печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1013/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 червня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва

в складі: головуючого судді -
Фаркош Ю.А.,

при секретарі - Дружук Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Печерського районного відділу
ГУ ДМС України в м. Києві, третя особа
Житлово-будівельний коопертив
«Граніт» про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням , -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовною заявою, в якій просить
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням, а
саме АДРЕСА_1 та зняття з
реєстраційного обліку. В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що
відповідач не проживає у вищевказаній
квартирі з 1990 року, не несе витрат з її
утримання. За наведених обставин
просить задовольнити позов, в
заявлений нею спосіб.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала з урахування
уточнених вимог в повному обсязі,
просила задовольнити, а також не
заперечувала проти розгляду справи в
заочному порядку.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

За викладених підстав, а також
враховуючи згоду позивача на заочний
розгляд справи, суд визнав можливим
провести заочний розгляд справи у
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів.

Суд дослідивши та оцінивши письмові
докази по справі у їх сукупності,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 прийняла спадщину від померлої
матері та одержала 05.11.2010 свідоцтво про
право на спадщину за законом на АДРЕСА_1
( а.с.14). У вказаній квартирі також
зареєстрований вітчим ОСОБА_2, який не
проживає у цій квартирі з 1990 року, не
несе витрат з оплати
житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пояснень в судовому
засіданні сусідів позивача - свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідач не
проживає у АДРЕСА_1 з 1990 року (а.с. 87-90).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Як вбачається зі змісту ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Частина 2 ст. 405 ЦК України встановлює,
що член сім'ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження проживання у АДРЕСА_1 або
інших доказів, які б свідчили про
відсутність підстав для застосування
вищевказаних норм відповідачем не
надано.

За наведених обставин суд вважає, що
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Печерського
районного відділу ГУ ДМС України в м.
Києві про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням є обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

Оскільки суд задовольняє позов то
відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_2 на користь держави підлягає
стягненню судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 8, 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223,
224-233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Печерського районного відділу ГУ ДМС
України в м. Києві про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,- задовольнити
повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою, яка
була відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
Ю.А.Фаркош