Справа № 466/7057/13
Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/2810/14
Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області у складі:
головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.

при секретарі: Цар М.М.

за участю: представника позивача ПАТ КБ
«Приватбанк» - Жарського І.Р.

представника
апелянта(відповідача) - адвоката
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові в залі суду
цивільну справу за ОСОБА_4 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 12 лютого 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов ПАТ
«Комерційний банк» «Приватбанк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 31.08.2006 року, яка станом на 31.08.2013
року становить 26 663 грн. 09 коп., з яких 5391
грн. 78 коп. становить заборгованість за
кредитом, 20772 грн. 12 коп. становить
заборгованість за процентами за
користування кредитом, а також 500 грн.
становить штраф(фіксована частина). В
задоволенні позовної вимоги про
стягнення 1308,20 грн. штрафу(процентна
складова) відмовлено за
безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» судовий збір в розмірі 279
грн. 72 коп..

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення суду першої інстанції ухвалено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Відповідно до
його заяви він отримав 31 серпня 2006 року
кредитну карту з встановленим порядком
погашення заборгованості щомісячними
платежами в розмірі 7% від суми
заборгованості. Заборгованість за
кредитом в сумі 5391, 75 гривень виникла
станом на 30 серпня 2007 року, а відтак, з
цього часу боржник зобов'язаний
повертати заборговану суму
щомісячними платежами в розмірі 7% від
суми заборгованості, що складає 377,42
грн.. Заборгованість повинна була бути
погашена до грудня 2008 року. Оскільки
позивач звернувся до суду у вересні 2013
року. а відтак на його думку він
пропустив строк позовної давності.
Щодо поновлення строку позовної
давності позивач до суду не звертався.
Враховуючи вищевикладене просить суд
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити у зв'язку
із пропуском позивачем строку позовної
давності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, що дає
апеляційному суду право, у
відповідності до вимог ч.2 ст.305
Цивільного процесуального кодексу
(далі - ЦПК) України, розглянути справу у
його відсутності, за участю його
представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_3 на
підтримання доводів апеляційної
скарги, представника позивача
Жарського І.Р. на її заперечення,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
таким вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит на сплатити проценти.

Матеріалами справи та судом першої
інстанції встановлено, що 31.08.2006 року
між ЗАТ КБ «Приват Банк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір № б/н, згідно якого
відповідач, ОСОБА_4 отримав кредит у
розмірі 250 грн. у вигляді встановленого
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач надав свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком договір, який
у відповідності до п. 1 ст. 634 ЦК України
є договором приєднання та може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому.

Згідно п. 6.5. Умов надання банківських
послуг - позичальник зобов'язується
погашати заборгованість за кредитом,
відсотками за його використання, за
перевитрати платіжного ліміту, а також
сплачувати комісії на умовах,
передбачених цим договором.(а.с.9зв.)

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти,
розмір яких встановлюється договором,
законом або іншими актами цивільного
судочинства.

Судом вірно встановлено, що боржник
порушив умови кредитного договору і у
визначений кредитним договором строк
не повернув кредитні кошти та проценти
за користування цими коштами, а також
інші витрати відповідно до умов
договору.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості із боржника,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що оскільки боржником не
виконано взяті на себе зобов'язання, то
необхідно стягнути заборгованість за
кредитним договором в сумі 26 663 грн. 09
коп., з яких 5391 грн. 78 коп. -
заборгованість за кредитом, 20772 грн. 12
коп. - заборгованість за процентами за
користування кредитом, а також 500 грн. -
штраф(фіксована частина).

Крім того, як вбачається із змісту
позовної заяви позивач просив також
стягнути 1308,20 грн. штрафу(процентна
складова).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки (пені, штрафу).

Згідно із ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Пунктом 8.6 Умов та правил надання
банківських послуг передбачено, що у
разі порушення клієнтом строку платежу
з будь-якого грошового обов'язку, який
передбачено договором більш ніж на 120
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від
суми позову.

Як вбачається із розрахунку
заборгованості(а.с.4-6) позивач вказав,
що станом на 31.08.2013р. заборгованість
відповідача за кредитним договором
становить 27972,10 грн., з яких 5391,78 грн.
становить заборгованість за кредитом,
20772,12 грн. становить заборгованість за
процентами, а також штрафи відповідно
до п. 8.6 Умов та правил надання
банківських послуг: 500 грн. -
штраф(фіксована частина), 1308,20 грн.
штраф( процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині стягнення штрафу в сумі
1308,20 грн.(процентна складова), суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що такий вид неустойки, як
штраф(процентна складова) встановлює
подвійну відповідальність за
порушення строків погашення кредиту та
відсотків, що суперечить чинному
законодавству.

Доводи апелянта про те, що позивач
пропустив строк позовної давності на
думку колегії суддів є безпідставними
і спростовуються наступним.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання, а за зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання.

Як вбачається із п. 3.1 Умов та правил
надання банківських послуг, для
надання послуг банк відкриває клієнту
картрахунки, видає клієнту картки, їх
вид і строк дії визначений в заяві і в
пам'ятці клієнта, підписанням яких
клієнт і банк укладають договір про
надання банківських послуг. Згідно
заяви та анкети-заяви на відкриття
карткового рахунка і видачу платіжної
картки Приватбанк, копія яких
міститься у матеріалах справи, строк
дії кредитного ліміту відповідає
строку дії карти, інформація про
вказаний строк відсутня у відповідній
анкеті-заяві(а.с.7).

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно, всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
подані сторонами докази, правильно
визначив характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи, а
тому підстав для її задоволення
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1.ч.1 ст.307, 308, 314,
315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 12 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена до суду касаційної інстанції
- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справа шляхом подання касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою Апеляційного
суду.

Головуючий:
О.М.Ванівський

Судді:
М.Я.Богонюк

Б.М.Гриновець