Ухвала

іменем україни

10 червня 2014 року
м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 27 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 3 квітня 2014 року

в справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«Верус», ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет застави;

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «Верус» про
визнання договору поруки недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 27 лютого 2014 року
позовні вимоги задоволено частково. В
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 114 393 грн
38 коп звернуто стягнення на предмет
застави: автомобіль ГАЗ, модель 330202414,
2007 року випуску, тип ТЗ Бортовий С, №
кузова/шасі НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2,
шляхом продажу вказаного автомобіля
ПАТ КБ «ПриватБанк» та укладанням
договору купівлі-продажу з іншою
особою - покупцем, із зняттям вказаного
автомобіля з обліку в ДАІ України.
Початкова ціна встановлена на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності.
Передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк»
шляхом вилучення в ОСОБА_2 вказаного
предмету застави, комплекту ключів,
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) на вказаний ТЗ. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Українське
Фінансове Агентство «Верус» на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за
кредитом в розмірі 200 грн. Вирішено
питання розподілу судових витрат. В
задоволенні зустрічних позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 3 квітня 2014 року рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 27 лютого 2014 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги неправильним застосуванням
судами норм матеріального права та
порушенням норм процесуального права.

До касаційної скарги заявником надано
клопотання про поновлення строку на
оскарження вказаних судових рішень,
посилаючись на поважність причин
пропуску цього строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у
разі пропущення встановленого законом
строку на касаційне оскарження з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження підлягає
задоволенню, оскільки причини пропуску
є поважними.

Однак у відкритті касаційного
провадження слід відмовити з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судові рішення попередніх інстанцій
ухвалені у відповідності до вимог
матеріального та процесуального права,
оскільки суди вірно дійшли до висновку,
що боржник порушив умови кредитного
договору, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, при цьому суд першої
інстанції вірно застосував річний
строк позовної давності до вимоги про
стягнення пені. Стосовно вимоги про
визнання договору поруки недійсним,
суди вірно виходили з того, що за
нормами ст.ст. 553, 554, 555 ЦК України не
вимагається згода боржника на
укладання кредитором договору поруки.

Таким чином, з матеріалів касаційної
скарги, оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 27 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 3 квітня 2014 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «Верус», ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
застави; за зустрічним позовом ОСОБА_2
до публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «Верус» про
визнання договору поруки недійсним,
відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко