АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4360/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Хомченко С. І. Доповідач - Городнича
В.С. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів -
Лаченкової О.В., Григорченка Е.І.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" на рішення Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 17 березня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця", ОСОБА_3, Приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" про відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що в результаті аварії, що сталася 12
жовтня 2010 року на залізничному
переїзді в с. Городище в районі м.
Марганець, в результаті стійкої втрати
працездатності, яка настала внаслідок
одержаних позивачем, під час аварії,
травм, позивачу було встановлено третю
групу інвалідності. Внаслідок чого
йому завдано моральну шкоду.

Враховуючи зазначене, позивач просить
суд стягнути солідарно з ДП
"Придніпровська залізниця", ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 150 000 гривень,
оскільки вони є власниками джерел
підвищеної небезпеки, внаслідок
взаємодії яких йому завдано шкоду, з
ПАТ «СГ «ТАС» - 2550 грн.

Рішенням Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 17
березня 2014 року позовні вимоги
позивача задоволено частково. Стягнуто
з ПАТ "СГ "ТАС" на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
2550 гривень. Стягнуто з ДП
"Придніпровська залізниця", ОСОБА_3
солідарно на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 100 000
гривень. Вирішено питання щодо
судового збору.

Не погодившись з рішенням суду ДП
«Придніпровська залізниця» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду в частині
задоволених позовних вимог до ДП
«Придніпровська залізниця» та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог до ДП
«Придніпровська залізниця» про
стягнення моральної шкоди відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2010 року
на залізничному переїзді в с. Городище,
в районі м. Марганець сталася ДТП, що
підтверджується Актом розслідування
причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 12 жовтня 2010 року на
залізничному переїзді 115 км+566 м
перегону Нікополь-Марганець
Криворізької дирекції залізничних
перевезень Придніпровської залізниці
від 12-13 жовтня 2010 року, відповідно до
якого в результаті зіткнення загинуло
45 особи та 8 осіб травмовано.

В результаті стійкої втрати
працездатності, яка настала внаслідок
одержаних позивачем, під час аварії,
травм, позивачу було встановлено третю
групу інвалідності.

Відповідно до Акту розслідування
причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 12 жовтня 2010 року на
залізничному переїзді 115 км+566 м
перегону Нікополь-Марганець
Криворізької дирекції залізничних
перевезень Придніпровської залізниці
від 12-13 жовтня 2010 року, автобус БАЗ-А079
"Еталон", реєстраційний номер НОМЕР_1,
належить ПП «ОСОБА_3», перевізник ПП
«Ремсервіс», ліцензія на перевезення
дійсна до 29.11.2014 року, видана на фізичну
особу ОСОБА_3, який мешкає за адресою
АДРЕСА_1. Автобус здійснював рейс за
маршрутом "Б" у місті Марганець.

Електровоз ВЛ-8 №1583 приписаний до
Криворізького локомотивного депо
Придніпровської залізниці.
Побудований 10.01.1967 на Тбіліському
електровозобудівному заводі.

Суд встановив, що позивачу внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки завдано моральної шкоди,
тому вирішуючи питання про розмір
завданої позивачу моральної шкоди, суд
враховував значні тяжкі зміни його
життєвих зв'язків, глибину душевних
страждань, інших обставин справи, з
урахуванням вимог розумності і
справедливості та стягнув солідарно з
відповідачів ДП «Придніпровська
залізниця» та ОСОБА_3 на користь
позивача в рахунок відшкодування
моральної шкоди суму 100 000 грн.

Крім того, встановлено, що згідно
Полісу ВЕ 0789663 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 19 листопада
2009 року з ПАТ "СК "ТАС" ОСОБА_3
застрахував цивільну відповідальність
за шкоду, завдану третім особам під час
ДТП. Строк дії з 20 листопада 2009 року до 19
листопада 2010 року, забезпечений
транспортний засіб - автобус БАЗ А 079-04,
номерний знак НОМЕР_1. Згідно з
зазначеним полісом ПАТ "СК "ТАС" несе
відповідальність за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Виходячи із встановлених фактів, суд
першої інстанції, керуючись ч. 1,2,5 ст. 1187
ЦК України, ч. 2 ст. 1188 ЦК України, ч. 1 ст.
1190 ЦК України, з урахуванням вимог
розумності та справедливості
обґрунтовано задовольнив частково
позовні вимоги позивача та стягнув у
солідарному порядку з ДП
«Придніпровська залізниця» та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.
Крім цього, оскільки відповідальність
ОСОБА_3 застрахована, то сума завданої
моральної шкоди в межах ліміту
відповідальності страховика - 2550
гривень, стягується також із
страхової компанії.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що
між діями водія автобусу БАЗ-А079.04
ОСОБА_4 (володільцем якого є ОСОБА_3) та
локомотивної бригади, яка керувала
електровозом ВЛ-8 № 1583 відсутні сукупні
дії у заподіянні шкоди, що виключає
солідарне зобов'язання щодо
відшкодування шкоди, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки зводяться
тільки до особистого тлумачення
апелянтом норм права, без
обґрунтування незаконності рішення
суду щодо встановлених ним обставин у
справі.

Також, необґрунтованим є посилання в
апеляційній скарзі на відсутність
підстав для відшкодування позивачу
моральної шкоди, оскільки про
спричинення йому такої шкоди свідчить
сам факт настання внаслідок одержаних
позивачем під час аварії травм, а також
встановлення третьої групи
інвалідності. Щодо розміру моральної
шкоди, то вона визначена судом з
врахуванням вимог розумності та
справедливості.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
ДП «Придніпровська залізниця» про те,
що суд не дав оцінки наданих ними
доказів не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки, вони зводяться до
переоцінки доказів та незгоди з
висновками суду по їх оцінці, та
особистого тлумачення апелянтом норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими.
Крім того, зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм матеріального та
процесуального права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця"- відхилити.

Рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 17
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: