Справа № 199/3026/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Грицай А.В.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Територіальна громада в особі
Дніпропетровської міської ради, про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог
посилається на те, що в 1974 році її
батько, ОСОБА_3, який перебував у шлюбі
з матір'ю позивачки ОСОБА_2, побудував
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами на виділеній
йому земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Згідно з технічним паспортом від 20.08.1979
року домоволодіння по АДРЕСА_1
складалося з: житлового будинку А-1,
сараю Б, погрібу В, вбиральні Г та
колодязю №1.

В 1980 році батько позивачки ОСОБА_3
звертався до начальника ГлавАПУ щодо
узаконення житлового будинку з
надвірними будівлями на виділеній
земельній ділянці та отримав
відповідний дозвіл. В 1987 році шлюб між
батьками позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 було
розірвано.

Після розірвання шлюбу батько
позивачки ОСОБА_3 залишився проживати у
будинку АДРЕСА_1, та у період з 1980 по 1991
роки побудував на території
домоволодіння прибудову А1-1, літні
кухні Б, Л, вхід в погріб Д, навіси Е,Ж,М,
сарай З.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 45 років ОСОБА_3
помер, актовий запис №2131.

Позивачка є спадкоємицею першої черги
за законом як донька померлого ОСОБА_3
та відповідно до ст.529 ЦК України в
редакції 1963 року вступила в управління
і володіння спадковим домоволодінням
за адресою: АДРЕСА_1, оскільки від дня
свого народження і до смерті батька
постійно проживала, і проживає до цього
часу в домоволодінні по АДРЕСА_1, що
підтверджується її реєстрацією
(пропискою) у зазначеному
домоволодінні, тому прийняла спадщину
у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 після
смерті свого батька ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивачка звернулась для оформлення
своїх спадкових прав після померлого
батька до Четвертої дніпропетровської
державної нотаріальної контори, однак
їй було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину, оскільки за
даними КП ДМБТІ від 18.12.2008р. №16540,
реєстрація права власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 не проводилась,
тому позивачка просила суд встановити
факт прийняття нею спадщини за законом
після смерті батька ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнати за нею
право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивачка надала суду заяву, в якій
просила справу слухати у її
відсутність та позовні вимоги
підтримала у повному обсязі.

Відповідачка надала суду заяву, в якій
просила справу слухати у її
відсутність та позовні вимоги визнала
повністю.

Представник третьої особи - Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, в судове
засідання не з'явився, про день
слухання справи повідомлений належним
чином.

Представник третьої особи -
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, в
судове засідання не з'явився, про день
слухання справи повідомлений належним
чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що в
1974 році батько позивачки ОСОБА_3, який
перебував у шлюбі з матір'ю позивачки
ОСОБА_2, побудував житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
на виділеній йому земельній ділянці по
АДРЕСА_1.

Згідно з технічним паспортом від 20.08.1979
року домоволодіння по АДРЕСА_1
складалося з: житлового будинку А-1,
сараю Б, погрібу В, вбиральні Г та
колодязю №1.

В 1980 році батько позивачки ОСОБА_3
звертався до начальника ГлавАПУ щодо
узаконення житлового будинку з
надвірними будівлями на виділеній
земельній ділянці та отримав
відповідний дозвіл. В 1987 році шлюб між
батьками позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 було
розірвано, актовий запис №112. У період з
1980 по 1991 роки ОСОБА_3 побудував на
території домоволодіння прибудову А1-1,
літні кухні Б, Л, вхід в погріб Д, навіси
Е,Ж,М, сарай З.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, актовий
запис №2131.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина у вигляді домоволодіння
АДРЕСА_1. Спадкоємиця першої черги за
законом, донька померлого ОСОБА_3 -
позивачка ОСОБА_1, згідно зі ст.ст.548, 549
ЦК України в редакції 1963 року прийняла
спадщину після смерті батька ОСОБА_3
шляхом вступу в управління та
володіння зазначеним спадковим майном,
оскільки постійно проживала та була
прописана в домоволодінні разом з
батьком до його смерті, що
підтверджується її реєстрацією
(пропискою) у спадковому домоволодінні.

В силу ст.529 ЦК України в редакції 1963
року спадкоємцями першої черги за
законом є, в рівних частках, діти,
дружина (чоловік) і батьки померлого.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного
кодексу України в редакції від 1963 року,
спадкоємець, який фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Четвертою дніпропетровською державною
нотаріальною конторою було відмовлено
позивачці у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом після смерті
батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, на домоволодіння АДРЕСА_1,
оскільки за даними КП ДМБТІ від 18.12.2008р.
№16540, реєстрація права власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 не проводилась,
а з 01.01.2013 року реєстрація речових прав
власності проводиться в Державному
реєстрі речових прав та їх обтяжень, в
якому не передбачено реєстрацію права
власності на померлого громадянина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших спадкоємців.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи із аналізу названих статей,
позивачка, як спадкоємець першої черги
за законом після смерті свого батька
ОСОБА_3 має право на отримання
спадщини, тобто до неї переходять права
та обов'язки спадкодавця.

Оскільки у визначеному у статті 1296 ЦК
України порядку позивач не змогла
оформити своє право на спадщину після
смерті батька, вона звернулась за
захистом своїх порушених прав до суду.
Іншого способу на отримання права
власності на спадкове майно, крім
рішення суду, у позивача немає.

Згідно з технічним паспортом від 14.02.2014
року, домоволодіння АДРЕСА_1,
складається з: житлового будинку
літ.«А-1» житловою площею 20,8 кв.м.,
загальною площею 36,6 кв.м., що
складається з: кухні 1-1 площею 15,8 кв.м.;
житлової 1-2 площею 20,8 кв.м., в тому числі
прибудови літ.«А1-1» та також навісів
літ.« Е,Ж,М», сараю літ.«З», літніх
кухонь літ.«Б,Л», погрібу літ.«В», вхід в
погріб літ.«Д», споруди - 1-8, I, ІІ, що
розташоване на земельній ділянці
площею 1060 кв.м.

Як вбачається з даних технічного
паспорту домоволодіння АДРЕСА_1
побудовано у період з 1974 по 1991 роки.

Відповідно до Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженого Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства 24.06.2011 N91, «Документом,
який засвідчує відповідність
закінчених будівництвом до 5 серпня 1992
року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.».

З огляду на вищевикладене, враховуючи,
що у позасудовому порядку вирішити
спір не представляється можливим,
приймаючи до уваги визнання
відповідачкою пред'явленого позову,
тому суд вважає за необхідне
встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини за законом після смерті
батька, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року та визнати за позивачкою право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1,
яке складається з: житлового будинку
літ.«А-1» житловою площею 20,8 кв.м.,
загальною площею 36,6 кв.м., що
складається з: кухні 1-1 площею 15,8 кв.м.;
житлової 1-2 площею 20,8 кв.м., в тому числі
прибудови літ.«А1-1» та також навісів
літ.« Е,Ж,М», сараю літ.«З», літніх
кухонь літ.«Б,Л», погрібу літ.«В», вхід в
погріб літ.«Д», споруди - 1-8, I, ІІ, що
розташоване на земельній ділянці
площею 1060 кв.м., в порядку спадкування
за законом після смерті батька, ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 174, 208, 209, 213, 214, 215,
256 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України
в редакції від 1963 року, ст.ст. 15, 16, 316, 328,
368, 1216, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України,
Постанови Пленуму Верховного суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування», -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини за законом після смерті
батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається
з: житлового будинку літ.«А-1» житловою
площею 20,8 кв.м., загальною площею 36,6
кв.м., що складається з: кухні 1-1 площею
15,8 кв.м.; житлової 1-2 площею 20,8 кв.м., в
тому числі прибудови літ. «А1-1» та також
навісів літ. «Е,Ж,М», сараю літ. «З»,
літніх кухонь літ. «Б,Л», погрібу
літ.«В», вхід в погріб літ. «Д», споруди -
1-8, I, ІІ, що розташоване на земельній
ділянці площею 1060 кв.м., в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається з дня отримання копії
рішення.

Суддя: