Справа № 361/2518/14-ц
Провадження № 2/361/1287/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарі -
Якименко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просила
стягнути на її користь з ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000
грн. щомісячно, починаючи з дня подання
позову до суду і до досягнення дитиною
повноліття.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
посилалася на те, що

19 липня 2008 року сторони зареєстрували
шлюб, від якого мають неповнолітнього
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час
шлюбні стосунки фактично припинені.
Оскільки син перебуває на повному
утриманні матері, яка матеріально не
спроможна в повній мірі забезпечувати
сина всім необхідним, а відповідач
ОСОБА_2 участі у вихованні та
матеріальному утриманні дитини не
бере, ОСОБА_1 була змушена звернутися з
вищевказаним позовом до суду.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5. позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_6. проти
задоволення позову заперечував,
мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 позбавляє
відповідача можливості спілкуватися
та утримувати сина. Із розміром
аліментів, визначених в уточненій
позовній заяві, також не погодився,
посилаючись на те, що розрахунок витрат
на дитину здійснено без врахування
норм чинного законодавства України,
зокрема, ч. 1 ст. 185 СК України, де
визначено, що той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо. Проте ОСОБА_1
не заявляла вимоги до відповідача про
стягнення додаткових витрат на дитину.
Разом з тим, до розрахунку витрат на
утримання сина включила як обов'язкові,
так й додаткові витрати. Крім того,
розмір щомісячних витрат на
обов'язкові вітаміни у сумі 368 грн.,
витрат на щорічний відпочинок дитини
відповідного віку у сумі 5 000 грн.
позивачем не підтверджено жодними
документами. У зв'язку з
вищевикладеним, представник
відповідача ОСОБА_6. у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 просив
відмовити.

Заслухавши доводи представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши письмові докази, суд дійшов
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 19 липня 2008 року
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб, про що
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві вчинено
актовий запис за № 1102 та видано
свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 6).

ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_4 виданого 21
лютого 2009 року Відділом реєстрації
актів цивільного стану Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, актовий запис № 576 (а.с. 7).

Згідно з копією витягу з рішення
виконавчого комітету Броварської
міської ради Київської області «Про
призначення порядку участі у вихованні
дитини»

№ 160 від 11 березня 2014 року визначено
наступний порядок побачень батька
ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3: перша
та третя субота місяця з 09:00 години до
12:00 години, друга та четверта неділя
місяця з 09:00 години до 12:00 години у
присутності соціального працівника та
матері малолітнього (а.с. 45).

З копії довідки № 279, виданої 11 червня
2013 року Комунальним підприємством
Броварської міської ради Київської
області «Житлово-експлуатаційна
контора -1», та копії акта обстеження
житлово-побутових умов № 35, складеного
05 червня 2013 року депутатом Броварської
міської ради Київської області Зайцем
Є.М., вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з
березня 2013 року за місцем реєстрації:
АДРЕСА_1, не перебувають, а проживають у
батьків позивача за адресою: АДРЕСА_2

Згідно із вимогами ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Частина 3 ст. 181 передбачає, що за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. Якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК
України).

За змістом статей 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: - стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; - стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; - наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
- інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

З копії трудової книжки ОСОБА_2 серії
НОМЕР_5 вбачається, що 10 серпня 2009 року
відповідно до наказу № 333-л від 10 серпня
2009 року відповідача було звільнений з
КРФ ВАТ «УГМК» з посади старшого
менеджера зі збуту на підставі ст. 38
КЗпП України (з ініціативи працівника)
(а.с. 46-48).

Той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Розмір участі одного з
батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення. Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно. (ст. 185 СК
України).

Зі змісту абзацу 2 пункту 18 Пленуму
Верховного Суду України

«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» № 3 від 15 травня
2006 року вбачається, що до передбаченої
ст. 185 СК участі в додаткових витратах
на утримання дитини, викликаних
особливими обставинами (розвитком її
здібностей, хворобою, каліцтвом тощо),
можна притягати лише батьків. У цих
випадках ідеться про фактично зазнані
або передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі. При одночасному розгляді вимог
про стягнення аліментів і додаткових
витрат їх має бути визначено у рішенні
окремо.

Виходячи з вищевикладеного, підставами
для стягнення додаткових витрат на
утримання неповнолітньої дитини є
розвиток здібностей дитини, хвороба,
каліцтво та інші обставини, що
спонукають до здійснення зайвих витрат
батьків. Зі змісту уточненої позовної
заяви вбачається, що позивачем невірно
трактовано сутнісний зміст поняття
аліментів, оскільки, до витрат на
утримання сина ОСОБА_4, включено, крім
загальних (першочергових) потреб
дитини, зокрема, на харчування, одяг, й
додаткові витрати, серед яких
щомісячна оплата за відвідування
гуртків «Малювання» та «Кіокушинкай»,
що згідно наведеної вище норми закону
та на думку суду, слід розглядати як
додаткові витрати на розвиток
здібностей дитини, які за правилами ст.
185 СК України заявляються як окрема
вимога щодо участі батьків у
додаткових витратах на дитину, та
визначаються за рішенням суду.

Положеннями ст. 191 СК України
передбачено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК
України, якщо позивача на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхилено частини вимог.

Стягненню із відповідача на користь
держави підлягає судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Зважаючи на викладене, керуючись
загальними засадами справедливості
цивільного судочинства й необхідністю
захисту інтересів неповнолітньої
дитини, виходячи з встановленого
чинним законодавством розміру
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, суд вважає за
можливе частково задовольнити вимоги
позивача та стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина у розмірі 600 грн.
щомісячно, починаючи з 02 квітня 2014 року
і до досягнення дитиною повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4

На підставі викладеного та керуючись
ст. 181-185, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. 88, ст.
212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Києва, не працюючого,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2, аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600
(шістсот) грн. щомісячно, починаючи з 02
квітня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Києва, не працюючого,
ідентифікаційний номер -НОМЕР_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_1, на користь
держави судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць підлягає негайному
виконанню.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги через
Броварський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. М. Пухна