Справа № 161/6782/14-ц
Провадження № 2/161/2368/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

16 червня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді -
Крупінської С.С.

при секретарі -
Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні власністю, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні власністю.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
рішенням Луцького міськрайонного суду
від 05 вересня 2013 року їй виділено у
власність ? частини житлового будинку
та ? частини земельної ділянка за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Підгайцівської сільської
ради від 30.10.2013 року № 53 «Про присвоєння
адреси об'єктам нерухомого майна» її
частині у будинку була присвоєна
окрема поштова адреса, а саме квартира
АДРЕСА_1.

Після винесення рішення по справі
відповідач змінив замки у вхідних
дверях будинку, ключі від яких їй не
надав, чинить перешкоди у володіння та
користуванні її частиною, у його
володінні незаконно перебуває весь
будинок. Вирішити питання в
добровільному порядку ми не можемо,
відповідач не бажає співіснувати мирно
з нею, а тому просить суд ухвалити
рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2
усунути перешкод в користуванні ?
частини житлового будинку в АДРЕСА_1,
шляхом вселення її у ? частини даного
будинку, виділену їй в натурі та
зобов'язати відповідача не чинити
перешкод в майбутньому.

В судове засідання позивач не
з'явилась, а подала до суду заяву про
уточнення позовних вимог, просила суд
зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкод в
користуванні ? частини житлового
будинку в АДРЕСА_1, шляхом вселення її у
? частини даного будинку, виділену їй в
натурі та зобов'язати відповідача не
чинити перешкод у здійснення
перепланування спірного будинку у
відповідності до рішення суду від 05
вересня 2013 року.

Відповідач повторно не з'явився в
судове засідання, а тому відповідно до
вимог ст. 169 п. 4 ЦПК України, судом
винесено заочне рішення.

Дослідивши та оцінивши
представлені письмові докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного
кодексу України, власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Волинської області
від 27 лютого 2013 року ОСОБА_1 виділено у
власність ? житлового будинку та
земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Згоди щодо добровільного поділу
будинку та земельної ділянки у
відповідності до частки кожного
сторони не дійшли, тому рішенням
Луцького міськрайонного суду від 05
вересня 2013 року ОСОБА_1 виділено в
натурі 3/4 частини житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами в
АДРЕСА_1, а саме приміщення 1-1 площею 6,4
кв.м., 1-3 площею 3,0 кв.м., 1-4 площею 14, 5
кв.м., 1-5 площею 32,8 кв.м., 1-6 площею 8,3 кв.м.,
1-9 площею 20,9 кв.м., 1-10 площею 23, 5 кв. м., 1-11
площею 3,8 кв.м., запроектоване
приміщення 1-2** площею 6,4 кв.м., вбиральню
(В), огорожу (1), а всього на суму 335 773 грн.
26 коп., відповідно до варіанту ІІ
судової будівельно-технічної
експертизи № О-136 від 18.07.2013 року.

Згідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджується своїм майном на
власний розсуд. Право власності є
непорушним. Ніхто не можу бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що
після ухвалення рішення по справі
ОСОБА_1 не може користуватись своєю
частиною будинку, оскільки ОСОБА_2
чиняться їй перешкоди у користуванні
її частиною будинку, а саме ОСОБА_2 було
змінено замки у вхідних дверях будинку,
у зв'язку з чим ОСОБА_1 не може потрапити
в будинок, ключі їй не було надано. Крім
того, вона неодноразово зверталась до
правоохоронних органів з приводу
неправомірних дій ОСОБА_2

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в даний момент перебувають між
собою в неприязних стосунках та
позивач не може користуватись своєю
частиною будинку, вчинити дії по
переплануванню належної їй частини
будинковолодіння відповідно до
рішення Луцького міськрайонного суду
від 05.09.2013 року вона не може, оскільки
відповідач чинить їй перешкоди, то суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213-215, 224-226
ЦПК України, ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в належну їй на праві
приватної власності ? частини
житлового будинку АДРЕСА_1, а саме:
приміщення 1-1 площею 6,4 кв.м., 1-3 площею
3,0 кв.м., 1-4 площею 14, 5 кв.м., 1-5 площею 32,8
кв.м., 1-6 площею 8,3 кв.м., 1-9 площею 20,9 кв.м.,
1-10 площею 23, 5 кв. м., 1-11 площею 3,8 кв.м.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1 у здійсненні перепланування
належної їй частини будинковолодіння в
АДРЕСА_1, згідно рішення Луцького
міськрайонного суду від 05 вересня 2013
року.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243
(двісті сорок три) грн.. 60 коп.
сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуте Луцьким міськрайонним
судом за письмовою заявою відповідача,
яку може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Луцький
міськрайонний суд до апеляційного
суду у Волинській області протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
для осіб які були відсутні під час
проголошення рішення, з дня отримання
його копії .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
С.С.
Крупінська