Справа № 761/6875/14-ц
Провадження №2/761/3177/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді
Пономаренко Н.В.

при секретарі
Клим Т.О.

з участю представника відповідача
Онищенка О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства «АІСЕ
Україна» про стягнення коштів, суд,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
відповідача ПАТ «АІСЕ Україна» про
стягнення коштів, а саме: просив
стягнути на свою користь із
відповідача 11925 грн. спричиненої
майнової шкоди та понесені судові
витрати.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 12.05.2009 року ним
було укладено Угоду № 220079 з ЗАТ «АІСЕ
Україна» з додаткової угодою від 12.05.2009
та Угоду за №221451 від 17.05.2009 з Додатковою
угодою до неї від 27.05.2009 із додатками за
№№1, 2 на придбання автомобіля «Ланос».
Відповідно до зазначених угод
відповідач взяв на себе зобов'язання
надати йому систему послуг,
спрямованих на придбання автомобіля.
Позивач посилається на те, що ним було
сплачено 11925,90 грн., вважає, що
відповідач порушив його права, як
споживача послуг, оскільки ніяких
послуг не надає, тому ОСОБА_2 перестав
сплачувати кошти та розірвав Угоди,
однак відповідач внесені кошти досі не
повернув.

Вважає, що дії відповідача по
неповерненню внесків є незаконними та
такими, що порушують його права як
споживача.

В судове засідання позивач не з»явився,
в своїх заявах просив справу
розглянути у його відсутність, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечував, надав суду письмові
пояснення і заперечення, які в судовому
засіданні підтримав із наведених в них
підстав.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, повно та всебічно
дослідивши матеріали справи, надані
сторонами докази, приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, що оскільки
укладена між сторонами Угода № 220079 від
12 травня 2009 року містила помилку, у
зв»язку з чим Угоду було переукладено
та підписано нову № 221451 від 17 травня 2009
року, що було відомо позивачу та
підтверджується його заявою від 27
травня 2009 року, відповідно до якої він
просить зарахувати вступний внесок в
сумі 2515,18 грн. за Угодою № 220079 на нову
Угоду № 221451.

Таким чином вбачається, що Угоди
№ 220079 на даний час не існує, а вступний
внесок який було сплачено на її
виконання було зараховано у якості
вступного внеску за новою Угодою № 221451.

Між Позивачем та Відповідачем була
укладена Угода № 221451 від 17 травня 2009
року (далі - Угода).

Дана Угода укладена в рамках
створеної відповідачем в Україні
системи продажу автомобілів Автоплан.
Вказана система відома під назвою
"придбання в групах" в багатьох країнах
світу, зокрема в Аргентині, Португалії,
Угорщині, Польщі і інших. Подібна
система полягає у створенні групи
покупців, які бажають придбати товар
високої вартості, наприклад -
автомобіль, і які стають учасниками
системи. Система встановлює відповідні
механізми, які забезпечують придбання
кожним із учасників автомобіля шляхом
сплати його ціни невеликими
щомісячними внесками протягом
декількох років.

При виконанні договорів з
учасниками, укладеними в рамках
системи Автоплан, відповідач надає
учасникам послуги, що направлені на
придбання автомобіля на основі системи
Автоплан. Ці послуги полягають в
формуванні груп учасників, організації
і проведенні в групах жеребкувань і
аукціонів, а також інших послуг,
передбачених угодою.

Згідно з ч. 1. ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності з ч. 4 ст. 653 ЦК України
сторони не мають права вимагати
повернення того, що було виконане ними
за зобов'язанням до моменту зміни або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 907 ЦК України визначено, що
договір про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим Кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору
про надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

В данному випадку укладена між ПрАТ
"АІСЕ Україна" та ОСОБА_2 Угода
складається з основного тексту Угоди,
Додатку № 1 (анкети учасника) та Додатку
№ 2 (Правила функціонування
"АВТОПЛАНу"). Всі додатки підписані
сторонами і є невід'ємними частинами
Угоди. Відповідно до ст. 6 Угоди
"підписання Угоди, а також Додатків до
неї, є свідченням того, що сторони
повністю зрозуміли усі визначення,
умови та зміст Угоди та додатків до
не'Г. Сама Угода та Додаток № 2 до неї
містять описання послуг, що надаються
ПрАТ "АІСЕ Україна". Описання послуг
приведено детально щоб виключити
необхідність їх усного тлумачення та
уникнення подальших непорозумінь між
сторонами з приводу трактування умов
Угоди.

Таким чином, умови надання
Позивачеві послуг на підставі Угоди та
інформація про ці послуги викладені
досить детально і ясно в Угоді та
Додатках до неї, та з огляду на це
відповідач вважає, що позивач мав повну
і достовірну інформацію про послуги
відповідача та порядок їх надання.

Угоду було включено до Групи № 754
та надано порядковий номер 67 у цій
групі. Протягом дії Угоди, ПрАТ "АІСЕ
Україна" надавало пану ОСОБА_2 послуги
які передбачені в Статті 3 Угоди, а саме:
сформувало групу Учасників,
організовувало та проводило щомісячні
Асигнаційні акти щодо надання Права на
отримання автомобіля, здійснювало всі
інші послуги передбачені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

До того ж, відповідно до ст.6 Угоди, її
підписання та Додатків є свідченням
того, що сторони повністю зрозуміли усі
визначення, умови та зміст Угоди та
Додатків до неї. З моменту підписання
даної Угоди громадянин набуває статус
Учасника системи.

ОСОБА_2 свій підпис не оспорює, як і свою
обізнаність з умовами Угоди та
Додатків до неї.

Таким чином суд вважає, що укладена між
сторонами Угода є видом цивільного
договору, змістом договору є, власне ті
умови, на яких сторони погоджуються
виконувати взяті на себе зобов'язання і
тягне за собою виконання зобов'язань
для кола осіб, що його підписали, і,
оскільки п. 16.1 ст.16 додатку №2 Угоди,
який є невід'ємною частиною цієї Угоди,
передбачено, що учасник системи, який
ще не отримав автомобіль, може
розірвати Угоду за власним бажанням.
Для цього він повинен повідомити АІСЕ
про своє рішення у письмовій формі, то
це не є порушенням прав учасника
системи «Автоплан», оскільки,
підписуючи в межах чинного
законодавства України цю угоду,
учасник (позивач) добровільно
погоджується на встановлення
особливого порядку повернення чистих
внесків, в разі розірвання укладеної
угоди, беручи при цьому на себе
відповідні зобов'язання.

У березні 2010 року Відповідачем
було отримано заяву Позивача з чітким
волевиявленням розірвати Угоду № 221451
від 17.05.2009 року на підставі п.16.3 ст. 16
Додатку № 2 до Угоди.

10 березня 2010 року на адресу
Позивача була надіслана відповідь, в
якій підтверджувалося розірвання
Угоди згідно Статті 10 Угоди та Статті 16,
п.16.1 Додатку №2 до Угоди та
повідомлялося, що повернення сплачених
Чистих внесків буде здійснюватися
відповідно до статті 16, п. 16.3 та п 16.4.2
Додатку № 2 .

Отже, Угода № 221451від 17 травня 2009
року є розірваною.

Позивач одностороннім
правочином у відповідності до умов
Угоди шляхом подання заяви до ПрАТ
"АІСЕ Україна", розірвав Угоду.

Відповідно до ч.ч. З, 5 ст. 203 ЦК
України "Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі."
"Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним." Подаючи заяву про
розірвання Угоди Позивач бажав
реального настання відповідних
наслідків - припинення дії Угоди.

Суд окремо звертає увагу, що
умовами Угоди передбачено повернення
сплаченого Учасником Вступного внеску
та всіх сплачених коштів лише у випадку
розірвання Угоди на підставі п. 16.7 ст. 16
Додатку №2 до Угоди, тобто при умові
відмови від Угоди протягом 7 (семи)
календарних днів від дати підписання
Угоди при умові письмового
повідомлення ПрАТ "АІСЕ Україна" шляхом
подання заяви до центрального офісу
Відповідача.

Згідно "Термінології",
визначеної в Додатку № 2 до Угоди
"Вступний внесок -одноразовий платіж
розмір якого складає зазначений в
Додатку № 1 відсоток від Поточної ціни
Автомобіля, що вказана в цьому Додатку,
і який підлягає сплаті Учасником
системи в момент Угоди. Вступний внесок
є фіксованою сумою погоджених
сторонами витрат, пов'язаних зі вступом
Учасника до системи АВТОПЛАН." Сторони
погодили обов'язок Позивача сплатити
Вступний внесок при Укладенні Угоди в
ст. 5 Угоди.

Згідно норм цивільного
законодавства, зокрема ст. ст. З, 12, 627, 653,
907 ЦК України, плата за вже надані
послуги відшкодуванню не підлягає.
Відповідач належним чином виконував
зобов'язання за Угодою, до моменту її
розірвання, а саме: включив Учасника до
системи АВТОПЛАН; сформував групу
Учасників для придбання Автомобіля;
включив Позивача до групи для
придбання Автомобілів; організував та
створив умови для придбання
Автомобілів; двічі надавав Позивачу
Право на отримання автомобіля, якими
відповідач не скористався ухиляючись
від виконання умов Угоди. А тому
підстав для повернення коштів,
сплачених в рахунок оплати
адміністративних витрат, немає.

Відповідно до п.16.4 Додатку №2
до Угоди «Із Фонду для повернення
коштів АІСЕ повертає зазначені кошти,
дотримуючись наступних пріоритетів:

16.4.1. В першу чергу, повертаються
кошти Учаснику системи, який розірвав
Угоду з причин отримання ним
інвалідності або смерті свого
подружжя, або набуття статусу
безробітного, належним чином
засвідченого центром зайнятості, і
який надав АІСЕ необхідні
підтверджуючі документи. При цьому
статус безробітного розглядається як
пріоритет для повернення коштів за
умови, що в момент підписання Угоди
Учасник системи мав офіційну роботу
відповідно до записів у трудовій
книжці, і статус безробітного було
надано Учаснику системи не пізніше,
ніж; через 4(чотири) місяці після
звільнення з останнього місця роботи
відповідно записів у трудовій книжці.
Учасник системи має надати АІСЕ
відповідні документи, вказані
останньою, протягом ЗО календарних
днів з моменту виникнення таких
обставин. Учасник системи отримає
сплачені ним Цілі Чисті внески та/або
Половинні Чисті внески відповідно до
Поточної ціни автомобіля без будь-яких
відрахувань.

16.4.2. Потім повертаються кошти тим
Учасникам системи, які розірвали Угоду,
не посилаючись на зазначені обставини.
В такому випадку пріоритет надається
тому Учаснику системи, який першим
подав АІСЕ письмову заяву про
розірвання Угоди, а в разі, коли такі
заяви було подано одночасно кількома
Учасниками системи, пріоритет
надається Учаснику, номер Угоди якого є
меншим.

Потім повертаються кошти тим Учасникам
системи, які не одержали Право на
отримання автомобіля і з якими АІСЕ
розірвала Угоду внаслідок несплати
ними трьох або більше послідовних або
вибіркових Повних внесків. Повернення
коштів таким Учасникам системи
відбувається у розмірі, визначеному в
Статті 16 п. 16.3. цих Правил».

Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено
«якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події».

Пунктом 16.4.2. ст.16 Додатку №2 до Угоди -
«пріоритет надається тому Учаснику
системи, який першим подав АІСЕ
письмову заяву про розірвання Угоди» і
ця подія - настання черги - має неминуче
настати. Таким чином, угодою
передбачено порядок повернення коштів.

Листом відповідача від 10.03.2010
року за вих. № 56020 позивачу було
повідомлено, що Угоду розірвано за його
бажанням (копія листа додається), що
спростовує посилання позивача на те, що
його не було повідомлено про
розірвання Угоди.

Слід також зауважити про те, в
розумінні п. 16.4.1 ст. 16 Додатку № 2 до
Угоди, оскільки позивач в якості
обґрунтування зауважив, що розриває
Угоду «у зв'язку з сімейними
обставинами», тобто підстави для
першочергового повернення чистих
внесків відсутні.

На даний момент, представник
відповідача повідомив, що відповідно
до черговості повернення Чистих
внесків, позивач займає 15 позицію, тож
відповідачем жодним чином не порушено
права Позивача та усі дії Відповідачем
виконуються виключно у суворій
відповідності до умов Угоди та
Законодавства України і належні до
сплати кошти будуть повернуті позивачу
при настанні його відповідної черги та
в межах суми, що передбачена умовами
договору.

Підсумовуючи усе вище викладене, суд
прийшов до висновку, що вимоги позивача
не ґрунтуються на чинному
законодавстві та укладеній Угоді та
відсутні правові підстави для
негайного стягнення з відповідача
належних до повернення позивачу
грошових коштів, тому суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача,
сплачених останнім внесків у розмірі
11925,90 грн., до яких входять сума
вступного внеску, а також
безпосередньо чисті повні внески, то
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, так як суперечить умовам
угоди.

Враховуючи зазначені обставини а також
положення ст. 6, 12, 13 Угоди, підписаної
позивачем, суд дійшов висновку, що
підписуючи угоду, позивач визнавав
розуміння змісту як договору так і
додатків, що підтверджено його
наступними діями: сплатою внесків,
оскільки його влаштовували умови та
види послуг.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв»язок доказів у їх
сукупності, та враховуючи те, що
обставини. на які посилається позивач,
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 60, 179, 208, 209. 212 - 215, 218 ЦПК
України; ст. 509, 549, 625, 653, 907 ЦК України; ст.
19 Закону України «Про захист прав
споживачів», суд-

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
«АІСЕ Україна» про стягнення коштів -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: