Справа № 682/63/14-ц
Провадження № 2/682/127/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.01.2014 року Славутський міськрайонний
суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Тончук Р.І.

при секретарі Придачук Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

сторони перебувають у шлюбі з
27.04.1994 року. Шлюб зареєстровано у
відділі ДРАЦС Славутського
міськрайонного управління юстиції.
Мають трьох дітей, двоє з яких
неповнолітні: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, посилаючись на
те, що протягом всього подружнього
життя він зловживає спиртними напоями,
наносить їй побої, влаштовує скандали,
свідками яких є їх діти, що негативно
впливає на їх здоров»я та виховання.
Змінити свою поведінку він не бажає і
вона прийшла до висновку про
необхідність розірвання шлюбу, який в
даний час носить форомальний характер.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 позов підтримала, доповнивши, що
в даний час вони з відповідачем
проживають окремо. Після влаштування
ОСОБА_2 чергового дебошу з погрозами
застосування насильства, що були
поєднані з демонстрацією ножа, вона
разом з дітьми перейшла до своїх
батьків, де проживає і зараз. Раніше
відповідач заподіяв їй тілесні
ушкодження у вигляді струсу мозку, але
надіючись на усвідомлення ним
протиправності своєї поведінки та
зміни ставлення до неї, вона в
інтересах дітей намагалась зберегти
сім»ю. Переконавшись у відсутності
перспектив для цього, прийшла до
остаточного висновку про необхідність
розірвання шлюбу, оскільки його
збереження буде суперечити її та дітей
інтересам.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав,
давши пояснення про те, що вони з
позивачкою дійсно проживають окремо.
Він також не бажає поновлювати
подружні стосунки, оскільки вважає це
неможливим з-за постійних сварок та
неприязних відносин, що склались між
ними.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони
прийшли до спільного висновку про
неможливість спільного проживання і
проживають окремо. Перспектив для
примирення не вбачають. Обоє пояснили,
що під час спільного проживання між
ними були вкрай неприязні стосунки та
постійні сварки і скандали. Нормальних
сімейних відносин протягом тривалого
періоду перебування у шлюбі налагодити
не змогли і обоє переконані , що
становище у сім»ї не зміниться. Питання
щодо виховання дітей вирішене. Вони
проживають і після розірвання шлюбу
будуть проживати з позивачкою, а
відповідач зобов»язаний надавати
матеріальну допомогу на їх утримання.

Відповідно до ст. 56 ч. 3 Сімейного
кодексу України кожен з подружжя має
право припинити подружні відносини.
При наведених обставинах шлюб підлягає
розірванню, оскільки його збереження
буде суперечити інтересам обох сторін.

Після розірвання шлюбу позивачка
бажає відновити дошлюбне прізвище
ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 56,104,105,110, 112, 113 СК
України, ст..ст. 8,10,212,213 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовільнити. Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,зареєстрований 27 квітня 1994 року
у відділі ДРАЦС Славутського
міськрайонного управління юстиції
Хмельницької області, актовий запис №
68.

Відновити позивачці дошлюбне
прізвище ОСОБА_1..

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення через Славутський
міськрайонний суд.

Головуючий: