Справа № 201/5891/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України/

17 червня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
"ФІНРОСТБАНК" в особі
Дніпропетровського регіонального
відділення публічного акціонерного
товариства "ФІНРОСТБАНК" про
повернення депозиту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом, в якому посилається на те, що 11
березня 2014 року між ним та ПАТ
«Фінростбанк» був укладений
депозитний строковий договір № 1483,
відповідно до якого відповідач прийняв
на депозитний рахунок № 1483 грошові
кошти в розмірі 52 410 грн. строком до 04
травня 2014 року. Процентна ставка за
користування внеском складає 25% річних.
Після закінчення строку дії договору
банк суму внеску та нараховані
відсотки не повернув. 06 травня 2014 року
позивачем на адресу відповідача було
направлено письмову вимогу про
повернення коштів, однак відповідач
жодних дій щодо повернення суми вкладу
не вчинив. Тому позивач просить суд
стягнути з відповідача суму внеску з
урахуванням процентів по депозитному
договору № 1483 від 11 березня 2014 року в
розмірі 54 204, 87 грн.

В судове засідання позивач не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву про розгляд справи без його
участі, не заперечував проти заочного
розгляду справи.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін і постановити
заочне рішення суду за правилами ст.
169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що заявлені вимоги
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України. Згідно ст.629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України,
за договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона, що прийняла від
другої сторони ( вкладника) або для неї
грошову суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку , встановлених договором. До
відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесений вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка, якщо інше не
встановлено цією главою або не
випливає із суті договору банківського
вкладу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» вклад ( депозит)
- це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначеного такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Загальний порядок залучення банками
України та філіями іноземних банків в
Україні грошових коштів (як у
національній, так і в іноземній валюті)
або банківських металів від юридичних
і фізичних осіб на їх поточні, вкладні
(депозитні) рахунки регулюється
Положеннями про порядок здійснення
банками України вкладних (депозитних)
операцій з юридичними і фізичними
особами, затвердженого Постановою
Правління НБУ № 516 від 03 грудня 2003 року.
Відповідно до п.2.4 Положення за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняли від іншої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові цю суму та проценти на неї
або дохід в іншій формі на умовах та в
порядку, установленим договором.

Як встановлено в судовому засіданні, 11
березня 2014 року між ОСОБА_2 (вкладник) та
ПАТ «Фінростбанк» було укладено
договір про строковий вклад № 1483 зі
сплатою процентів в кінці строку,
відповідно до якого вкладник
зобов'язався передати, а банк прийняти
в депозит грошові кошти в сумі 52 410 грн.
строком з 11березня 2014 року до 04 травня
2014 року. /а.с.5-6/. Проценти на суму
первинного внеску нараховуються з
розрахунку 25% річних, сплата яких
здійснюється по закінченню строку дії
цього договору. Внесення позивачем
вкладу у розмірі 52 410 грн.
підтверджується квитанцією № TR.80348.727.145
від 11 березня 2014 року /а.с.7/ Відповідно
до умов вказаного договору банк
зобов'язався на вимогу вкладника
повернути суму вкладу і нараховані
проценти після закінчення строку цього
договору.

06 травня 2014 року позивач звернувся до
відповідача з письмовою вимогою
повернути суму вкладу та нараховані
проценти за договором про строковий
вклад /а.с.8/. Однак банком до
сьогоднішнього дня грошові кошти
позивачу не повернуті.

Відповідно до п. 3.2 Положення про
порядок здійснення банками України
вкладних (депозитних) операцій з
юридичними і фізичними особами,
грошові кошти на вкладні депозитні
рахунки фізичних осіб можуть бути
внесені готівкою, перераховані з
іншого вкладного (депозитного) рахунку
або поточного рахунку і повертаються
банками готівкою або в безготівковій
формі на зазначений у договорі рахунок
вкладника для повернення коштів чи за
заявою вкладника на інший його рахунок.

Згідно ст. 1060 ЦК України, договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). За договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім випадків зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, як
і встановлені договором.

Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України,
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Відповідно п.1.4. договору про строковий
вклад № 1483 проценти по вкладу
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу в банк, по день,
що передує дню закінчення строку дії
договору або списанню коштів з рахунку
вкладника на інших підставах включно.

Згідно виписки з особового рахунку
позивача сума нарахованих відсотків
складає 1 794, 87 грн. /а.с.9/

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов , визначених змістом зобов'язання.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання наступають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Таким чином, обмеження прав позивача
щодо отримання грошових коштів, які є
його власністю є безпідставними та
такими, що суперечать чинному
законодавству України, а також
Конституції України. Позивач не був
позбавлений права на вищезазначені
грошові кошти у встановленому законом
порядку, а тому має право на їх
повернення відповідачем без будь-яких
обмежень.

Оскільки встановлено, що відповідач в
односторонньому порядку порушив умови
Договору, суд вважає за необхідне
стягнути з нього належні позивачу
грошові кошти - суму депозитного вкладу
та нараховані відсотки у повному
обсязі.

За таких обставин суд дійшов до
висновку про те, що права позивача
щодо належного виконання Банком
зобов'язання за договором банківського
вкладу були порушені і у відповідності
до ст. ст. 15, 16 ЦК України підлягають
судовому захисту шляхом стягнення з
Банку на користь позивача суми
строкового вкладу у розмірі 52 410 грн. та
1 794,87 грн. нарахованих процентів по
договору про строковий вклад.

Судові витрати розподілити відповідно
до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК"
в особі Дніпропетровського
регіонального відділення публічного
акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК"
про повернення депозиту - задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Фінростбанк» (м.
Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, 10,
) на користь ОСОБА_2
(АДРЕСА_1, інд. код НОМЕР_1) суму внеску
за договором про строковий вклад № 1483
від 11 березня 2014 року в розмірі 52 410 грн.,
нарахованих відсотків в розмірі 1 794,87
грн.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Фінростбанк» () на користь держави судовий збір в
розмірі 542 грн. 04 коп.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
С.О. Демидова