АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/2001/2014
інстанції: Гонтар Д.О.
Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року червня місяця 19 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Бездрабко
В.О.Суддів:Прокопчук Л.П. Кузнєцової
О.А.при секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 15 травня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» про визнання правочину
недійсним,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що 21 березня 2008 року між ним та
ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого
є ПАТ КБ «Надра» був укладений договір
«Кредитування комерційного
автотранспорту» №45/КА/2008-980, відповідно
до умов якого банк надав позичальнику
грошові кошти у розмірі 131300грн. на
придбання транспортного засобу.
Договір забезпечений заставою,
предметом якої є легковий автомобіль
марки TOYOTA, модель COROLLA, 2008 року випуску,
номер кузову НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Вважає, що кредитний договір вчинений
ним під впливом обману, оскільки він не
був повідомлений про те, що заставне
майно на момент укладення спірного
договору було відсутнє, а працівники
банку в свою чергу не перевірили
вказану інформацію. На підставі
ст.ст.203, 230 ЦК України позивач просив
визнати кредитний договір №45/КА/2008-980
від 21 березня 2008 року недійсним,
стягнути з відповідача судові витрати
по справі.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 15 травня 2014 року позов
ОСОБА_5 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи, що
мають значення для її вирішення
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 21 березня 2008 року
між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра» укладений договір
«Кредитування комерційного
автотранспорту» №45/КА/2008-980, відповідно
до умов якого банк передав
позичальнику в тимчасове користування
грошові кошти у розмірі 131300грн. строком
до 20.03.2015 року, зі сплатою 20,5 відсотків
річних. Даний кредит має цільове
призначення - придбання транспортного
засобу (а.с.3-5).

Цим же договором в якості забезпечення
виконання зобов'язання передбачена
застава транспортного засобу марки
TOYOTA, модель COROLLA, 2008 року випуску, номер
кузову НОМЕР_2, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 27.07.2010 року з ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ТОВ «Мегатранс» на користь ВАТ
КБ «Надра» солідарно стягнуто
заборгованість за кредитним договором
у загальному розмірі 145804,14грн. Рішення
суду набрало законної сили.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо визнання оскаржуваного
договору недійсним, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано належних та допустимих
доказів на підтвердження факту
здійснення банком навмисних дій
спрямованих на введення позивача в
оману, а також того, що спірний правочин
не був спрямований на реальне настання
правових наслідків.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, оскільки він
узгоджується з зібраними у справі
доказами.

Відповідно до статті 230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом
недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Посилаючись на обман з боку
відповідача, ОСОБА_5 зазначив, що при
укладенні спірного договору він не був
повідомлений про відсутність
заставного майна, а банк в свою чергу
зазначену інформацію не перевірив.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5
і 6 ст.203 цього Кодексу саме в момент
вчинення правочину.

Статтею 203 ЦК України передбачені
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.
Тобто, правочин є недійсним, якщо він
укладений із порушенням вимог закону.

Частиною 2 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України
визначено, що договір є укладеним з
моменту досягнення в належній формі
згоди з усіх істотних умов договору.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції ОСОБА_5 пояснив, що спірний
кредитний договір уклав на прохання ПП
ОСОБА_7, оскільки останньому потрібні
були гроші на придбання транспортних
засобів для подальшої їх реалізації.
Саме ОСОБА_7 обіцяв погашати
заборгованість за кредитом, але
обіцянки не дотримався, за рішенням
суду з позивача та його дружини ОСОБА_6
стягнута заборгованість за договором.

Вироком Суворовського районного суду
м.Херсона від 31 травня 2013 року ОСОБА_8 -
директор ВАТ «Транспортна компанія
«Мегатранс» та ОСОБА_9, яка на час
виникнення спірних правовідносин
працювала на посаді начальника
центрального відділення філії ВАТ КБ
«Надра» були притягнуті до
кримінальної відповідальності за
ст.ст.366 ч.2, 358 ч.4 КК України та ст.367 ч.2 КК
України, відповідно (а.с.8-11).

Вироком встановлено, що ОСОБА_9, як
посадова особа ВАТ КБ «Надра», під час
укладення спірного договору допустила
службову недбалість, не перевіривши
правильність оформлення документів на
придбання та заставу автомобілю марки
TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_1 та
справжність свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу.

Разом з тим, пунктом 2.1 оскаржуваного
договору визначено, що надання кредиту
та коштів в рамках ліміту кредитної
лінії проводиться шляхом видачі
готівки через касу банку при наявності
належним чином оформленої заяви на
видачу готівки або перерахуванням
коштів на поточний рахунок
позичальника відкритий у ВАТ КБ
«Надра» за реквізитами вказаними
позичальником.

Згідно заяви ОСОБА_5 від 21.03.2008 року
кошти у розмірі 131300 грн., отримані ним
за умовами кредитного договору, були
перераховані банком за реквізитами
вказаними позичальником на рахунок ПП
ОСОБА_7 (а.с.55), що свідчить про
розпорядження позивачем кредитними
коштами на власний розсуд.

З огляду на наведене доводи
апеляційної скарги про те, що банком
було введено позивача в оману стосовно
істотних умов договору, оскільки його
не було повідомлено про відсутність
заставного майна, колегія суддів
оцінює критично, оскільки зобов'язання
за договором банк виконав у повному
обсязі, переказавши кошти на рахунок
вказаний саме позичальником на
придбання транспортного засобу, про
який заявив ОСОБА_5, не заперечуючи
наявність автомобілю та свій намір на
його придбання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову є
обґрунтованими та відповідають нормам
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого у справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 15 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :