Справа № 760/5424/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року
м.
Київ

Суддя Солом'янського районного суду м.
Києва Українець В.В., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про видачу судового наказу про
стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати,
компенсації за невчасно виплачену
заробітну плату, компенсації за
затримку розрахунку, витрат на правову
допомогу з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельно-сервісна
компанія Барельєф», -

в с т а н о в и в:

17 березня 2014 року заявник звернулась до
суду із заявою щодо видачі судового
наказу про стягнення нарахованої, але
не виплаченої заробітної плати,
компенсації за невчасно виплачену
заробітну плату, компенсації за
затримку розрахунку, витрат на правову
допомогу з ТОВ «Будівельно-сервісна
компанія Барельєф».

Ухвалою судді Солом'янського районного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року
заяву ОСОБА_1 залишено без руху та
надано строк на усунення її недоліків
терміном п'ять днів з моменту отримання
копії ухвали.

Відповідно до цієї ухвали заява не
відповідає вимогам пунктів 5, 6 ч. 2 ст. 119
ЦПК України, відповідно до яких позовна
заява повинна містити: виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
та зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

В ухвалі зазначалось про те, що
позивачем у заяві не вказано, з яких
правових підстав вона звернулась до
суду з вимогами про компенсації за
невчасно виплачену заробітну плату,
компенсації за затримку розрахунку,
витрат на правову допомогу в порядку
наказного провадження.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_1
подала заяву, ідентичну за змістом
первинній заяві.

Відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК України у
разі якщо в заяві про видачу судового
наказу містяться вимоги, частина з яких
не підлягає розгляду в порядку
наказного провадження, суд постановляє
ухвалу про відмову у прийнятті заяви
про видачу судового наказу лише в
частині цих вимог. У разі якщо заявлені
вимоги між собою взаємопов'язані і
окремий їх розгляд неможливий, то суд
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

Аналогічні положення містяться й в п. 8
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2011 року № 14,
відповідно до якого якщо у заяві про
видачу судового наказу об'єднано
вимоги, частина з яких не підлягає
розгляду в порядку наказного
провадження, суддя ухвалою відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу в частині цих вимог, а щодо
вимог, які підлягають розгляду в
порядку наказного провадження, -
вирішує питання про відкриття
наказного провадження. Якщо такі
вимоги між собою взаємопов'язані та
окремий їх розгляд неможливий
(наприклад, заявлено вимогу про
присудження аліментів, а із заяви
вбачається необхідність залучення
особи, яка вже отримує від боржника
аліменти), то суддя відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу (частина п'ята статті 100 ЦПК) але
лише за умови сукупності таких підстав.

ОСОБА_1 просить суд видати судовий
наказ про стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати,
компенсації за невчасно виплачену
заробітну плату, компенсації за
затримку розрахунку, витрат на правову
допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати.

Вбачається, що інші вимоги заяви
взаємопов'язані з вимогою про
стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати та їх
окремий розгляд є неможливим. Зокрема,
у випадку встановлення факту невиплати
заробітної плати, випливає право
робітника на отримання компенсації за
невчасно виплачену заробітну плату та
за затримку розрахунку при звільненні.
А також, виникає право на звернення до
суду за захистом порушених прав та
відшкодування моральної шкоди.

З огляду на наведене, у прийнятті заяви
слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у
прийнятті заяви унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою. Заявник
у цьому випадку має право звернутися з
тими самими вимогами у позовному
порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 96, 100, 101 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про
видачу судового наказу про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати, компенсації за
невчасно виплачену заробітну плату,
компенсації за затримку розрахунку,
витрат на правову допомогу з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельно-сервісна
компанія Барельєф».

Роз'яснити стягувачеві, що заявлена ним
вимога може бути розглянута у
позовному провадженні з додержанням
загальних правил щодо пред'явлення
позову.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя: