Справа № 6/1326/71/12
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2924/14
Доповідач в 2-й інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій
І.І.

з участю апелянта ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Франківського
районного суду м. Львова від 23 березня
2012 року у справі за поданням
Франківського ВДВС Львівського МУЮ про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України,-

встановила:

23 січня 2012 року головний державний
виконавець Франківського ВДВС
Львівського МУЮ звернувся в суд з
поданням, у якому просив тимчасово
обмежити керівника боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України до
погашення боргу згідно наказу № 5015/140/11
від 06.06.2011 року, виданого Господарським
судом Львівської області.

Оскаржуваною ухвалою подання
задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до
погашення ним заборгованості по
судовому наказу господарського суду
Львівської області № 2-5015 від 06.06.2011
року у справі про стягнення коштів з
ТзОВ "Сант-Сервіс-Львів" на користь
відділу освіти Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради.

Ухвалу суду оскаржив представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

З оскаржуваною ухвалою не
погоджується, оскільки вважає така
постановлена з порушенням закону.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
не повно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, невірно оцінив
фактичні дані, що призвело до
невідповідності висновків обставинам
справи.

Представник ВДВС не подав до суду
наявні документи про перебування
ОСОБА_2 у будь-яких трудових відносин
ТзОВ «Сат-Сервіс-Львів». Стверджує, що з
31.08.2011 року ОСОБА_2 звільнений з посади
директора ТзОВ «Сат-Сервіс-Львів» за
власним бажанням на підставі рішення
загальних зборів учасників Товариства,
про що зроблено запис в трудову книжку.

17.11.2013 року ОСОБА_2 відмовлено у
перетині кордону з республікою Польща,
чим порушено його права як громадянина.

Просить скасувати ухвалу районного
суду та у задоволенні подання
відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача,
вислухавши пояснення апелянта та його
представника на підтримання доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Задовольняючи подання, районний суд
виходив з того, що заборгованість
згідно судового наказу боржник не
погасив, тому враховуючи обставини, що
унеможливлюють виконання виконавчого
документа, вважав, що подання є
підставним.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що
відповідно до рішення господарського
суду Львівської області від 24.05.2011 року,
вирішено стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сат-Сервіс-Львів», м. Львів, вул.
Антоновича, 60/4 на користь відділу
освіти Залізничної районної
адміністрації ЛМР, м. Львів, вул.
Виговського, 34 () 22 194,65
грн. заборгованості по орендній платі, 3
% річних в сумі 1457,26 грн., інфляційні
нарахування - 6614,45 грн.

На підставі зазначеного рішення 06.06.2011
року господарським судом видано наказ
№5015/1401/11 до виконання (а.с. 3).

Постановою головного державного
виконавця Франківського ВДВС
Львівського МУЮ Харко М.М. від 04.01.2012
року відкрито виконавче провадження з
виконання зазначеного вище наказу.
Постановлено боржнику добровільно
виконати рішення до 11.01.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судового рішення та рішень інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Згідно положень ст. 6 Закону України
"Про порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України"
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
закордонного паспорта або тимчасово
обмежено у праві виїзду за кордон у
разі ухилення боржника від виконання
зобов"язань, покладених на нього
рішенням суду, - до виконання
зобов'язань. Частиною 3 ст. 6 цього ж
Закону встановлено, що паспорт може
бути тимчасово вилучено у випадках,
передбачених пунктами 1-9 ч. 1 цієї
статті. Тимчасове вилучення паспорта
здійснюється судом.

З доданих до апеляційної скарги
документів встановлено, що рішенням
загальних зборів учасників ТзОВ
"САТ-Сервіс-Львів" від 31.08.2011 року
ОСОБА_2 звільнено з посади директора
товариства за власним бажання. На
підставі вказаного рішення загальних
зборів 31.08.2011 року директором
товариства винесено розпорядження про
припинення виконання обов"язків
директора ОСОБА_2

18.01.2012 року ОСОБА_2 подав заяву на ім"я
начальника Франківського ВДВС ЛМУ про
те, що він не є директором ТзОВ
"САТ-Сервіс-Львів", до якої долучив
копію наказу про звільнення. На заяві
уповноважена особа ВДВС зробила
відмітку про отримання такої 18.01.2012
року.

Відтак, на момент звернення із поданням
та постановлення оскаржуваної ухвали у
Франківському ВДВС була інформація, що
ОСОБА_2 не був керівником
боржника-юридичної особи ТзОВ
"САТ-Сервіс-Львів", однак районний суд
обмежив у праві виїзду за межі України
особу, яка не перебуває у жодних
правовідносинах із боржником, не діє
від його імені та не відповідає за
зобов'язаннями такого.

Крім цього, з матеріалів справи
встановлено, що державний виконавць на
підтвердження своїх вимог не подав
доказів того, що боржнику ТзОВ
«Сат-Сервіс-Львів» надсилались вимоги
про добровільне виконання зобов'язань
та докази одержання ним усіх
документів, що виносились у процесі
виконання зведеного виконавчого
провадження, як це передбачено
вимогами ч. 1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження», не надано суду
і доказів, з яких би вбачалося ухилення
боржника від виконання рішення суду.

Постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції не встановив фактичних
обставин справи, а лише вважав
достатньою підставою для задоволення
подання, невиконання боржником
зобов'язання за судовим наказом.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить висновку, що
оскаржувана ухвала постановлена з
порушенням норм процесуального закону,
а тому підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали про
відмову у задоволенні подання.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312,
ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,
-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану від
його імені представником ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м.
Львова від 23 березня 2012 року скасувати
та постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні подання головного
державного виконавця Франківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Харко М.М. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин