідання не
з'явилися, повідомлялися про місце та
час розгляду справи у відповідності до
вимог ст.. 74-76 ЦПК України. Заяв про
зміну місця свого знаходження до суду
апеляційної інстанції не надходило.

Строк розгляду апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції,
передбачені ст.. 303-1 ЦПК України
закінчився, заяв про продовження
такого строку не надходило.

Судова колегія вважає можливим
розглядати справу за відсутності
названих учасників апеляційного
розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника ПАТ «МетаБанк»,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
ОСОБА_3 зводяться до того, що, на його
думку, порука є припиненою на підставі
ч.4 ст. 559 ЦК України, а тому він, як
поручитель, не повинен відповідати за
зобов'язаннями боржника - ФОП ОСОБА_4

Відповідачі ФОП ОСОБА_4, ТОВ
«Альфа-Вектор» судове рішення не
оскаржують.

Встановлено, що за умовами кредитного
договору № 32-14-08/0002-МК, укладеного 21
січня 2008 року між позивачем та ФОП
ОСОБА_4, останній отримав
довгостроковий кредит в межах ліміту
зі сплатою відсотків за користування у
розмірі 20,1% річних. Відповідно до п. 1.1
договору банк надав ФОП ОСОБА_4
довгостроковий кредит у сумі 150 000 грн.
на термін до 17.01.2013 року включно (а.с.4-6).

В подальшому між позивачем та ФОП
ОСОБА_4 було укладено додаткові угоди
до зазначеного кредитного договору:

- Додаткова угода № 2 від 08.08.2008 року,
якою внесено зміни до абз. 1 п. 4.2
кредитного договору, а саме
позичальник сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 20,1%
річних, починаючи з 21.01.2008 року, 22,6%
річних починаючи з 15.08.2008 року (а.с.7);

- Додаткова угода № 3 від 13.11.2008 року про
внесення змін до абз. 1 п. 4.2 кредитного
договору, згідно з яким позичальник
сплачує банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 20,1% річних,
починаючи з 21.01.2008 року, 22,6% річних
починаючи з 15.08.2008 року, 25,6% річних
починаючи з 20.11.2008 року (а.с.7, зворот).

На забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, 21.01.2008 року між банком та
ОСОБА_3 було укладено договір поруки
№32-14-08/0002-К/П-2, за яким останній
зобов'язувався сплатити борг, відсотки
за кредитом, комісії, суми неустойки і
нанесених збитків та інші платежі, а
також зобов'язався самостійно
слідкувати за виконанням
позичальником зобов'язань за кредитним
договором ( п.3.4 Договору а.с.8).

21 січня 2008 року між банком та ОСОБА_3
було укладено додаткові угоди №1 та №2,
за якими останній погодився з умовами
додаткової угоди №2 від 08.08.2008 року та
додаткової угоди №3 від 13.11.2008 року, що
були укладені між банком та ФОП ОСОБА_4,
він ознайомлений, свої обов'язки щодо
повного і своєчасного погашення сум
кредиту підтверджує (а.с.9).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно наданого позивачем
розрахунку станом на 13.06.2012 року
заборгованість відповідача перед
банком по кредитному договору згідно
розрахунку заборгованості складає 894 470
грн., у т.ч. прострочена заборгованість
по кредиту - 110 033 грн. 40 коп., прострочена
заборгованість по процентам - 108 722 грн.
66 коп., пеня - 673 713 грн. 94 коп..

Названий розрахунок не спростовано
сторонами у встановленому законом
порядку.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений
законом строк.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки

Частиною 1 ст.251 ЦК України визначено,
що строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст.252 ЦК
України .

Разом із тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ч. 2 ст.251, ч. 2 ст.252 ЦК України .

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Із договору поруки від 21 січня 2008 року,
укладеного між банком та ОСОБА_3
убачається, що в ньому не встановлено
строку, після якого порука
припиняється, а умова договору поруки
про його дію до повного виконання
боржниками своїх зобов'язань перед
банком за кредитним договорам не є
встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить ч. 1 ст. 251та ч. 2 ст.252 ЦК
України, тому у цьому випадку
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Вирішуючи даний спір, колегія
суддів враховує, що згідно зі статтею 526
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Таким строком не може бути
лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Встановлено, що позивачем не
направлялась вимога ані до боржника
ані до поручителів про дострокове
погашення заборгованості за кредитним
договором, а отже Банком не змінювався
строк основного зобов'язання.

З огляду на викладене у ПАТ «Метабанк»
виникло право пред'явити вимогу до
поручителя ОСОБА_3 про виконання
порушених зобов'язань боржника щодо
сплати заборгованості за кредитним
договором, починаючи зі строку
виконання основного зобов'язання,
тобто з 17 січня 2013 року, протягом
наступних шести місяців.

Банк, як убачається з матеріалів
справи, звернувся з позовом до боржника
та поручителів 07 липня 2012 року, тобто у
межах строку, встановленого ч.4 ст. 559 ЦК
України заявив вимоги до поручителя.

Отже, твердження апелянта про те,
що строку виконання основного
зобов'язання був змінений позивачем
спростовується вищевикладеним та
матеріалами справи.

Суд першої інстанції
задовольняючи позовні вимоги,
правильно виходив з того, що боржник не
виконував належним чином свої
зобов'язання за кредитним договором у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яка підлягає стягненню
як з боржника так із поручителів.

При встановленні зазначених фактів
судом першої інстанції не було
порушено норм цивільного
процесуального закону, зазначені
висновки суду відповідають обставинам
справи, а також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції з мотивів, викладених
в апеляційній скарзі, колегія суддів не
вбачає, рішення суду відповідає
вимогам закону, зібраним по справі
доказам, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2013
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: