РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року

Волноваський районний суд Донецької
області

в складі головуючого - судді
Ромахова В.І.

при секретарі
Гой О.І.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Лисакової О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до СФГ "Пілігрім" про стягнення
орендної плати за користування
земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

16.04.2014р. позивач звернувся до суду з
даним позовом, вказуючи, що згідно до
державного акту на землю її матері
ОСОБА_4 була надана земельна ділянка
площею 6,6715га, яка розташована на
території Іванівської сільської ради
Волноваського району Донецької
області. Дана земельна ділянка згідно
договору оренди від 15.09.2008року передана
в оренду СФГ «Пілігрім». ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 померла, а земельну ділянку
заповіла їй. 02.05.2011року вона
запропонувала відповідачу переукласти
договір оренди з нею, як з спадкоємицею
та надала проект договору оренди
земельної ділянки, в якому розмір
орендної плати було збільшено до 4% від
вартості землі. За 2011рік орендна плата
відповідачем була виплачена в розмірі
4% від вартості земельної ділянки, а за
2012рік в розмірі 5% , відповідно до
домовленості. Оплачуючи їй орендну
плату, відповідач тим самим підтвердив
її визнання як сторону по договору
оренди земельної ділянки. 21.11.2013року
вона звернулась до відповідача з
листом, в якому просила виплатити
орендну плату до 25.12.2013року в розмірі 5%,
але відповідач в порушенні до п. «в»
ст. 96 ЗК України не перераховує орендну
плату за земельну ділянку. Приблизна
вартість земельної ділянки складає
160116,00грн. ( 6,6715га х24000,00грн.). Орендна
плата від цієї суму складає 8005,80грн.
(160116,00х5%), яку просить стягнути з
відповідача.

Представник позивача наполягає на
позовних вимогах.

Представник відповідача позов не
визнала, надала письмові заперечення
проти позову та пояснив суду, що
позивач не є стороною у договорі
оренди.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи
вважає, що у позовних вимогах варто
відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 була надана земельна ділянка
площею 6,6715га, яка розташована на
території Іванівської сільської ради
Волноваського району Донецької
області. /а.с.6/

15.09.2008року між ОСОБА_4 та СФГ «Пілігрім»
укладено договір оренди земельної
ділянки земельна ділянка площею 6,6715га,
яка розташована на території
Іванівської сільської ради
Волноваського району Донецької
області, строком на 10 років./а.с.7/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.
/а.с.12/

Відповідно до заповіту,
складеному ОСОБА_4 21.03.2005 року усе її
майно вона заповіла позивачу ОСОБА_3.

Відповідно до витягу із спадкового
реєстру 11.03.2011 року Перша Горлівська
державна нотаріальна контора внесла
реєстраційний запис щодо реєстрації
спадкової справи щодо спадкодавця
ОСОБА_4.

Відповідно до статті 4 Закону
України «Про оренду землі»
Орендодавцями земельних ділянок є
громадяни та юридичні особи, у
власності яких перебувають земельні
ділянки, або уповноважені ними особи.

Відповідно до статті 21 того ж Закону
Орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.

Як вказано вище договір оренди землі
було укладено саме з ОСОБА_4, саме вона
була Орендодавцем і мала право на
отримання орендної плати. З
громадянкою ОСОБА_3 відповідач
договору оренди не укладав, не вносив
змін до договору оренди від 15.09.2008 року,
укладеного з ОСОБА_4 особливо в частині
зміни Орендодавця.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України Право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 126 ЗК України передбачає, що
Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Аналогічні приписи містяться в статті
1299 Цивільного кодексу України, а саме,
якщо у складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до статті 1297 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно;

нерухоме майно - земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких неможливе
без їх знецінення та зміни призначення;

Стаття 3 того ж закону передбачає, що
Державна реєстрація прав є
обов'язковою.

Права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до статті 22 Земельного
кодексу України землі
сільськогосподарського призначення не
можуть передаватись у власність
іноземцям, особам без громадянства,
іноземним юридичним особам та
іноземним державам.

Стаття 81 ЗК України передбачає, що
землі сільськогосподарського
призначення, прийняті у спадщину
іноземцями, а також особами без
громадянства, протягом року підлягають
відчуженню.

Аналізуючи викладене, суд вважає
позивач не набула права власності на
земельну ділянку, після смерті ОСОБА_4,
не зареєструвала такого права, а тому
не є власницею землі та стороною
договору оренди земельної ділянки,
укладеного між ОСОБА_4 та відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 125, 126 ЗК України, ст. 4 Закону
України «Про оренду землі», ст. ст. 1229,
1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 130, 209, 212, 213, 215
ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_3 до СФГ
"Пілігрім" про стягнення орендної плати
за користування земельною ділянкою,-
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається
до Апеляційного суду Донецької області
через Волноваський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Волноваського районного суду

Донецької області
В.І. Ромахов
17.06.2014