Справа № 188/1009/14-ц
Провадження № 2/188/487/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої судді
Ніколаєвої І. К.

при секретарі
Карпенко С. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Брагинівської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про
визнання права власності на спадкове
майно до відповідача Брагинівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько
ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася
спадщина у вигляді земельної ділянки
площею 0,6217 га. розташованої на
території с. Брагинівка, переданої для
обслуговування житлового будинку,
ведення підсобного господарства.

За життя її батько склав заповіт
відповідно до якого усе належне йому
майно, де б воно не знаходилося та з
чого б воно не складалося, усі майнові
права та обов'язки, які належать йому на
час посвідчення заповіту, а також ті
майнові права та обов'язки, які
належатимуть йому на день смерті
заповів їй ОСОБА_1.

Позивач звернулася до приватного
нотаріуса Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті батька, однак нотаріусом
постановою від 03.06.2014 року їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку через відсутність
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 101 від 03.04.2014 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Зазначає, що земельна ділянка
була передана ОСОБА_3 на підставі
рішення Брагинівської сільської ради
№ 2 від 01.07.1994 року і відповідно на
підтвердження права власності йому
було видано 11.03.1998 року Державний акт на
право приватної власності на землю
серії ДП.

Внести до Державного земельного
кадастру передбачені Законом України
«Про Державний земельний кадастр»
відомості про формування земельної
ділянки та присвоїти їй кадастровий
номер можливо лише за заявою власника.
Проте ОСОБА_3 який є власником вказаної
земельної ділянки вже помер, а тому
відповідно і здійснити таку державну
реєстрацію земельної ділянки та
отримати витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку не
можливо.

Вказує, що не зважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, її батько ОСОБА_3 був
належним власником цієї земельної
ділянки, і його право власності
належним чином зареєстровано та
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю.

Від спадщини у вигляді земельної
ділянки позивач не відмовлялася, проте
через відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку не може оформити спадкове
майно на своє ім'я та розпоряджатися
ним на правах власника, а тому змушена
звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, від неї надійшла заява про
розгляд справи в її відсутність. В
заяві також вказує, що позов підтримує,
просить його задовольнити.

Від відповідача до суду надійшла заява
з проханням розглянути справу без
участі їх представника, позов визнають.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору - управління
Держземагенства у Петропавлівському
районі Дніпропетровської області,
будучи повідомленими належним чином, в
судове засідання не з'явилися.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі з оглядом на наступні
обставини:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивача ОСОБА_3, після
смерті якого відкрилася спадщина у
вигляді земельної ділянки площею 0,6217
га. розташованої на території с.
Брагинівка, переданої для
обслуговування житлового будинку,
ведення підсобного господарства, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 18.10.2013 року,
копією свідоцтва про народження,
копією свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_2 від 05.08.1989 року, копією
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ДП від 11.03.1998
року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт
відповідно до якого усе належне йому
майно, де б воно не знаходилося та з
чого б воно не складалося, усі майнові
права та обов'язки, які належать йому на
час посвідчення заповіту, а також ті
майнові права та обов'язки, які
належатимуть йому на день смерті
заповів позивачеві ОСОБА_1, що
підтверджується копією заповіту від
25.07.2006 року посвідченого державним
нотаріусом Петропавлівської державної
нотаріальної контори та
зареєстрованим в реєстрі за № 1180.

Тому позивач є спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернулася до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_3, однак нотаріусом
постановою від 03.06.2014 року їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку через відсутність
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку, що
підтверджується копією постанови про
відмову у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 03.06.2014 року.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 101 від 03.04.2014 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Земельна ділянка була передана
ОСОБА_3 на підставі рішення
Брагинівської сільської ради № 2 від
01.07.1994 року і відповідно на
підтвердження права власності йому
було видано 11.03.1998 року Державний акт на
право приватної власності на землю
серії ДП.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_3
Державного акту на земельну ділянку.

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від
присвоєння їм кадастрового номера. У
разі якщо відомості про зазначені
земельні ділянки не внесені до
Державного реєстру земель, їх
державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за заявою їх
власників (користувачів земельної
ділянки державної чи комунальної
власності).

Таким чином внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте ОСОБА_3
який є власником вказаної земельної
ділянки вже помер, а тому відповідно і
здійснити таку державну реєстрацію
земельної ділянки та отримати витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, ОСОБА_3 був належним
власником цієї земельної ділянки, і
його право власності належним чином
зареєстровано та підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст.ст.
328, 1216-1218, 1225, 1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до
Брагинівської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за заповітом, право
власності на земельну ділянку площею
0,6217 га. розташовану на території с.
Брагинівка, передану для
обслуговування житлового будинку,
ведення підсобного господарства, що
належала на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю
серії ДП виданого 11.03.1998 року, ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя І. К. Ніколаєва