Справа № 2/267/1196/14
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2014 року
м. Макіївка

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області

у складі головуючого судді Наумової
О.С.,

при секретарі Ковальчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення авансу в розмірі 5 000,00
грн.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - особисто

від відповідача: ОСОБА_2 - особисто

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення авансу в
розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 20.12.2013р. ним із ОСОБА_2 було
укладено попередній договір
купівлі-продажу нерухомого майна -
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, за 15 000 доларів США. У якості
завдатку відповідачу було передано 5
000,00 грн. Але договір купівлі продажу не
був укладений.

Зазначає, що згідно зі ст.ст. 546, 548 ЦК
України завдатком може бути
забезпечене лише дійсне зобов'язання.
Натомість згідно з ч. 1 ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Відповідно до ст. 570 ЦК
України завдатком є грошова сума, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних договором платежів,
підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання. Якщо не
буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він одночасно
виступає і способом платежу, і способом
забезпечення виконання зобов'язання.

Правила ст. 571 ЦК України про залишення
завдатку особі, яка його одержала, або
стягнення з неї подвійної суми
завдатку застосовується в таких
випадках, коли між сторонами укладено
договір, проте він не виконується з
вини якоїсь із сторін. У разі коли
сторони лише домовилися укласти
договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі визнаються авансом і
повертаються в тому розмірі, в якому
вони надавалися.

Оскільки договір купівлі продажу до
01.02.2014р. у встановленому законом
порядку між не укладено, то передана
відповідачу сума у розмірі 5 000,00 грн. є
авансом, який підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, просить позов
задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, просила
відмовити у їх задоволенні, зазначивши,
що дійсно 20.12.2013р. нею був укладений із
позивачем попередній договір
купівлі-продажу житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який
належить їй на праві власності. На
підставі даного договору вона отримала
від позивача грошові кошти в розмірі 5
000 грн. у якості завдатку.

Підготувавши документи, вона в
телефонному режимі повідомила покупця
про готовність до укладення основного
договору, але останній відмовився його
укладати. Зазначає, що витратила на
підготовку до продажу будинку значні
кошти, відмовила іншим покупцям.
Передала завдаток за квартиру, яку мала
намір купити для себе. 30.01.2014р. нею було
направлено позивачу електронне
повідомлення про те, що документи для
укладення договору купівлі-продажу
будинку готові і вона готова його
укласти.

Вважає, що з вини позивача договір не
укладений, тому він безпідставно
вимагає повернення коштів.

Главою 6 договору передбачена
відповідальність сторін за
невиконання договору. Завдаток нею не
повернутий, а використаний як штрафну
санкцію за невиконання умов договору.

Посилаючись на норми ст.ст. 626, 628, 629, 509,
549 ЦК України просила відмовити у
позові.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи і дослідивши надані
докази, суд у межах заявлених позовних
вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив
наступне.

Позивач в судовому засіданні додатково
пояснив, що він у 20-х числах січня 2014р.
перед тим як укладати договір дізнався
у нотаріуса про те, що на будинку
мається арешт, тому він не забажав
укладати договір купівлі продажу із
відповідачем та попросив повернути
завдаток. 01.02.2014р. на укладення угоди
він не з'явився, оскільки і не мав
такого наміру. Відповідач на його
прохання завдаток не повернула. Тому
він звернувся до суду із даним позовом.

Відповідач пояснила в судовому
засіданні, що 01.02.2014р. будинок був
готовий до продажу. Арешту на ньому не
було, арешт був накладений зовсім на
інший будинок. Вона повідомляла
позивача поштою про необхідність
з'явитися для укладення договору, але
останній не прийшов до нотаріуса.
Витратила значну суму на підготовку
документів для укладання договору.
Уклала з ОСОБА_3 договір про завдаток
від 10.01.2014р. , за яким передала у якості
завдатку 4 100,00 грн. за придбання у
майбутньому для себе квартири.

Судом встановлено, що 20.12.2013р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено
попередній договір купівлі-продажу
нерухомого майна - будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за 15
000 доларів США (а.с. 4, 5), який належить
відповідачу на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку від 06.06.2012р. (а.с. 7).
Попередній договір купівлі-продажу
нотаріально не посвідчений.

Відповідно до розділу 2 попереднього
договору, покупець зобов'язаний купити
будинок не пізніше 01.02.2014р., сплатити
повну вартість, з'явитися для
підписання договору у вказане
продавцем місце. Згідно із розділом 3
попереднього договору, продавець
зобов'язаний продати будинок не
пізніше цієї ж дати, з'явитися для
підписання договору купівлі-продажу.

Згідно із розділом 5 попереднього
договору продавець прийняв від покупця
грошові кошти у сумі 5 000,00 грн. (ст. 570 ЦК
України), яка входить у вартість
нерухомості та є забезпеченням
прийнятих сторонами зобов'язань та
намірів (ст.ст. 546, 570 ЦК України).

Розділом 6 попереднього договору
передбачено, що у разі невиконання
покупцем умов договору, виданий
продавцю завдаток не повертається. При
невиконання продавцем умов договору,
він повертає завдаток у подвійному
розмірі.

На даний час основний договір
купівлі-продажу не укладений.
Попередній договір не розірвано.

Суд не приймає доводи відповідача про
те, що сума 5 000,00 грн. використана нею у
якості штрафної санкції, оскільки такі
її дії не відповідають закону.

Так, згідно із чч. 1, 3 ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Зобов'язання, встановлене
попереднім договором, припиняється,
якщо основний договір не укладений
протягом строку (у термін),
встановленого попереднім договором,
або якщо жодна із сторін не направить
другій стороні пропозицію про його
укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як
способу виконання зобов'язання може
мати місце лише в разі наявності
зобов'язання, яке повинно було виникати
на підставі договору купівлі-продажу
будинку.

Оскільки договір купівлі-продажу
будинку, який би за своєю формою та
змістом відповідав вимогам закону між
сторонами укладений не був, а сторони
лише домовилися укласти такий договір
в майбутньому, передана ОСОБА_1
відповідачу ОСОБА_2 грошова сума в
розмірі 5 000,00 грн. є авансом, який
підлягає поверненню позивачу, тому
суду вважає обґрунтованими позовні
вимоги про стягнення авансу за
попереднім договором.

Дана правова позиція викладена,
зокрема, у постанові Верховного Суду
України від 13.02.2013р. у справі № 6-176цс12,
яка прийнята за наслідками розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах та
яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
авансу в розмірі 5 000,00 грн. -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
НОМЕР_5, виданий Гірницьким РВ УМВС
України в м. Макіївці 11.10.1997р. , ІПН
НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_6,
виданий Гірницьким РВ УМВС України в м.
Макіївці 24.09.1996р. , ІПН НОМЕР_4, адреса:
АДРЕСА_2) аванс в розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
НОМЕР_5, виданий Гірницьким РВ УМВС
України в м. Макіївці 11.10.1997р. , ІПН
НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_6,
виданий Гірницьким РВ УМВС України в м.
Макіївці 24.09.1996р. , ІПН НОМЕР_4, адреса:
АДРЕСА_2) судовий збір в сумі 243,60 грн.

Вступна та резолютивна частини рішення
прийняті у нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 16
червня 2014 року. Рішення у повному
обсязі cкладено 20 червня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
О.С. Наумова