Справа № 357/5369/14-ц
УХВАЛА

26 червня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Дмитренко А. М.

при секретарі Боженко Т. В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що перебував з
відповідачкою в зареєстрованому шлюбі
з 05.03.1993 року, за рішенням суду від 27.05.2002
року шлюб між ними було розірвано,
потім їхні стосунки поліпшилися і він
надав згоду 20.05.2004 року на реєстрацію
відповідачки у кв. АДРЕСА_1, яка
належить йому на праві приватної
власності, відповідач свою поведінку
не змінила і 07.02.2008 року відділом РАЦС
було внесено відомості про їхнє
розлучення до книги розірвань шлюбів,
06.03.2008 року відповідач залишила місце
реєстрації, забрала із собою усе
належне їй майно, з того часу проживає у
своїх батьків по АДРЕСА_2, але з
реєстрації відповідач не знялася, вона
не приймає участі в оплаті за
комунальні послуги, не сплачує
аліментів на їхніх дітей. Позивач
просить суд визнати відповідачку
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням по АДРЕСА_1,
оскільки вона вибула на їнше постійне
місце проживання.

Як встановлено в судовому засіданні, в
провадженні Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
знаходилася цивільна справа № 357/8245/13-ц
2/357/2761/13 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-я
особа: ОСОБА_3, про захист житлових прав
шляхом вселення та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа:
ОСОБА_3, про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом, за
рішенням суду від 13.11.2013 року позов
було задоволено, вселено ОСОБА_2 в
квартиру АДРЕСА_1, в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

За ухвалою апеляційного суду Київської
області від 03.01.2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення суду першої
інстанції визнано неподаною та
повернуто апелянту, тобто, вказане
рішення суду набрало законної сили.

Як вбачається зі змісту зустрічного
позову в матеріалах зазначеної вище
справи, ОСОБА_1 в обгрунтування своїх
вимог про визнання ОСОБА_2 такою, що
втратила право на користування
кв.АДРЕСА_1, посилався на те, що вона
вибула на інше постійне місце
проживання і проживає з 06.03.2008 року у
своїх батьків в АДРЕСА_2.

Звертаючись до суду з новим позовом ,
позивач посилається на ті ж самі
обставини, надає суду ті ж самі докази,
які є в матеріалах цивільної справи,
котра була предметом судового розгляду
в 2013 році, всі ці докази досліджувалися
судом і їм була надана відповідна
оцінка.

Згідно п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю
ухвалою закриває провадження у справі,
якщо набрали законної сили рішення
суду або ухвала суду про закриття
провадження у справі у зв»язку з
відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

В судовому засіданні представник
позивача заперечує щодо закриття
провадження у справі, вважає, що позов
подано по спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет , але з
інших підстав, оскільки в
обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на норми ст.167 ЖК України.

Представник відповідача вважає, що
провадження у справі необхідно
закрити, оскільки має місце спір між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав, який вже
вирішувався судом, рішення суду
набрало законної сили, а тому позивач
звернувся повторно з таким самим
позовом.

Вислухавши думку представників сторін,
оглянувши матеріали даної справи,
матеріали цивільної справи № 357/8245/13-ц
2/357/2761/13, суд дійшов висновку про
закриття провадження у справі.

Так, як вказано вище в ухвалі, є рішення
суду, яке набрало законної сили по
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Посилання представника позивача на те,
що в даному випадку мають місце інші
підстави, є необгрунтованим.

Як роз»яснено в п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
№ 5 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду», предмет позову-це
те, що конкретно вимагає позивач,
підстава позову-чим він обгрунтовує
свої вимоги, зміст вимоги-який спосіб
захисту свого права обрав позивач.

Позивач в обгрунтвування своїх вимог
посилається на ті ж самі обставини, на
які він посилався, звертаючись з
зустрічним позовом в 2013 році, тобто,
підстави позову є одні і ті ж самі.

А щодо норм матеріального права, то суд
обгрунтував своє рішення від 13.11.2013
року як нормами ст.107 ЖК України, так і
нормами ст.167 ЖК України.

А тому враховуючи наведене та
керуючись ч.1 п.2 ст. 205 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням -
закрити, оскільки набрало законної
сили рішення суду з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом п"яти днів з дня
постановлення ухвали.

Суддя А. М. Дмитренко