Справа № 2-1376/2007 Провадження №
22-ц/772/1581/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бар"як А.С.Категорія:
50Доповідач: Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області від 31
березня 2014 року про відмову в
задоволенні заяви про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню в справі за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню, зазначивши,
що виконавчий лист по справі № 2-1376-2007,
виданий 24.04.2007 року Ленінським районним
судом м. Вінниця про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання неповнолітнього сина, не
підлягає виконанню, оскільки заявнику
не було відомо про існування заочного
рішення суду та виконавчого листа, а
тому такий виконавчий лист не повинен
був звертатись до виконання та
нараховуватись відповідна
заборгованість по аліментах.

Ухвалою Вінницького міського
суду Вінницької області від 31 березня
2014 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погодившись з ухвалою суду, заявник
подав апеляційну скаргу, в якій просив
ухвалу скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, та постановити
нову ухвалу, якою задовольнити заяву.

Заслухавши представника апелянта,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що по справі №
2-1376/2007 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, 20.04.2007 року
ухвалено заочне рішення про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини від всіх видів доходів
відповідача, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму встановленого
для дитини відповідного віку,
щомісячно до досягнення нею
повноліття, починаючи з 12.02.2007 року.

Відповідно до ухвали Вінницького
міського суду Вінницької області від 09
січня 2014 року, постановленої в справі №
127/2-1376/07, вбачається, що заяву ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 20.04.2007
року залишено без задоволення (а.с.62).

Таким чином, по справі встановлено, що
Ленінським районним судом м. Вінниці
20.04.2007 року був виданий виконавчий лист
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини від всіх видів доходів
відповідача, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму встановленого
для дитини відповідного віку,
щомісячно до досягнення нею
повноліття, починаючи з 12.02.2007 року;
рішення суду першої інстанції в
добровільному порядку ОСОБА_2 не
виконано.

За наведених обставин, врахувавши, що
судове рішення про стягнення
аліментів, на підставі якого був
виданий виконавчий лист, набрало
законної сили, при цьому заявник своє
право на оскарження даного рішення не
реалізував, а також взявши до уваги
довідку-розрахунок заборгованості по
аліментах, згідно якої нарахування
аліментів здійснюється починаючи з
лютого місяця 2007 року, відповідно до
рішення суду, яке не скасоване і є
обов'язковим до виконання в силу ст. 14
ЦПК України, суд прийшов до вірного
висновку про відмову в задоволенні
заяви.

Згідно положень ст. 369 ЦПК України суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом. Суд
ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Із аналізу зазначених норм слідує, що
підставою визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню є
видання його помилково, що може потягти
за собою безпідставне стягнення.

Підстав для визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню,
відповідно до вимог вищезазначеної
статті ЦПК заявник суду першої
інстанції не надав, тому колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
заяви.

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними та правильних
висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції, відхиляє
її і залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів ,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 31 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
(підпис)
Войтко Ю.Б.

Судді:
(підпис)
Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

"З оригіналом вірно"

Суддя апеляційного суду
Войтко Ю.Б.