Справа № 2-4235/10 Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/3577/14 Доповідач у 2
інстанції Таргоній Д.О.Категорія 29
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Черепинець А.І .,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 25 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи учасників
судового процесу, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2010 року ОСОБА_3 звернулась з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

В обґрунтування позовних вимог
послалась на те, що 22.10.2008 року
відповідач, керуючи автомобілем марки
«Тойота-Камрі» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись
по вул. Київській в м. Вишневе
Києво-Святошинського району Київської
області, скоїв наїзд на пішохода, її
сина - ОСОБА_4, який отримав численні
тілесні ушкодження, від яких помер
28.10.2008 року.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди їй було завдано майнову шкоду в
розмірі 49 116,30 грн. та моральну шкоду,
яку вона оцінює в розмірі 500 000 грн. та
які просила стягнути на її користь з
відповідача.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 08
листопада 2010 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 01 лютого 2011 року, позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну
шкоду в розмірі 49 116,30 грн., моральну
шкоду в сумі 100 000 грн., 500 грн. судового
збору та 120 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 25
квітня 2014 року скасовано рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 08 листопада 2010
року у зв'язку з нововиявленими
обставинами та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду в розмірі 8 565,30 грн.,
моральну шкоду в сумі 100 000 грн., 500 грн.
судового збору та 120 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього 109 185,30 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить змінити рішення
та зменшити розмір завданої моральної
шкоди до 50 000 грн., посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної
скарги зазначив, що суд першої
інстанції при ухваленні рішення в
частині визначення розміру моральної
шкоди, яка підлягає стягненню, не
виходив із засад розумності,
виваженості та справедливості. Також
вважає, що суд не врахував ступінь його
вини в дорожньо-транспортній пригоді,
матеріальне становище та стан
здоров'я.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
наступні питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції даним
вимогам закону відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що внаслідок протиправних дій
відповідача позивачці завдано
матеріальних збитків на суму 8 565,30 грн.
та моральну шкоду, яку суд оцінив в
розмірі 100 000 грн., виходячи із засад
розумності та справедливості.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Рішення в частині відшкодування
матеріальної шкоди в апеляційному
порядку не оскаржується.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", при
визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди суд приймає до уваги
стан здоров'я потерпілого, тяжкість
вимушених змін у його житті, ступінь
зниження престижу, ділової репутації,
час та зусилля необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити з засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Згідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
визначення розміру відшкодування
моральної шкоди в сумі 100 000 грн.,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала: якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

З огляду на вказані положення чинного
законодавства, доводи апеляційної
скарги не ґрунтуються на доказах та
законі і не спростовують висновків
суду.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 25
квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: