Єдиний унікальний номер 267/7857/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3827/2014
Головуючий у 1 інстанції Коцюбинська
Доповідач Корчиста О.І.
25 квітня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
суддів: Хейло
Я.В., Корчистої О.І.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» на рішення
Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області від 11 березня 2014 року
по цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Кредитпромбанк» про
визнання незаконними дій банку щодо
зупинення платіжної картки та
блокування банківського рахунку,
розірвання договору банківського
рахунку, зобов`язання провести
розрахунок та повернути кошти,
Рішенням Гірницького районного
суду м. Макіївки Донецької області від
11 березня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» (далі ПАТ
«Кредитпромбанк») про визнання
незаконними дій банку щодо зупинення
платіжної картки та блокування
банківського рахунку, розірвання
договору банківського рахунку,
зобов`язання провести розрахунок та
повернути кошти, задоволені: визнано
дії ПАТ «Кредитпромбанк» щодо
зупинення дії платіжної картки №
190053 та блокування картрахунку
НОМЕР_1 (додатковий рахунок НОМЕР_2)
неправомірними і такими що не
відповідають договору № VE/03-2008/11/87 I від
26 листопада 2007 року; розірвано договір
банківського рахунку № VE/03-2008/11/87 I,
укладений 26 листопада 2007 року між
ОСОБА_1 і ПАТ «Кредитпромбанк» для
обслуговування обліку операцій за
платіжними картками; зобов`язано ПАТ
«Кредитпромбанк» провести повний
розрахунок за операціями з пластиковою
карткою, виданою на ім`я ОСОБА_1 та
повернути йому залишок коштів з
картрахунку НОМЕР_1 (додатковий рахунок
НОМЕР_2).

В апеляційній скарзі ПАТ
«Кредитпромбанк», посилаючись на те, що
рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 11
березня 2014 року ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права внаслідок неповного з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
просило його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що при встановленні
факту неправомірного списання
грошових коштів з рахунку позивача
НОМЕР_1, суд першої інстанції не
врахував той факт, що ОСОБА_1 є
фінансовим поручителем (Держателем) за
виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед
Банком по кредитному договору №
30ДС/289/К12/2006-ИВ від 20 грудня 2006 року, а
відтак на підставі п. 7.9.1 Договору №
VE/03-2008/11/87I від 26 листопада 2007 року
відповідач має право здійснювати
договірне списання грошових коштів з
будь - яких рахунків Держателя,
відкритих у Банку, за будь-якими
зобов'язаннями Держателя перед Банком.

В судовому засіданні представник
відповідача ПАТ «Кредитпромбанк»
Ємельяненко І.В. доводи апеляційної
скарги підтримав та просив її
задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач ОСОБА_1 просив апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в
скарзі доводи, апеляційний суд вважає,
що скарга ПАТ «Кредитпромбанк» не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п.2 постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст.8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставинах, на які
сторони посилаються, як на підставу
своїх вимог та заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені у судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також, якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції
встановлено, що 26 листопада 2007 року між
ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк» було
укладено договір банківського рахунку
№ VE/03-2008/11/87 I, відповідно до якого Банк
відкриває держателю основний
картрахунок НОМЕР_1 в доларах США та
додатковий картрахунок № НОМЕР_2 в
гривнях для здійснення операцій за
картрахунком та видає платіжну картку/
платіжні картки та ПІН - коди до неї/них.
16 грудня 2010 року позивачем внесено на
картковий рахунок 37453,18 доларів США.

20 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ПАТ
«Кредитпромбанк» було укладено
кредитний договір № 30ДС/289/К12/2006/-ИВ,
відповідно до якого Позичальник
отримав кредит в розмірі 25000 доларів
США. Поручителем за вказаним кредитним
договором виступав позивач - ОСОБА_1
Відповідно до договору поруки №
30/289/П12/2006-ИВ від 20 грудня 2006 року він
зобов'язався солідарно відповідати
перед Банком в повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за вказаним
кредитним договором.

Також судом встановлено, що
Банком було здійснено договірне
списання грошових коштів з рахунку
ОСОБА_1 в розмірі 14592,67 доларів США на
підставі договору банківського
рахунку VE/03-2008/11/87 I від 26 листопада 2007
року, згідно якого Держатель доручає, а
Банк бере на себе зобов`язання
здійснювати договірне списання
грошових коштів з будь - яких рахунків
Держателя, відкритих у Банку за будь -
якими зобов'язаннями Держателя перед
Банком, а також договору поруки № 30
ДС/289/П12/2006-ИВ від 20 грудня 2007 року,
згідно якого Поручитель доручає Банку
здійснювати договірне списання
грошових коштів зі своїх поточних
рахунків в Банку в сумі заборгованості
Позичальника за кредитним договором
починаючи з четвертого робочого дня
після одержання від Банку письмового
повідомлення, вказаного в п. 2.2 цього
договору.

Ухвалюючи оскаржуване рішення,
суд першої інстанції виходив з того, що
ПАТ «Кредитпромбанк» не направляв на
адресу позивача повідомлення про
порушення ОСОБА_2 кредитного договору
та про необхідність сплатити
заборгованість згідно договору поруки
30ДС/289/П12/2006-ИВ від 20 грудня 2007 року, як
того вимагає п. 2.2 вказаного договору.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині розірвання банківського
договору VE/03-2008/11/87 I від 26 листопада 2007
року та зобов`язання ПАТ
«Кредитпромбанк» провести розрахунок
за операціями з карткою, яка видана на
ім`я ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що отримавши від ОСОБА_1
23 грудня 2010 року заяву про закриття
поточного рахунку Банк повинен був
здійснити завершальні операції за
рахунком: видати залишок грошових
коштів готівкою або перерахувати на
інший рахунок, вказаний клієнтом і не
пізніше наступного дня закрити
рахунок, проте, по теперішній час
Банком договір розірвано не було, а
відтак позовні вимоги ОСОБА_1 на
підставі ст. 1075 ЦК України підлягають
задоволенню.

Колегія суддів апеляційного
суду погоджується з такими висновками
суду першої інстанції, оскільки вони
відповідають вимогам закону та
фактичним обставинам.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1066 ЦК
України за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Частиною 3 ст. 1068 ЦК України
передбачено, що банк зобов'язаний за
розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ст. 26 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ грошових коштів в Україні»
платник при укладенні договорів із
банком має право передбачити договірне
списання грошей із своїх рахунків на
користь банку платника та/або третіх
осіб. Умови договору на договірне
списання повинні передбачати обсяг
інформації, достатній для належного
виконання такого списання банком, що
обслуговує платника (обставини, за яких
банк має здійснити (здійснювати)
договірне списання; найменування
отримувача та банку отримувача;
реквізити рахунка, з якого має
здійснюватися договірне списання;
реквізити договору між платником та
отримувачем (за наявності договору), що
передбачає право отримувача на
договірне списання; перелік
документів, що мають бути представлені
отримувачем в обслуговуючий платника
банк (якщо платник та отримувач
домовились про надання цих документів
до банку платника) тощо). У разі, якщо
кредитором за договором є
обслуговуючий платника банк, право
банку на проведення договірного
списання передбачається в договорі на
розрахунково-касове обслуговування
або в іншому договорі про надання
банківських послуг.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1 відповідно до договору
поруки № 30ДС/289/П12/2006-ИВ від 20 грудня 2006
року є поручителем по укладеному між
ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2
кредитному договору № 30ДС/289/К12/2006/-ИВ
від 20 грудня 2006 року. Відповідно до п. 1.1
зазначеного договору поруки, ОСОБА_1
зобов'язувався солідарно відповідати
перед Банком за несвоєчасне виконання
ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним
договором № 30ДС/289/К12/2006/-ИВ від 20 грудня
2006 року.

26 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та
ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено
договір банківського рахунку №
VE/03-2008/11/87 I, відповідно до якого
позивачу було відкрито основний
картрахунок НОМЕР_1 в доларах США та
додатковий картрахунок № НОМЕР_2 в
гривнях. 16 грудня 2010 року позивачем
(Держателем за даним договором) було
внесено грошові кошти на картковий
рахунок НОМЕР_1 в розмірі 37453,18 доларів
США.

17 грудня 2010 року ОСОБА_1 дізнався
про блокування його рахунку в банку,
операції з використанням платіжної
картки Банку здійснити було неможливо.

22 грудня 2010 року позивач
звернувшись до ПАТ «Кредитпромбанк» із
заявою про повернення грошових коштів,
які були зараховані Банком на рахунок
НОМЕР_1 в розмірі 37453,18 доларів США
дізнався, що грошові кошти, які були
наявні на його рахунку, без жодного
його повідомлення від ПАТ
«Кредитпромбанк», були переведені
відповідачем в результаті договірного
списання на підставі договору поруки №
30 ДС/289/П12/2006-ИВ від 20 грудня 2006 року.

Відповідно до умов договірного
списання, які встановлені в п. п. 2.2., 2.7
Договору поруки, Поручитель доручає
Банку здійснити договірне списання
грошових коштів зі своїх поточних
рахунків в Банку в сумі заборгованості
Позичальника за кредитним договором №
30ДС/289/К12/2006/-ИВ від 20 грудня 2006 року
починаючи з четвертого робочого дня
після одержання від Банку відповідного
письмового повідомлення.

Таким чином, оскільки ПАТ
«Кредитпромбанк» не було направлено на
адресу позивача повідомлення про
порушення ОСОБА_2 зобов'язань за
кредитним договором № 30ДС/289/К12/2006/-ИВ
та вимог щодо необхідності сплатити
солідарний борг згідно вищевказаного
договору поруки, за таких обставин
відповідач безпідставно, в порушення
п.2.2, 2.7 умов Договору поруки, здійснив
списання коштів, які належать ОСОБА_1.

23 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернувся
до Банку із заявою про закриття
банківського рахунку, проте ПАТ
«Кредитпромбанк» грошові кошти не
повернуті, договір банківського
рахунку № VE/03-2008/11/87 I розірвано не було.

У статті 1075 ЦК України зазначено,
що договір банківського рахунка
розривається за заявою клієнта у
будь-який час. Залишок грошових коштів
на рахунку видається клієнтові або за
його вказівкою перераховується на
інший рахунок в строки і в порядку,
встановлені банківськими правилами.

Пункт 20.5 Інструкції «про порядок
відкриття, використання і закриття
рахунків у національній та іноземних
валютах» передбачає, що закриття
поточного рахунку за бажанням клієнта
здійснюється на підставі його заяви
про закриття поточного рахунку,
складеної в довільній формі із
зазначенням таких обов'язкових
реквізитів: найменування банку;
найменування (прізвища, ім'я, по
батькові), коду за ЄДРПОУ
(реєстраційного номера облікової
картки) власника рахунку; номера
рахунку, який закривається; дати
складання заяви.

Відповідно до п. 20.6 Інструкції про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах банк за наявності
коштів на поточному рахунку, який
закривається на підставі заяви
клієнта, здійснює завершальні операції
за рахунком [з виконання платіжних
вимог на примусове списання (стягнення)
коштів, виплати коштів готівкою,
перерахування залишку коштів згідно з
дорученням клієнта тощо]. Датою
закриття поточного рахунку вважається
наступний після проведення останньої
операції за цим рахунком день. Якщо на
поточному рахунку власника немає
залишку коштів, а заява подана в
операційний час банку, то датою
закриття поточного рахунку є день
отримання банком цієї заяви.

Оскільки отримавши заяву ОСОБА_1
про закриття поточного рахунку Банк
повинен був здійснити завершальні
операції за рахунком, а саме: видати
залишок грошових коштів готівкою або
перерахувати на інший рахунок,
вказаний клієнтом та не пізніше
наступного дня закрити рахунок, то за
таких обставин суд першої інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку щодо
розірвання договору банківського
рахунку № VE/03-2008/11/87 I від 26 листопада 2007
року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ
«Кредитпромбанк» для обслуговування
обліку операцій за платіжними
картками, до зобов`язання ПАТ
«Кредитпромбанк» провести повний
розрахунок за операціями з карткою,
яка видана на ім`я ОСОБА_1 та повернення
ОСОБА_1 залишку коштів з картрахунку
НОМЕР_1.

Таким чином, вирішуючи спір, суд
першої інстанції встановив права і
обов`язки сторін, що брали участь у
справі, обставини справи, перевірив
доводи і заперечення сторін, дав їм
належну правову оцінку і зробив вірний
правовий висновок. Рішення ухвалене з
дотриманням судом норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, оскільки судом
апеляційної інстанції не встановлено
порушень норм матеріального або
процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування
правильного по суті і справедливого
рішення суду, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» відхилити.

Рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 11
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді