Справа №
районний суд м. Луганська
Головуючого судді Дідоренко А.Е.,
При секретарі Болотовій І.В.,
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м .Луганську
цивільну справу за позовом Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Град 2011" до ОСОБА_1, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету позову, Управління
державної міграційної служби України в
Луганській області, Департамент
Луганської міської ради у справах
дітей та сім»ї, про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Град 2011", ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи - Жовтневий районний відділ
служби у справах дітей Департаменту
Луганської міської ради у справах
дітей та сім»ї, ОСОБА_4, про
зобов»язання вчинити певні дії, -
05.12.2013 року позивач ОСВББ «Град 2011»
звернувся до суду з зазначеним позовом,
на обґрунтування якого вказала, на їх
балансі перебуває гуртожиток за
адресою: АДРЕСА_1 перебуває відповідач
ОСОБА_1 з її малолітньої дитиною ОСОБА_5
Фактично вказані особи з моменту
передачі гуртожитку на баланс
позивача, тобто з січня 2011 року, у
гуртожитку не проживають, їх речей у
кімнаті НОМЕР_1 немає. На підставі
вищевикладеного, позивач просить суд
ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_1
та неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням у кімнаті
АДРЕСА_1; зобов»язати ОСОБА_1 провести
зняття з реєстраційного обліку себе та
свого сина, ОСОБА_6; судові витрати по
сплаті судового збору покласти на
20.04.2011 року ОСОБА_1, діючи у своїх
інтересах та в інтересах свого
малолітнього сина, ОСОБА_6, звернулася
до суду з зустрічним позовом, на
обґрунтування якого вказала, що вона з
травня 2005 року перебувала у цивільному
шлюбі та вела спільне господарство з
ОСОБА_4. Проживали вони в кімнаті
АДРЕСА_1, де були зареєстровані з 24.05.2006
року. На початку 2009 року ОСОБА_4 змінив
замки в зазначеній кімнаті, внаслідок
чого для неї виникли перешкоди у
проживанні за вказаною адресою.
Наприкінці липня 2013 року ОСОБА_4 зовсім
перестав її пускати до зазначеної
оселі, а сам виїхав з неї, віддавши
ключі своїй сестрі, ОСОБА_2, яка там
проживає зараз зі своїм чоловіком.
Посилаючись на положення ст. ст. 64, 71, 72,
125, 132 ЖК України, ОСОБА_1 просить суд
зобов»язати ОСББ «Град 2011» надати їй
разом з неповнолітнім ОСОБА_6 іншу
кімнату у гуртожитку для проживання, у
зв»язку з відсутністю іншого місця
проживання; зобов»язати ОСІБ «Град 2011»
виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з кімнати
АДРЕСА_1, стягнути з відповідачів
понесені судові витрати.
У судовому засіданні представники
позивача ОСББ «Град 2011» позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, надали
пояснення, аналогічні викладеним у
позові. У задоволенні зустрічних
позовних вимог просили відмовити через
їх необґрунтованість.
Відповідач ОСОБА_1 свої зустрічні
позовні вимоги підтримала повністю,
надала пояснення, аналогічні
викладеним у зустрічному позові. У
задоволенні первісного позову ОСББ
«Град 2011» просила відмовити за
необґрунтованістю вимог.
Відповідачі за зустрічним позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не
з»явилися, до його початку надали суду
заяву / а. с. 92/, в якій просили справу
розглянути без їх участі, оскільки вони
у кімнаті АДРЕСА_1, не проживають та не
зареєстровані, тому до них не може бути
пред»явлено вимогу про виселення. У
гуртожитку проживає рідний брат
ОСОБА_2, якого вони іноді відвідують.
Вказані особи вважають претензії з
боку ОСОБА_1 до їх сім»ї безпідставними.
Від третьої особи Жовтневого районного
відділу служби у справах дітей
Департаменту Луганської міської ради у
справах дітей та сім»ї до початку
судового засідання надійшла заява / а.
с. 79/ про розгляд справи за відсутності
їх представника. Просили вирішити
справу на користь інтересів
Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання
не з»явився, до його початку надав суду
заяву з проханням розглянути справу за
його відсутності. Позовні вимоги ОСББ
«Град 2011» підтримав у повному обсязі /
а. с. 118/. У судовому засіданні 07.05.2014
року поясняв,що дійсно проживав з
ОСОБА_1 до 2009 року. Сімейного бюджету у
них не було, оскільки всі затрати ніс
він одноосібно. ОСОБА_1 у той період
навчалася в університеті.
Представник третьої особи Управління
державної міграційної служби України в
Луганській області у судове засідання
не з»явився, про час та місце розгляду
справи вказана установа була
повідомлена належним чином, причину
неявки представника суду не
Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЦПК України, якщо
від третьої особи не надійшло
повідомлення про згоду на участь у
справі, справа розглядається без неї.
Вислухавши пояснення представників
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, допитавши свідків,
суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено наступне.
Об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Град 2011»
зареєстровано як некомерційна
організація, що обслуговує домашні
господарства / а. с. 10- 12 - копії
статутних документів/.
Рішенням виконавчого комітету
Луганської міської ради від 11.01.2012 року
№13/16 гуртожиток АДРЕСА_1 було передано
на баланс об»єднанню співвласників
багатоквартирного будинку «Град 2011» /а.
с. 4 - копія рішення, а. с. 5 - 9 - копія акту
від 03.03.2012 року прийому передачі
житлового комплексу /будівлі
гуртожитку АДРЕСА_1/ з балансу МКП
«Луганськ-Житло» на баланс ОСББ «Град
2011».

15.05.2006 року ВАТ ХК «Луганськтепловоз»
було видано ордер №2399 / а. с. 52/ на право
зайняття сім»єю з двох осіб житлової
площі у гуртожитку АДРЕСА_1. Ордер було
видано ОСОБА_4 / з зазначенням його
квартиронаймачем/ та його дружині
ОСОБА_1

Згідно довідок ОСББ «Град 2011» від
06.07.2012 року №55 / а. с. 54/, від 02.12.2013 року
№319 / а. с. 14/ за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровано ОСОБА_4 /наймач/, ОСОБА_1 -
з 13.04.2005 року та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, - з
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 та
ОСОБА_8 / а. с. 50 - копія свідоцтва про
народження/.

З акту від 02.12.2013 року, який було
складено членами правління ОСББ «Град
2011» / а. с. 13/, вбачається, що в кімнаті
АДРЕСА_1, зареєстровані, однак фактично
не проживають з січня 2009 року ОСОБА_1. Її
особистих речей в кімнаті НОМЕР_1 немає.
Рішення про виселення ОСОБА_1 приймала
самостійно, добровільно. Після
виселення з реєстраційного обліку не
знялася.

03.03.2012 року між ОСББ «Град 2011» та ОСОБА_4
було укладено договір відносин
наймачів житлових приміщень у
гуртожитку та правління ОСББ «Град 2011»
/ а. с. 69/, предметом якого є регулювання
правовідносин між вказаним
об»єднанням та ОСОБА_4 щодо
користування кімнатою АДРЕСА_1.

Зазначеним договором передбачено, що
за вказаною адресою фактично
проживають ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

З відповіді Жовтневого РВ ЛМУ УМВС
України в Луганській області від 06.08.2013
року №7912 / а. с. 55/ на звернення ОСОБА_1
вбачається, що в ході перевірки, що
проводилася за її заявою з приводу
конфліктної ситуації з родичами її
співмешканця, ознак кримінального чи
адміністративного правопорушення
виявлено не було.

04.02.2014 року членами комісії УКМ
Луганської міської ради було складено
акт /а. с. 110/ обстеження кімнати АДРЕСА_1,
в ході якого було встановлено, що за
вказаною адресою проживає одна особа -
ОСОБА_4.

Згідно довідок УДПС в Луганській
області від 21.03.2014 року / а. с. 87, 88/
ОСОБА_2 з 23.07.2008 року постійно
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2,
ОСОБА_3 з 21.03.2014 року постійно
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5.

Рішенням Луганської міської ради від
28.08.2013 року №36/20 / а. с. 67/ було визначено,
що вирішення питань, зокрема, щодо
ордерів на заселення жилої площі в
будинках державних та комунальних
організацій та на обмін жилих
приміщень, щодо обміну житлових
приміщень, - передано до компетенції
Управління комунальним майном
Луганської міської ради.

Суд не приймає як доказ акт від 18.12.2013
року, оскільки він не посвідчений
належним чином.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому
засіданні пояснили, що вони проживають
у кімнаті АДРЕСА_3. ОСОБА_4 проживає в
кімнаті НОМЕР_1, часто їздить у
відрядження. ОСОБА_11 почснила, що разом
з ОСОБА_4 проживають його дружина
ОСОБА_9 та донька ОСОБА_18. Раніше ОСОБА_4
проживав з відповідачем ОСОБА_1, однак 5
останніх років вона у гуртожитку не
проживає. Свідок ОСОБА_11 за цей період
відповідача взагалі не бачила у
гуртожитку, свідок ОСОБА_12 бачила її 1 - 2
рази, у цьому році бачила її 1 раз - днів
за 10 до 07.05.2014 року.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у судовому
засіданні пояснили, що вони є батьком
та братом відповідача ОСОБА_1 /
відповідно/. Коли ОСОБА_4 надавалася
спірна кімната у гуртожитку, йому
спочатку хотіли надати кімнату у
чоловічому гуртожитку, а потім надали
цю кімнату, оскільки він тоді проживав
з відповідачем ОСОБА_1. Разом вони
проживали АДРЕСА_1, з 2006 по 2009 роки. У 2009
році ОСОБА_4 вигнав ОСОБА_1 посеред
ночі, після цього вона проживає з ними
на кв. Южному. Потім вони забрали усі
речі ОСОБА_1 Після 2009 року ОСОБА_1
намагалася повернутися до гуртожитку,
однак її не пустили. ОСОБА_4 одружився
на іншій жінці, проживав в іншому місці,
а в спірній кімнаті у гуртожитку
проживали його сестра ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які не пустили ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_1 проживає
по-сусідству з ним разом зі своїми
батьками та братом в квартирі на кв.
Южному приблизно 2 роки, оскільки її не
пускають до її кімнати у гуртожитку.
29.04.2014 року свідок разом з нею приїжджав
до гуртожитку, однак її не пустили до
кімнати.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому /гуртожиток, готель тощо/, у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків /усиновлювачів/
або одного з них, з ким вона проживає…

Відповідно до ст. 310 ЦК України фізична
особа має право на місце проживання, на
вільний вибір місця проживання та його
зміну, крім випадків, встановлених
законом.

Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу
України передбачено, що користування
жилим приміщенням у будинках
державного і громадського житлового
фонду здійснюється відповідно до
договору найму жилого приміщення.
Договір найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду укладається в
письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Згідно зі ст. 63 ЖК УРСР предметом
договору найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду є окрема квартира або
інше ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат,
а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» громадянин
України, громадянам України, а також
іноземцям та особам без громадянства,
які на законних підставах перебувають
в Україні, гарантуються свобода
пересування та вільний вибір місця
проживання на її території, за винятком
обмежень, які встановлені законом.

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» місце проживання
- це адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік… реєстрація - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з
особою може вестися офіційне
листування або вручення офіційної
кореспонденції.

У своїй постанові від 11.07.2012 року, яку
було ухвалено у цивільній справі №6-60
цс, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України вказала на те, що під час
вирішення спору про право користування
жилим приміщенням осіб, які вселилися
до наймача, суд повинен з'ясувати, крім
обставин щодо реєстрації цих осіб у
спірному приміщенні, дотримання
встановленого порядку при їх вселенні
та наявності згоди на це всіх членів
сім'ї наймача та обумовлення угодою між
указаними особами, наймачем і членами
сім'ї, що проживають з ним, певний
порядок користування жилим
приміщенням, й інші обставини справи,
що мають значення для справи, а саме: чи
було це приміщення постійним місцем
проживання цих осіб, чи вели вони з
наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання. При
цьому слід керуватися положеннями ст.
ст. 64, 65 ЖК УРСР, п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.04.1985 року
№2 «Про деякі питання, що виниклі в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України».

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки,
що випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в
установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. У такому випадку особи, що
вселилися в жиле приміщення як члени
сім'ї наймача, набувають рівного з
іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Якщо наймач або члени його сім»ї були
відсутні з поважних причин понад шусть
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Як вбачається з п. 10 Постанови Пленуму
ВСУ від 12.04.1085 р. №2 „ Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України" / із
змінами і доповненнями/ у справах про
визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст.71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо)
суд може продовжити пропущений строк.
Якщо відсутній повернувся на жилу
площу за згодою членів сім'ї, його не
можна вважати таким, що втратив право
на жилу площу. Якщо ж він вселився в
жиле приміщення всупереч волі членів
сім'ї і був відсутнім понад встановлені
строки без поважних причин, то суд
вправі визнати його таким, що втратив
право на жилу площу.

Згідно ч. 1 ст. 109 Житлового кодексу
України, виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Стаття 116 Житлового кодексу України
передбачає, що осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення, виселяють без
надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.04.1985 року
№2 «Про деякі питання, що виниклі в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України», вирішуючи
спори про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи приписані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування
жилим приміщенням.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі
надані суду докази в їх сукупності,
перевіривши відповідність первісного
та зустрічного позовів діючому
законодавству України, суд дійшов
висновку про часткову обґрунтованість
позову ОСББ «Град 2011» та
необґрунтованість зустрічного позову
ОСОБА_1, оскільки протягом розгляду
справи було встановлено, що позивач є
балансоутримувачем гуртожитку АДРЕСА_1
якого зареєстровано відповідача
ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, які, як було
встановлено протягом розгляду справи
за вказаною адресою не проживають
понад 6 місяців, їх речей в кімнаті
немає, оплату комунальних послуг
ОСОБА_1 не оплачує.

Тому суд вважає за необхідне визнати
ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням у
кімнаті АДРЕСА_1.

Що стосується зауважень відповідача
ОСОБА_1 стосовно того, що їй чинилися
перешкоди у користуванні кімнатою
АДРЕСА_1, суд вважає цю обставину такою,
що не заслуговує на увагу, оскільки в
судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_1 не проживає за вказаною
адресою з 2009 року, що не оскаржується
відповідачем. Суд вважає встановленим
факт, що після 2009 року вона знов стала
проявляти інтерес до цієї кімнати лише
у січні 2012 року, коли зверталася до МКП
«Луганськ-житло» з метою отримання
довідки про склад сім»ї / а. с. 53/, тобто
по закінченню шестимісячного строку,
який передбачений ст. 71 ЖК України,
протягом якого при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення. Доказів наявності
обставин, які б слугували підставами
для суду для продовження цього строку,
протягом розгляду справи відповідачем
ОСОБА_1 суду надано не було. Клопотань
про витребування додаткових доказів не
заявлялося.

Ухвалюючи таке рішення суд звертає
увагу на те, що до міліції з заявою про
порушення її права на проживання в
спірній кімнаті ОСОБА_1 звернулася лише
у серпні 2012 року / а. с. 55/, з позовом до
суду про визнання за нею права на
проживання у гуртожитку ОСОБА_1
звернулася 20.04.2014 року шляхом подачі
зустрічного позову в рамках цієї
справи лише після того, як
балансоутримувач гуртожитку ОСББ
«Град 2011» звернувся до суду з позовом
про визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням в
кімнату АДРЕСА_1, її та її дитини, яка
народилася після того, як ОСОБА_1
припинила своє проживання в цій
кімнаті - ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому у
своєму зустрічному позові ОСОБА_1 не
заявляє вимог про визнання за нею права
на проживання у спірній кімнаті,
примусове вселення до неї тощо.

Малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, було
зареєстровано за вказаною адресою за
місцем реєстрації його матері ОСОБА_1.
Доказів того, що дитина фактично
проживала у спірній кімнаті у
гуртожитку протягом будь-якого часу,
суду надано не було. Фактичним
постійним місцем проживання дитини з
моменту її народження є квартира за
адресою: АДРЕСА_4, що було підтверджено
в судовому засіданні, зокрема, як
відповідачем ОСОБА_1, так і свідками з
її боку ОСОБА_13 та ОСОБА_14

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

Таким чином, враховуючи, що зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється відділами (секторами)
Державної міграційної служби України
на підставі, зокрема, рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням, яке набуло
чинності, вимога позивача ОСББ «Град
2011» в частині зобов»язання ОСОБА_1
провести зняття з реєстраційного
обліку себе та ОСОБА_6 задоволенню не
підлягає.

Даючи оцінку ступеню обґрунтованості
зустрічних позовних вимог ОСОБА_1, суд
зважає на те, що діючим законодавством
України / ст. 61 ЖК України/ передбачено,
що користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення, який укладається в
письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

В даному випадку ОСОБА_1, заявляючи
вимоги про зобов»язання ОСББ «Град 2011»
надати їй та її дитині іншої кімнати у
гуртожитку для проживання у зв»язку з
відсутністю іншого місця проживання, -
не надає суду достатньо доказів
отримання нею ордеру на проживання в
іншому приміщенні гуртожитку окрім
спірної кімнати, ордер на яку було
свого часу надано ОСОБА_4 з зазначенням
її в цьому правовстановлюючому
документі членом сім»ї ОСОБА_16

Стосовно вимог ОСОБА_1 про зобов»язання
ОСББ «Град 2011» виселити ОСОБА_2 та
ОСОБА_17 з кімнати АДРЕСА_1, суд також
вважає їх необґрунтованими, оскільки в
даному випадку, як було встановлено
протягом розгляду справи, взагалі
відсутній спір, оскільки згідно акту
від 04.02.2014 року, який було складено
членами комісії УКМ Луганської міської
ради, в кімнаті АДРЕСА_1, проживає
ОСОБА_4.

Окрім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали
суду заяви, в яких підтвердили, що не
проживають у спірній кімнаті.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 29, 310 ЦК України, ст. ст. 61, 63, 64, 71, 72, 109,
116 ЖК України, ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», постановою
Пленуму Верховного Суду України від
12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що
виниклі в практиці застосування судами
Житлового кодексу України», ст.ст. 10,
11,27, 31, 60, 88, 212-215ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Град 2011" задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_1 та неповнолітнього
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням у кімнаті АДРЕСА_1.

У задоволенні позовних вимог
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Град 2011" в
іншій їх частині відмовити через
необґрунтованість.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Град 2011",
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Жовтневий
районний відділ служби у справах дітей
Департаменту Луганської міської ради у
справах дітей та сім»ї, ОСОБА_4, про
зобов»язання вчинити певні дії, -
відмовити через його
необґрунтованість.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Жовтневий районний суд м.
Луганська.

СУДДЯ: