РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2014 р.
Ленінський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді
Кореняк В.К.

при секретарі Мишевець
Т.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
і ОСОБА_3 про усунення перешкод у
здійсненні звернення стягнення на
іпотечне майно шляхом примусового
виселення мешканців з будинку без
надання іншої житлової площі

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
на стороні відповідача - Служба у
справах дітей Кіровоградської міської
ради

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом
про усунення перешкоди у здійсненні
звернення стягнення на іпотечне майно -
будинок, що розташований за адресою
АДРЕСА_1, шляхом примусового виселення
відповідачів з вказаного будинку без
надання іншої житлової площі.

В судовому засіданні представник
позивача заявлений позов підтримав
повністю, пояснивши на його
обґрунтування, що 22.12.2006 р. між банком та
ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір, відповідно до якого ОСОБА_4
було отримано 15000 доларів США строком
до 22.12.2011 р. з умовою сплати 13% річних. З
метою забезпечення виконання
зобов»язань за кредитним договором
22.12.2006 р. в іпотеку банку було передано
належний відповідачеві ОСОБА_1
житловий будинок з
господарчо-побутовими будівлями, що
розташований за адресою АДРЕСА_1.
Зобов»язання за кредитним договором
були порушені, в зв»язку з чим рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 02.03.2010 р. на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» з
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 солідарно було
стягнуто 126722 грн.17 коп. заборгованості
за кредитним договором, а, крім того, в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором звернуто
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок за вказаною вище адресою.
Оскільки звернення стягнення на
житловий будинок є підставою для
виселення його мешканців, у будинку
ОСОБА_1 зареєстровані всі відповідачі,
які письмову вимогу позивача звільнити
будинок ігнорують, вказується на
наявність передбачених законом
підстав для задоволення заявленого
позову.

Представник відповідачів в
судовому засіданні позов не визнав,
вказуючи на його необґрунтованість.

Представник третьої особи в
судове засідання не з»явився, про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки не
сповістив, заяви про відкладення
розгляду справи не надав. За таких
обставин і відповідно до положень ст. 169
ЦПК України суд вважає можливим
розгляд справи без присутності
вказаної особи.

Заслухавши пояснення
представників сторін і вивчивши
матеріали справи суд вважає, що в
задоволенні позову необхідно
відмовити повністю.

В судовому засіданні
встановлено, що 22.12.2006 р. між ВАТ
«Державний ощадний банк України»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_4 було укладено кредитний договір
№ 768, відповідно до якого ОСОБА_4 було
отримано 15000 доларів США строком до
22.12.2011 р. з умовою сплати 13% річних. Того
ж дня між ВАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_1 укладено іпотечний
договір, посвідчений приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу, номер у реєстрі
6375, за умовами якого з метою
забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх
зобов»язань за кредитним договором №
768 від 22.12.2006 р. ОСОБА_1 передав в іпотеку
банку належний йому житловий будинок з
господарчо-побутовими будівлями, що
розташований за адресою АДРЕСА_1.
Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 02.03.2010 р. на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» з
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 солідарно було
стягнуто 126722 грн.17 коп. заборгованості
за кредитним договором № 768 від 22.12.2006
р., а також в рахунок погашення
заборгованості звернуто стягнення на
предмет іпотеки - житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1. 05.10.2011 р. державним
виконавцем Ленінського ВДВС
Кіровоградського міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження з виконання рішення суду
про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
по кредитному договору, а 11.10.2012 р.
здійснено опис і арешт належного
вказаній особі житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1, в якому на
сьогоднішній день зареєстровані
відповідачі, в тому числі
неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
відповідач ОСОБА_1 постійно проживає.
Після звернення начальника
Ленінського ВДВС до служби у справах
дітей Кіровоградської міської ради з
приводу надання дозволу на реалізацію
арештованого майна такої згоди від
вказаного органу не отримано. Письмові
вимоги позивача до відповідачів щодо
зняття з реєстраційного обліку не
виконано.

На викладені обставини вказують
сторони, вони підтверджені матеріалами
справи, в зв»язку з чим вважаються
судом встановленими.

Аналізуючи встановлені в
судовому засіданні обставини суд
відзначає, що відповідно ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за

винятком наймачів та членів їх сімей.

Разом з тим, згідно діючого на
сьогоднішній день Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» протягом
дії даного закону не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов»язань громадянина
України (позичальника чи майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що

таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/ майнового
поручителя або є об»єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника чи
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна не перевищує 140 кв.
метрів для квартири та 250 кв. метрів для
житлового будинку.

Протягом дії цього Закону інші
закони України з питань майнового
забезпечення кредитів діють з
урахуванням його норм.

З урахуванням викладеного,
відзначається, що на правовідносини
між сторонами поширюється дія Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», відтак, в період дії вказаного
закону не може відбуватись звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Правовідносини між сторонами,
пов»язані з виселенням відповідачів з
житлового будинку, є похідними від
передбаченої законом процедури
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а оскільки на сьогоднішній
день нерухоме житлове майно не може
бути примусово стягнуте, остільки суд
відзначає відсутність передбачених
законом підстав для усунення перешкод
у здійсненні стягнення на іпотечне
майно шляхом примусового виселення
мешканців з будинку без надання іншої
житлової площі, в задоволенні позову
необхідно відмовити повністю.

На підставі ч. 1, ч. 4 Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», керуючись ст.ст. 8,10,11, 60,

88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
і ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
на стороні відповідача - Служба у
справах дітей Кіровоградської міської
ради, про усунення перешкод у
здійсненні звернення стягнення на
іпотечне майно шляхом примусового
виселення мешканців з будинку без
надання іншої житлової площі -
відмовити повністю.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
В. К. Кореняк