РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року
Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Мазурок О.В.

при секретарі Самчук Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Хмельницькому цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності,-

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про визнання права
власності на частку у розмірі ? у праві
спільної часткової власності на
нежитлове приміщення технічного
поверху загальною площею 68,0 кв.м, що
знаходиться у АДРЕСА_1, вказавши, що 07
жовтня 2007 року між нею та відповідачем
було укладено шлюб, який було розірвано

5 листопада 2011 року. За час спільного
проживання у шлюбі ними 14.11.2008 року
було придбано за договором
купівлі-продажу, посвідченим приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу та
зареєстрованим в реєстрі №11502,
нежитлове приміщення технічного
поверху загальною площею 68,0 кв.м., яке
розташоване за адресою АДРЕСА_1
вартістю

129200 гривень.

У зв'язку з розірванням шлюбу та
припиненням будь-яких відносин із
відповідачем, у них виникають спірні
питання щодо подальшого використання
майна, яке перебуває у спільній
сумісній власності і згоди щодо цього
вони досягти не можуть.

Разом з тим, оскільки документи, що
підтверджують право власності на
спірне приміщення, знаходяться у
відповідача, у неї є підстави вважати,
що відповідач має намір вжити заходів
щодо відчуження зазначеного вище
нерухомого майна або в інший спосіб
переоформити його на третіх осіб, щоб
не проводити його розподіл.

Зважаючи на те, що спірне майна
розташоване на технічному поверсі,
поділ в натурі шляхом виділення
окремої ізольованої частини у
власність кожному з них (до того ж з
обладнанням окремого входу) є
неможливим.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач та представник
відповідача у судове засідання, яке
було призначене на 16 травня 2014 року не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлені належним чином, у
попередніх судових засідання позовні
вимоги не визнали, вказавши, що кошти на
придбання нежитлового приміщення
ОСОБА_2 позичив у свого брата, а тому
вказане приміщення є його особистою
власністю.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, свідчення свідка ОСОБА_3,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню з наступних підстав: судом
об'єктивно встановлено, що 07 жовтня 2007
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було
укладено шлюб, який було розірвано

5 листопада 2011 року.

14.11.2008 року було укладено договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення технічного поверху
загальною площею 68,0 кв.м., яке
розташоване за адресою АДРЕСА_1
вартістю 129200 гривень, між ОСОБА_6 та
ОСОБА_2, що посвідчено приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу та
зареєстрованим в реєстрі №11502.

Відповідно до п.16 вказаного договору
купівля ОСОБА_2 нежитлового приміщення
вчиняється за згодою дружини - ОСОБА_1,
справжність підпису якої на заяві
засвідчено приватним нотаріусом
ОСОБА_7

Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_1
дає згоду своєму чоловікові ОСОБА_2 на
укладення договору купівлі
нежитлового приміщення технічного
поверху загальною площею 68,0 кв.м., яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за
ціну та на умовах на її розсуд. Вона
підтверджує, що гроші, які витрачаються
на придбання об'єкта нерухомості , є
їхньою спільною сумісною власністю.
Придбане приміщення також буде
об'єктом права спільної сумісної
власності як таке, що набувається ними
за час шлюбу.

Статтею 65 СК України передбачено,
що договір укладений одним із подружжя
в інтересах сім»ї, створює обов'язки
для другого з подружжя, якщо майно,
одержане за довго ром, використане в
інтересах сім»ї.

Відповідно до ст.ст. 60, 69, 70 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба) самостійного
заробітку (доходу).

Дружина та чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про поряд поділу майна, спір може бути
вирішений судом. При цьому суд бере
до уваги інтереси дружини, чоловіка,
дітей та інші обставини, що мають
істотне значення.

Згідно ст. 60 ЦПК України - - кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Суду не надано доказу зі сторони
позивача, що спірне майно, набуте за
кошти, які належали йому особисто.

Враховуючии вищевикладене та
керуючись ст..ст.. 60,69,70 СК України,

ст..ст.. 10,11, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на частку у розмірі ? у праві спільної
часткової власності на нежитлове
приміщення технічного поверху
загальною площею 68,0 кв.м., що
знаходиться у АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 323 гривні сплоченого судового
збору.

На рішення суду, через суд
першої інстанції, який його ухвалив,
може бути подана апеляційна скарга
протягом 10 днів з моменту проголошення
до апеляційного суду Хмельницької
області.

Суддя О.В.Мазурок