Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2667/14
Головуючий у 1 інстанції: Беспалько Т.Д.
Суддя-доповідач: Денисенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 23 грудня 2013
року по справі за поданням відділу ДВС
Вільнянського РУЮ у Запорізькій
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року відділ ДВС
Вільнянського РУЮ звернувся до суду із
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа, у
якому просив суд тимчасово обмежити у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа
громадянина України ОСОБА_2, мешкає за
адресою: АДРЕСА_1. Подання мотивоване
тим, що на виконанні у Вільнянському
відділі державної виконавчої служби
перебуває зведене виконавче
провадження, відкрите 16 вересня 2013
року, з примусового виконання рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у
розмірі 76 989 грн., але боржник від
виконання зобов'язання ухиляється.

Ухвалою Вільнянського районного суду
Запорізької області від 23 грудня 2013
року подання державного виконавця
відділу ДВС Вільнянського РУЮ у
Запорізькій області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа ОСОБА_2 задоволено. Тимчасово
обмежено у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документа
ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаною
ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні подання.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Статтею 33 Конституції України кожному,
хто на законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
України громадян України від 21 січня
підставою для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон є наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України.

Як установлено судом, в провадженні
відділу державної виконавчої служби
Вільнянського районного управління
юстиції Запорізької області
знаходиться виконавчий лист № 2-786/09,
виданий 17 лютого 2010 року Вільнянським
районним судом Запорізької області,
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 76 739 грн.
Провадження відкрито постановою
державного виконавця від 16 вересня 2013
року.

Задовольняючи подання державного
виконавця про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,
суд першої інстанції виходив із того,
що він є боржником у виконавчому
провадженні про стягнення з нього
боргу, ігнорує вимоги державного
виконавця щодо сплати боргу, наявність
у нього невиконаного зобов'язання є
підставою у обмеженні його у праві
виїзду за межі України.

Між тим, згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
або керівника боржника юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язання за рішенням.

Згідно з доводами апеляційної скарги
апелянт не отримував вимог державного
виконавця про сплату боргу, оскільки не
проживає за адресою АДРЕСА_1, що
значиться у виконавчому листі, а
прописаний та мешкає за адресою у
АДРЕСА_1, що було встановлено у
виконавчому провадженні, та має майно,
на яке може бути звернуте стягнення. З
метою погашення боргу він добровільно
передав стягувачу належний йому на
праві власності вантажний автомобіль
«Мерседес-Бенц», державний номер
НОМЕР_1, про що свідчать акти державного
виконавця. Тобто, вважає, що він не
ухиляється від погашення боргу.

Між тим, зазначені обставини, які мають
суттєве значення для вирішення питання
наявності ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, залишилися не
дослідженими судом першої інстанції та
їм не дана належна оцінка.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що оскаржувана ухвала на
підставі п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Вільнянського районного
суду Запорізької області від 23 грудня
2013 року по цій справі скасувати та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: