У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 05 червня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Жванецької сільської ради
Кам'янець-Подільського району, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа - управління
Держкомзему в Кам'янець-Подільському
районі про скасування рішень та
визнання недійсними державних актів на
право приватної власності на землю, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 12
серпня 2011 року та ухвалу апеляційного
суду Хмельницької області від 27
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнень просив визнати
неправомірними та скасувати рішення
Жванецької сільської ради від 22 червня
2010 року № 8, яким ОСОБА_5 та ОСОБА_6
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо зміни цільового
призначення земельних ділянок
розміром 0,01 га, яка розташована по
АДРЕСА_1 з індивідуального гаражного
будівництва для здійснення
несільськогосподарської
підприємницької діяльності
(влаштування торгового кіоску з
продажу продовольчих товарів), визнати
недійсними державні акти від 04
листопада 2010 року серії ЯЛ №359096,
виданий на ім'я ОСОБА_5, та від 04
листопада 2010 року серії ЯЛ №359097,
виданий на ім'я ОСОБА_6

В обґрунтування вимог посилався на те,
що у серпні 2007 року придбав у власність
у Дочірнього підприємства «Аромат»
(далі - ДП «Аромат») комплекс будівель
загальною площею 1053,3 кв. м, у тому числі
магазин площею 31,6 кв. м з бетонною
площадкою загальною площею 0,03
га, що знаходяться по АДРЕСА_1.

У травні 2009 року Жванецька сільська
рада на підставі його заяви ухвалила
рішення № 2, згідно з яким дозволила
виготовити технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на основну
земельну ділянку для обслуговування
виробничих приміщень орієнтовною
площею 0,4352 га.

Крім того, рішенням Жванецької
сільської ради № 13 йому надано дозвіл
для виготовлення проекту землеустрою
щодо ведення земельної ділянки
орієнтованою площею 0,03 га для
обслуговування торгової точки по
АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу
сільської ради.

Також своїм рішенням № 14 від 10 червня
2010 року сільська рада затвердила
технічну документацію на земельну
ділянку площею 0,4352 га.

Рішеннями № 4 та № 5 від 10 червня 2010 року
Жванецька сільська рада затвердила
проекти відведення земельних ділянок
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 площею по 0,01 га
кожному, й останні отримали державні
акти на право власності на ці земельні
ділянки.

Проте виділити в натурі йому та
відповідачам такі земельні ділянки не
можливо, оскільки земельна ділянка, з
якої відбувався наділ земель становить
0,0416 га.

Посилаючись на те, що рішення про зміну
цільового призначення земельних
ділянок прийняті з грубим порушенням
«Порядку зміни цільового призначення
земель, які перебувають у власності
громадян або юридичних осіб», а до
наданих відповідачам земельних
ділянок увійшла частина його землі,
просив позов задовольнити.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 12 серпня 2011
року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 27 листопада 2013 року, у
позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
недоведеності позивачем порушень його
прав при передачі у власність
відповідачам спірних земельних
ділянок.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Доводи скарги про те, що позивачем
придбано у власність у ДП «Аромат»
комплекс будівель загальною площею 1053,3
кв. м, у тому числі магазин площею 31,6 кв.
м з бетонною площадкою загальною
площею 0,03 га, що знаходяться
по АДРЕСА_1 і це підтверджується
договором купівлі-продажу від 15 серпня
2007 року, не заслуговують на увагу,
оскільки ці твердження повністю
спростовуються змістом цього договору.

Так, згідно з п.1.1. зазначеного вище
правочину предметом договору (об'єктом)
є комплекс будівель загальною площею
1053,3 кв. м, у тому числі: головний корпус
площею 945,6 кв. м, магазин площею 31,6 кв. м,
будівля для миття машин площею 36,4 кв. м,
оприску вальний басейн площею 39,7 кв. м.

Бетонна площадка площею 0,03 га
предметом договору купівлі-продажу,
укладеного між ДП «Аромат» та ОСОБА_4,
не була.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у
справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суди першої та апеляційної
інстанцій з урахуванням встановлених
обставин справи обґрунтовано дійшли
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 серпня 2011 року та
ухвалу апеляційного суду Хмельницької
області від 27 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова