АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/7637/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Волокітіна
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду
міста Києва

В складі : головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Шебуєвої В.А.

- Оніщука М.І.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником ОСОБА_3

на ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 березня 2014 року про
відкриття провадження в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства ««Державний ощадний банк
Україна» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2
про звернення стягнення на майно

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року позивач звернувся в
суд з позовом до відповідача про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 березня 2014 року
відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою, представник
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу.

Зазначає, що ухвала суду постановлена з
порушенням норм процесуального права,
оскільки його довіритель, який є
позичальником за кредитним договором
та мав би бути відповідачем у справі,
проте є третьою особою, на момент
подання позову проживав за адресою:
АДРЕСА_3, що територіально відноситься
до Святошинського району м. Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Відкриваючи провадження у даній справі
суд першої інстанції підставно виходив
з того, що спір підсудний
Шевченківському районному суду м.
Києва з огляду на таке.

З позовних вимог вбачається, що спір
виник з приводу звернення стягнення на
предмет іпотеки, а саме квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 114 цього Кодексу
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцем його знаходження або його
основної частини.

Пунктом 42 Постанови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» передбачено, що виключну
підсудність встановлено для позовів,
що виникають із приводу нерухомого
майна (частина перша статті 114 ЦПК).
Наприклад, це позови про звернення
стягнення на нерухоме майно - предмет
іпотеки чи застави.

З огляду на наведене за
місцезнаходженням нерухомого майна
пред'являються також позови щодо
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Враховуючи те, що позивач звернувся до
суду з позовом в якому просив звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме
квартиру АДРЕСА_1, що територіально
відноситься до Шевченківського району
м. Києва, тому суд першої інстанції
вірно відкрив провадження у справі.

Крім того, посилання представника
ОСОБА_2 на порушення судом вимог ст.109
ЦПК України, спростовуються
матеріалами справи, оскільки у силу ч.1
ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної
особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

З аналізу зазначеної статті слідує, що
пред'явлення позову за
місцезнаходженням відповідача можливе
лише в суд за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
його проживання або за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
його перебування.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_4 зареєстрована за
адресою знаходження предмету іпотеки,
а саме: АДРЕСА_1, що територіально
відноситься до Шевченківського району
міста Києва.

Крім того, у силу пункту 41 Постанови
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» у разі конкуренції правил
підсудності (наприклад, при об'єднанні
позовів, на один з яких поширюється дія
правила про виключну підсудність)
мають застосовуватися правила
виключної підсудності.

Таким чином, вимоги щодо виключної
підсудності унеможливлюють
застосування інших правил
територіальної підсудності.

З огляду на те, що спір виник з приводу
нерухомого майна - предмета іпотеки,
який знаходиться в Шевченківському
районі м. Києва, тому суд першої
інстанції, з урахуванням вимог закону,
підставно відкрив провадження у
справі.

Відповідно до п.1 ч.1.ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з
дотриманням норм процесуального
права, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав до її
скасування.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть постановленої ухвали не
впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 18 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її
проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :