Справа № 359/1089/14 Головуючий у І
інстанції Величко В.П.Провадження №
22-ц/780/3528/14 Доповідач у 2
інстанції ІвановаКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Фінагєєва В.О.

при секретарі - Власенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 07 квітня 2014 року
у справі за позовом Харківського
національного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат
пов'язаних з навчанням, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Харківський
національний університет внутрішніх
справ звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення витрат пов'язаних
з навчанням.

В обґрунтуваннях своїх позовних вимог
посилається на те, що 16 серпня 2008 року
між ХНУВС ГУ МВС України в Київській
області та відповідачем укладено
договір про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі МВС України
за державним замовленням та його
працевлаштування.

Відповідач навчався за рахунок коштів
державного бюджету і після закінчення
навчання повинен був відпрацювати за
місцем розподілу не менше як три роки, а
у разі відмови від подальшого
проходження служби відшкодувати
фактичні витрати на навчання.

Після закінчення навчання, відповідно
до наказу ректора ХНУВС № 216 о/с від 02
червня 2012 року лейтенанта міліції
ОСОБА_1 було відраховано зі складу
курсантів університету та відряджено
для подальшого проходження служби до
ГУМВС України в Київській області.

Однак, наказам начальника ГУ МВС
України в Київській області від 05
листопада 2013 року відповідач
звільнився з органів внутрішніх справ
за власним бажанням.

Таким чином, посилаючись на те, що
відповідач порушив умови договору, не
відпрацював за місцем розподілу не
менше як три роки та звільнився за
власним бажанням, просив стягнути з
відповідача витрати пов'язані з його
навчанням у розмірі 39665, 97 грн. та судові
витрати.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 квітня 2014 року позов задоволено.

Суд стягнув ОСОБА_1 на користь
Харківського національного
університету внутрішніх справ у
відшкодування фактичних витрат,
пов'язаних з навчанням, кошти в розмірі
39 665 грн. 97 коп. та судові витати в
розмірі 396 гривень 66 копійок.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати та
закрити провадження у справі,
посилаючись на те, що позовні вимоги
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
мотивуючи тим, що навчання у закладі
МВС України відноситься до публічної
служби.

У запереченнях на апеляційну скаргу
Харківський національний університет
внутрішніх справ просить скаргу
відхилити, посилаючись на те, що спір,
який випливає з договірних
правовідносин між сторонами, однією з
яких є фізична особа, регулюється
цивільним законодавством.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення апелянта,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що з 31 липня 2008 року
відповідача ОСОБА_1 зараховано до
складу курсантів Харківського
національного університету внутрішніх
справ.

16 серпня 2008 року сторони уклали договір
про підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України на
денній формі навчання, пунктом 2.3.5 та
2.3.6 якого відповідач взяв на себе
зобов'язання після закінчення навчання
прибути до місця призначення в термін,
визначений у направленні на роботу,
приступити до виконання службових
обов'язків за посадою, на яку
призначений замовником, і відпрацювати
не менше трьох років. У разі
відрахування з навчального закладу чи
звільнення з органів внутрішніх справ
по закінченні навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі, за підставами
передбаченими пунктом 3 договору,
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі, згідно із затвердженим
розрахунком.

Відповідно п. 3 договору підстави
відшкодування фактичних витрат на
підготовку, згідно умов підпунктів 3.2,
яких підставою відшкодування
фактичних витрат на підготовку є
відмова від подальшого проходження
служби на посадах начальницького
складу в органах внутрішніх справ
протягом перших трьох років після
закінчення навчання.

02 червня 2012 року відповідач закінчив
навчання, отримав звання лейтенанта
міліції та був відряджений для
подальшого проходження служби до ГУМВС
України в Київській області.

Наказом начальника ГУМВС України в
Київській області від 05 листопада 2013
року лейтенант міліції ОСОБА_1
звільнений з органів внутрішніх справ
за власним бажанням.

Таким чином, спір у справі, що
розглядається. Стосується
відшкодування витрат, пов'язаних з
навчанням у вищому навчальному закладі
МВС України, особою, яка за власним
бажанням звільнена із органів
внутрішніх справ.

Відшкодування витрат, пов'язаних з
утриманням осіб, навчання яких за
державним замовленням у вищих
навчальних закладах МВС прирівнюється
до проходження військової служби,
регламентується Порядком
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 313 від 1 березня 2007 року.

Статтею 1 зазначеного Порядку
встановлено вичерпний перелік підстав,
з якими пов'язується право навчального
закладу на відшкодування витрат,
пов'язаних з утриманням осіб, навчання
яких здійснювалось за державним
замовленням. Такі витрати
відшкодовуються у разі: дострокового
розірвання договору про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС у зв'язку з небажанням особи
продовжувати навчання або порушенням
нею дисципліни; відмови від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання.

Аналогічні підстави відшкодування
витрат, пов'язаних з утриманням осіб,
навчання яких здійснювалось за
державним замовленням, зазначені і в п.3
Типового договору про підготовку
фахівців у вищому навчальному закладі
МВС України, затвердженому наказом МВС
України № 150 від 14 травня 2007 року.

Згідно зі ст.3 вищевказаного Порядку
витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі, який
укладається між навчальним закладом,
головним управлінням або управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
та особою.

Сторонами такого договору є:
виконавець - навчальний заклад,
замовник - головне управління або
управління Міністерства внутрішніх
справ України та особа - курсант.

Відповідно до ч.1 ст.6 Порядку у разі
відмови особи добровільно
відшкодувати витрати, їх стягнення
здійснюється в судовому порядку.

Отже, спір у справі випливає з
договірних правовідносин, однією з
яких є фізична особа.

Згідно ст.15 ч.1 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних. Житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших відносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307,308,314 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :