Єдиний унікальний номер 235/6121/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4151/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючої судді Краснощокової Н.С.

Суддів Могутової Н.Г.

Мірута О.А.

При секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 31 березня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на дитину, яка
продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного
суду із апеляційною скаргою на рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 31 березня 2014
року, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
дитину, яка продовжує навчання,
задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 на його утримання,
аліменти у розмірі 1/6 частини всіх
видів його доходів, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 24 жовтня 2013 року, до
закінчення навчання, тобто до 30 червня
2017 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі 214 грн. 60
коп. В задоволенні іншої частини вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

Відповідач просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог позивача
про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, відмовити повністю. Вважає,
що рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а саме, суд дійшов неправильних
висновків про те, що позивач потребує у
зв»язку з продовженням навчання
матеріальної допомоги, а відповідач
має можливість таку допомогу надавати.

Представник відповідача
підтримав доводи апеляційної скарги,
просив скасувати рішення суду першої
інстанції.

Позивач та відповідач в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Судом першої інстанції при
розгляді справи було встановлено, що
згідно свідоцтва про народження серія
І-НО №357829, виданого 03 серпня 1995 року,
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3

Згідно довідки №18 від 03 вересня 2013
року, ОСОБА_3 є студентом
Автомобільно-дорожнього інституту
ДВНЗ «Донецький Національний
технічний університет» факультету
«Транспортні технології» денного
відділення з 01.09.2013 року, дата
закінчення навчання - 30 червня 2017 року.

24 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області з позовом до ОСОБА_2
про стягнення з відповідача на його
користь аліментів на період навчання в
розмірі ? частини усіх видів доходів з
дня подачі позову і до закінчення
навчання або досягнення двадцяти трьох
років.

Згідно довідки про доходи
Автомобільно-дорожнього інституту
ДВНЗ «Донецький Національний
технічний університет», сума
нарахованої та виплаченої стипендії
ОСОБА_3 за період з вересня 2013 року по
лютий 2014 року становить 3 650 грн.

Згідно довідки №512 від 05 грудня 2013 року,
виданої ОСОБА_2, до складу його сім»ї
входять: дружина ОСОБА_4, сини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки №1075 від 30 вересня 2013
року, ОСОБА_2 працює на посаді машиниста
електровозу ДП «Донецька залізниця»
Локомотивне депо Волноваха, його дохід
за останні шість місяців становив:
нараховано 44 534 грн. 73 коп, утримано 19 486
грн. 39 коп., до видачі 25 048 грн. 34 коп.

Згідно довідки Волноваського
районного центру зайнятості від 23
жовтня 2013 року №412 ОСОБА_4 перебувала на
обліку як безробітня з 18 квітня 2013 року
по 11 жовтня 2013 року та отримувала за
вказаний період дохід у розмірі 7 632 грн.
05 грн.

Відповідно до повідомлення головного
лікаря Волноваської ЦРБ відповідач
хворіє на некомпенсовану варикозну
хворобу ноги, хронічний тромбофлебіт
поверхових він правої ноги та йому
рекомендовано стаціонарне лікування в
хірургічному відділенні.

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 31 березня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину, яка продовжує
навчання, задоволені частково:
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
його утримання, аліменти у розмірі 1/6
частини всіх видів його доходів, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 24 жовтня 2013 року, до
закінчення навчання, тобто до 30 червня
2017 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі 214 грн. 60
коп. В задоволенні іншої частини вимог
ОСОБА_3 відмовлено. При ухваленні
рішення суд виходив з того, що судом
встановлено, що відповідач працює,
отримує постійний заробіток. Судом
взято до уваги, що дружина відповідача
не працює, у відповідача на утриманні
перебуває двоє дітей, а сам відповідач
потребує лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у скарзі доводи, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов»язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття, а
у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 СК
України і своїх повнолітніх дочку,
сина.

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СКУкраїни
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15 травня
2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів мають самі дочка,
син, які продовжують навчатися, а також
той із батьків, з яким вони проживають.

У разі заявлення позову одним із
батьків суд може залучити до участі у
справі (якщо залежно від її обставин
визнає необхідним) повнолітніх дочку,
сина, які продовжують навчатися і на
користь яких у зв'язку з цим стягуються
аліменти.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач є сином позивача. Який
продовжує навчання та потребує
матеріальної допомоги.

В судовому засіданні було встановлено,
що дійсно позивач потребує такої
допомоги, а відповідач має можливість
надавати таку допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції врахував, що на
утриманні відповідача перебуває ще
двоє неповнолітніх дітей, його дружина
не працює, також відповідач потребує
лікування у зв»язку з хронічним
захворюванням.

Суд першої інстанції повно та всебічно
з»ясував обставини по справі та
задовольнив частково позовні вимоги
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
дитину, яка продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 Цивільного
процесуального кодексу України,
апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 31 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосепредньо
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: