Справа № 686/8433/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючої-судді:
Чевилюк З.А.

секретаря:
Вараниці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницький цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» про
стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення
грошової компенсації за невикористану
відпустку в сумі 87 795,48 грн., в т.ч. за
невикористану відпустку на момент
звільнення 16079,55 грн., за затримку у
проведенні розрахунку на момент
звільнення в розмірі 66138,12 грн., за
невикористану відпустку тривалістю 31
календарний день в розмірі 5577,81 грн.
Також просила стягнути на її користь
немайнову шкоду в сумі 5000 грн. Стягнути
з відповідача судові витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та
наполягав на його задоволені.
Представник відповідача позов
заперечила та просила відмовити у його
задоволені. Клопотала про
застосування строку давності.
Повідомила суд про існування судового
рішення у справі між тими ж сторонами,
про той же предмет: справа №686/4312/13-ц
про стягнення компенсації за
невикористану відпустку у розмірі
16079,55 грн. та компенсації за
невикористану додаткову відпустку
працівникам з дітьми у розмірі 5577,81
грн., стягнення середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та моральної шкоди.
Підстава попереднього
позову-невиплата при звільненні
невикористаної щорічної відпустки та
додаткової відпустки одинокій матері
тривалістю 31 календарний день.
Рішенням суду у позові відмолено.
Відповідач клопотав про закриття
справи. Враховуючи заперечення
представника позивача, не ідентичність
предметів позовів, що полягають у
відмінності сум до стягнення, суд
відхилив вказане клопотання.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
знаходить позов не підлягаючим
задоволенню.

Обставини визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи, або особа, щодо якої
встановлені ці обставини(ст..61 ЦПК.)
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та
заперечень(ст..60 ЦПК).

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29.10.2013 року у справі
№686/4312/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«Приватбанк» про стягнення
компенсації за невикористану
відпустку у розмірі 16079,55 грн. та
компенсації за невикористану
додаткову відпустку працівникам з
дітьми у розмірі 5577,81 грн., стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку 55523,36 грн. при звільненні та
моральної шкоди 5000 грн. відмовлено.
Рішення набуло законної сили.
Прийнято за результатами звернення
позивача в березні 2013 року після
звільнення 15 січня 2013 року.

30 квітня 2014 року, донарахувавши
середній заробток за час затримки
розрахунку до 66138,12 грн., позивач
повторно звертається до суду,
залишивши в решті позовні вимоги
ідентичними попередньо пред'явленому
позову.

При цьому позивач порушує тримісячни
термін звернення до суду з подібними
вимогами передбачений ст.233 КЗпП, на
застосуванні якого наполягав
представник відповідача. Як
встановлено рішенням суду від 29.10.2013
року, позивача звільнено 15.01.2013 року,
тоді як звернення до суду з даним
позовом мало місце в квітні 2014 року.
Підстави для зупинення перебігу
строку позовної давності, його
переривання суду не доведено
позивачем, його представником.

Звернення працівника до суду з заявою
про вирішення трудового спору щодо
стягнення середнього заробітку за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку при звільненні та про
відшкодування завданої при цьому
моральної шкоди встановлено
тримісячний строк, перебіг якого
розпочинається з дня, коли звільнений
працівник дізнався або повинен був
дізнатися про те, що власник або
уповноважений ним орган, з вини якого
сталася затримка виплати всіх належних
при звільненні сум, фактично з ним
розрахувався. (Рішення
Конституційного Суду України, від
22.02.2012, № 4-рп/2012 "У справі за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення
положень статті 233 Кодексу законів про
працю України у взаємозв'язку з
положеннями статей 117, 2371 цього
кодексу")

Хмельницьким міськрайонним судом в
рішенні від 29.10.2013 року підтверджено
факт безпідставності вимог про
стягнення компенсації за додаткову
відпустку одинокій матері,
компенсації за невикористані дні
щорічної відпустки. Вимога про
стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку є похідною
щодо стягнення компенсації за дні
невикористаної щорічної основної та
додаткової відпусток.

Підстави для стягнення моральної
шкоди відсутні.

Враховуючи викладене, суд не вбачає
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,88, 209, 212-218 ЦПК,
ст..ст.116,117, 233, 237-1 КЗпП, ст..ст.257-267 ЦК
України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» про
стягнення грошової компенсації в сумі
87795,48 грн. та немайнової шкоди в
розмірі 5000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Хмельницький
міськрайонний суд в Апеляційний суд
Хмельницької області, а для осіб
відсутніх під час проголошення,
протягом десяти днів з дати отримання
копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду
З.А.Чевилюк