Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

судів - Ковальчук Н.М., Григоренко М.П.,

секретаря судового засідання Демчук
Ю.Ю.,

за участю

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 на заочне рішення
Рівненського міського суду від 3 жовтня
2013 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання
осіб такими, що втратили право на
користування житлом у зв'язку з
відсутністю в ньому понад шість
місяців без поважних причин.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, учасників судового
розгляду, що з'явились у судове
засідання, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Рівненського
міського суду від 3 жовтня 2013 року позов
задоволено. Визнано ОСОБА_6, ОСОБА_3
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття їх з
реєстраційного обліку у вказаному
житловому приміщенні.

В апеляційній скарзі відповідач вказує
на незаконність рішення суду першої
інстанції, яке прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Доводить, що суд першої
інстанції не повно з'ясував фактичні
обставини справи, не дослідив та не
надав належної оцінки наявним в
матеріалах справи доказам, не сприяв
повному, об'єктивному та
неупередженому розгляду, а тому
рішення є незаконним та
необґрунтованим. Звертає увагу на те,
що суд першої інстанції не врахував, що
20 жовтня 2000 року, позивачка у справі,
ОСОБА_5, уклала, нотаріально
посвідчений договір, та подарувала
ОСОБА_6, яка діяла в інтересах
неповнолітнього сина, тобто ОСОБА_3
належну їй на праві приватної
власності ідеальну частку квартири
АДРЕСА_1. Доводить, що відповідно до
технічного паспорту від 28 лютого 2013
року, виданого на вказану квартиру,
вона належить на праві приватної
власності ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в рівних
частках. Покликається на норми
цивільного права щодо захисту та
непорушності права власності на
приватну власність. За викладених
обставин просить рішення суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у позові за
безпідставністю.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, 11
жовтня 2000 року управлінням житлового
господарства виконавчого комітету
Рівненської міської ради видано
свідоцтво про право власності на житло,
яким посвідчено право спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1
за ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.13).

Відповідно до договору дарування від 20
жовтня 2000 року (а.с.178) ОСОБА_5 подарувала
належну їй на праві приватної
власності ідеальну частку квартиру
АДРЕСА_1 для ОСОБА_6, яка діяла від імені
та в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначені обставини свідчать про те, що
відповідач ОСОБА_3 має право власності
на ? частку квартири АДРЕСА_1, що
підтверджено технічним паспортом на
квартиру (а.с.179), виданого КП
„Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації".

Колегія суддів дійшла висновку, що
позивачка ОСОБА_5 не має право
власності на спірну квартиру, отже
безпідставно ставить вимогу щодо
визнання відповідачів такими, що
втратили право на користування житлом.

У відповідності до ч.3 ст.47 Конституції
України ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Ця Конституційна норма закріплена в
главах 28 та 29 ЦК України щодо право на
житло та захисту прав власності, а у
відповідності до ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
майном.

Колегія суддів дійшла висновку,
що доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими, заслуговують на увагу,
а рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому не може залишатися чинним та
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.ст.316,317,391 ЦК України, керуючись
ст.ст.303,307,309,314,316,324-325 ЦПК України
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішенням Рівненського міського
суду від 3 жовтня 2013 року скасувати та
відмовити у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що
втратили право на користування житлом
у зв'язку з відсутністю в ньому понад
шість місяців без поважних причин..

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
Н.М. Ковальчук

М.П. Григоренко