Справа № 645/2366/14-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року Фрунзенський
районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря - Рало Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Фрунзенський
відділ державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, про визнання права власності
на автомобіль та зняття з нього арешту,

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом, який у
подальшому уточнив та просив суд:
визнати генеральну довіреність від
17.11.2011 року, посвідчену приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
реєстраційній номер № 645, ВРН № 836429, та
розписку про отримання грошових коштів
удаваним правочином, який приховує
договір купівлі-продажу, укладений між
позивачем та ОСОБА_2; визнатиза ним
право власності на автомобіль марки:
HONDA, модель: CR V, тип T3: ЛЕГКОВИЙ
УНІВЕРСАЛ-В, 2004 року випуску, номер
кузова (шасі, рами) НОМЕР_1,
реєстраційний державний номер НОМЕР_2,
та зняти арешт з вказаного автомобіля,
накладений Фрунзенським відділом
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції 16.01.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що 17.11.2011 року він придбав автомобіль
марки: HONDA, модель: CR V, тип T3: ЛЕГКОВИЙ
УНІВЕРСАЛ-В, 2004 року випуску, номер
кузова (шасі, рами) НОМЕР_1,
реєстраційний державний номер НОМЕР_2 у
ОСОБА_2 Після отримання від позивача
грошових коштів у розмірі 14500 доларів
США за продаж автомобіля марки HONDA CR V,
реєстраційний державний номер НОМЕР_2,
ОСОБА_2 передав йому свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу та
ключі від автомобіля, а також оформив
на йогоім'я довіреність від 17.11.2011року,
посвідчену приватним нотаріусом
ОСОБА_3 реєстраційній номер №645, ВРН
№836429. Після укладення правочину ОСОБА_1
користувався автомобілем як власник:
експлуатував його щодня, робив
необхідний ремонт, систематично
проходив технічний огляд в ДАІ.

13.03.2014 року позивач, керуючи зазначеним
автомобілем HONDA CR V, реєстраційний
державний номер НОМЕР_2, був зупинений
працівником ДАІ відділу ДПС, який
повідомив, що на автомобіль яким він
керує, Фрунзенським відділом державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції накладено
арешт та автомобіль підлягає
тимчасовому затриманню. У зв'язку з
вищевикладеним ОСОБА_1 змушений
звертатися до суду із зазначеним
позовом з метою захисту свого
порушеного майнового права на
автомобіль.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, надав до суду заяву, в якій
просив справу розглядати за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву, в якій
просив справу розглядати без його
участі. Також зазначив, що позовні
вимоги визнає у повному обсязі та
просить їх задовольнити. Підтверджує
факт продажу ОСОБА_1 автомобіля марки:
HONDA, модель: CR V, тип T3: ЛЕГКОВИЙ
УНІВЕРСАЛ-В, 2004 року випуску, номер
кузова (шасі, рами) НОМЕР_1,
реєстраційний державний номер НОМЕР_2.

Представник третьої особи
Фрунзенського ВДВС ХМУЮ у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій просив справу розглядати
за його відсутності,вказав, що проти
вимог позивача не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

17 листопада 2011 року ОСОБА_1 придбав у
ОСОБА_2 автомобіль марки HONDA, модель: CR V,
тип T3: ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 2004 року
випуску, номер кузова (шасі, рами)
НОМЕР_1, реєстраційний державний номер
НОМЕР_2.

Вказаний належить відповідачу на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3. (а.с.5)

Розпискою від 17 листопада 2011 року,
складеною ОСОБА_2 в м. Харкові,
підтверджується, що він отримав
грошові кошти в розмірі 14500 доларів США
від ОСОБА_1 у якості сплати за
автомобіль марки HONDA CR V, реєстраційний
державний номер НОМЕР_2. (а.с.26)

Як зазначено у довіреності від 17
листопада 2011року, посвідченої
приватним нотаріусом ОСОБА_3,
реєстраційній номер №645, ВРН
№836429,ОСОБА_2, цією довіреністю
уповноважив ОСОБА_1 експлуатувати,
ремонтувати та слідкувати за технічним
станом, а також продати,
обмінятиналежний йому автомобіль
марки HONDA CRV, реєстраційний державний
номер НОМЕР_2, зареєстрованого МРЕВ м.
Харкова на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3. (а.с.4)

Зі змісту вказаної довіреності
вбачається, що відповідачем позивачеві
були передані фактично всі
повноваження власника транспортного
засобу, в тому числі було надано право
представляти мої інтереси в органах
нотаріату, відповідних органах
Державтоінспекції або в будь-яких
інших установах, підприємствах та
організаціях незалежно від їх
підпорядкування і форм власності з
усіх без винятку питань, пов'язаних з
експлуатацією та відчуженням
автомобіля, його переобладнанням
(зміна типу і моделі автомобіля,
кольору, зміна в установленому порядку
двигуна, кузова, шасі, інших деталей),
ремонтом, проходженням технічного
огляду тощо.

Судом встановлено, що після
посвідчення вказаного правочину,
відповідач ОСОБА_2 передав у володіння,
користування та розпорядження
позивача автомобіль марки HONDA CR V,
реєстраційний державний номер НОМЕР_2,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу та ключі від
спірного автомобіля.

Таким чином, починаючи з 17.11.2011 року,
автомобіль марки HONDA CR V, реєстраційний
державний номер НОМЕР_2фактично
перебував у володінні, користуванні та
розпорядженні позивача, який з
вказаного часу здійснював усі
повноваження власника автомобіля.

При цьому судом встановлено, що обидві
сторони договору діяли свідомо для
досягнення особистої користі, яка
виразилась для позивача в отриманні
транспортного засобу, а для
відповідача ОСОБА_2.в отриманні
грошової суми, їхні дії були направлені
на досягнення правових наслідків,
передбачених саме договором
купівлі-продажу.

Крім того, факт укладення між позивачем
та відповідачем договору
купівлі-продажу підтверджується
інформацією відображеною у розписці
про отримання грошей у якості сплати за
спірний автомобіль.

Частина перша ст. 202 ЦК України
визначає, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Зі змісту статей ст.ст. 237, 244 ЦК
України вбачається, що
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами. Довіреність на вчинення
правочину представником може бути
надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Судом встановлено, що фактично
сторонами були виконані умови
правочину, які є істотними умовами саме
договору купівлі-продажу, а не
правочину у вигляді довіреності, а
саме: відповідач ОСОБА_2 передав у
розпорядження, володіння та
користування позивачу ОСОБА_1
автомобіль марки HONDA CR V, реєстраційний
державний номер НОМЕР_2, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобі та
ключі від спірного автомобіля, а
позивач, в свою чергу, передав
відповідачу грошові кошти за
автомобіль у розмірі 14500 доларів США.

Враховуючи викладені вище обставини,
суд погоджується з доводами позивача
про те, що дії сторін при оформленні
довіреності на право володіння,
користування та розпорядження
транспортним засобом були спрямовані
на дійсну передачу спірного автомобіля
у власність ОСОБА_1

Згідно ст. 235 ЦК України удаваним є
правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили. Якщо буде
встановлено, що правочин був вчинений
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили,
відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

За змістом вказаної правової норми
вчинення сторонами удаваного
правочину не тягне за собою наслідків у
вигляді визнання його недійсним.
Оскільки при вчиненні удаваного
правочину настання його мети -
приховати інший правочин, бажають
досягти обидві сторони, то й до
відносин цих сторін застосовуються
правила того правочину, якому
відповідала їхня внутрішня воля і який
вони насправді вчинили.

Враховуючи, що при укладанні правочину,
а саме довіреності на право володіння,
користування та розпорядження
транспортним засобом, волевиявлення
учасників правочину (як зовнішній
прояв волі) не відповідало їх
внутрішній волі, яка в дійсності була
спрямована на укладення іншого
правочину,суд приходить до висновку, що
між сторонами фактично виникла
домовленість саме про купівлю-продаж
автомобілю, яка була оформлена
довіреністю.

Таким чином, судом встановлено, що
насправді сторони вчинили
купівлю-продаж автомобілю. При
укладенні правочину у виді довіреності
права та обов'язки у сторін виникли, але
ті, що випливають зі змісту договору
купівлі-продажу, у зв'язку з чим
вчинений сторонами правочин у виді
довіреності є удаваним, тобто вчиненим
для приховання іншого правочину і
правовідносини сторін щодо вчиненого
ними правочину повинні регулюватися
правилами, встановленими для договору
купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного
кодексу України право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Законом не передбачено особливих
правил, щодо порядку та моменту
виникнення права власності на
автомобіль у особи, яка набуває таке
право на підставі договору, зокрема
виникнення права власності на
автомобіль не пов'язується чинним
законодавством з реєстрацією такого
автомобіля за новим власником в
органах Державної автомобільної
інспекції Міністерства внутрішніх
справ України.

За змістом ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладені обставини, суд
вважає позивача такими, що набув право
власності на автомобіль марки HONDA CR V,
реєстраційний державний номер НОМЕР_2,
у зв'язку з чим позовні вимоги в цій
частині є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 13.03.2014року позивач
ОСОБА_1, керуючи зазначеним автомобілем
HONDA CR V, був зупинений працівником ДАІ
відділу ДПС, який повідомив, що на
автомобіль, яким він керує,
Фрунзенським ВДВС ХМУЮ накладено арешт
та автомобіль підлягає тимчасовому
затриманню у зв'язку з перебуванням
вказаного автомобілю у
розшукузапостановою Фрунзенського
ВДВС Харківського міського управління
юстиції від 16.01.2014 року, у зв'язку з
виконанням виконавчого листа № 645225413-ц,
виданого Фрунзенським районним судом
м. Харкова 11.11.2013 року, про стягнення
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь
ПАТ "ПУМб" заборгованості за кредитним
договором.

16 січня 2014 року головним державним
виконавцем ВДВС Фрунзенського
районного управління юстиції Комар Г.В.
була винесена постанова про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, якою накладено
арешт на легковий автомобіль марки HONDA
CR V, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, що
належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.25)

Згідно до ч. 1 ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Визнання права власності на автомобіль
марки HONDA CR V, реєстраційний державний
номер НОМЕР_2 за ОСОБА_1 свідчить про
безпідставність його арешту, як
власності ОСОБА_2 в межах виконавчого
провадження, за яким відповідач
виступає боржником.

За таких обставин, позовні вимоги про
знаття арешту з автомобіля марки HONDA CR V,
реєстраційний державний номер НОМЕР_2,
накладеного головним державним
виконавцем органу державної
виконавчої служби Фрунзенського
районного управління юстиції від 16
січня 2014року є також обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 197, 208,
209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Фрунзенський відділ державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, про
визнання права власності на автомобіль
та зняття з нього арешту задовольнити.

Визнати довіреність від 17 листопада
2011року, посвідчену приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
реєстраційній номер № 645, ВРН № 836429,
укладену ОСОБА_2 на право володіння,
користування та розпоряджання
автомобілем марки: HONDA, модель: CR V, тип T3:
ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 2004 року випуску,
номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1,
реєстраційний державний номер НОМЕР_2
на ім'я ОСОБА_1, та розписку про
отримання грошових коштів від 17
листопада 2011 року удаваним
правочином, який приховує договір
купівлі-продажу.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на автомобіль марки: HONDA,
модель: CR V, тип T3: ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В,
2004 року випуску, номер кузова (шасі,
рами) НОМЕР_1, реєстраційний державний
номер НОМЕР_2, на підставі договору
купівлі-продажу автомобілю, фактично
укладеного з ОСОБА_2 17 листопада 2011
року. Моментом виникнення права
власності на зазначений автомобіль
вважати 17 листопада 2011 року.

Зняти арешт з автомобіля марки: HONDA,
модель: CR V, тип T3: ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В,
2004 року випуску, номер кузова (шасі,
рами) НОМЕР_1, реєстраційний державний
номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1,
накладений постановою головного
державного виконавця Фрунзенського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції від 16 січня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги через Фрунзенський
районний суд м. Харкова. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -