УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року

м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м.
Києва Українець В.В., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ житлового будинку в натурі між
співвласниками та встановлення
конкретного порядку користування
земельною ділянкою, перевіривши
виконання вимог статті 121 ЦПК України,

в с т а н о в и в:

26 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про
виділ частки будинку в натурі,
визначення порядку користування
земельною ділянкою.

Свої вимоги мотивує тим, що він та
відповідач є співвласниками житлового
будинку АДРЕСА_1 в рівних частках і не
дійшли згоди щодо поділу будинку в
натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою. Він
користується квартирою НОМЕР_1 площею
40,7 кв. метри, що складається: з веранди -
4,6 кв. метри; кухні - 4,1 кв. метри; 3-х
житлових кімнат площею: 9,4; 14,5; 8,1 кв.
метри. Відповідач користується
квартирою № 2 площею 21,0 кв. метри, що
складається: з кухні - 6,9 кв. метри;
житлової кімнати - 11,0 кв. метри;
кладової 3,1 кв. метри.

Просить виділити йому у власність в
натурі 1/2 частину житлового будинку, що
складається з квартири НОМЕР_1 площею
40,7 кв. метри. Також просить визначити
порядок користування земельною
ділянкою, визначивши йому в
користування земельну ділянку площею
0,0355 га.

Ухвалою судді Солом'янського районного
суду м. Києва від 28 травня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху
та надано строк на усунення її
недоліків терміном п'ять днів з моменту
отримання копії ухвали.

Відповідно до цієї ухвали, позовна
заява не відповідає вимогам пунктів 3, 4,
5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, згідно яких
позовна заява повинна містити: зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог
майнового характеру; виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

У позовній заяві не викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги та не зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину. Так,
позивачем не зазначено на підставі
яких правовстановлючих документів
відповідач ОСОБА_2 є власником 1/2
частини будинку АДРЕСА_1, коли набув
право власності та не зазначено докази
на підтвердження таких обставин.
Посилаючись у позовній заяві на те, що
він та відповідач є співвласниками
спірного будинку в рівних частках,
ОСОБА_1 не викладає обставин за яких він
просить виділити йому частину будинку
площею 40,7 кв. метри, що перевищує його
частку в будинку, а відповідачу
відповідно залишити частину будинку,
що значно менша його 1/2 частини.

Прохальна частина позовної заяви
містить вимоги щодо виділу частини
будинку лише позивачу і не зазначає, що
ж має отримати відповідач в результаті
поділу будинку. У випадку задоволення
позову за таких обставин, без
визначення які приміщення будуть
належати кожному із співвласників
будинку після його поділу в натурі,
рішення не можливо буде виконати та
зареєструвати право власності кожного
із співвласників після поділу будинку
в натурі. Заявляючи в прохальній
частині позову вимогу про припинення
права спільної часткової власності
ОСОБА_1 на 1/2 частину будинку, позивач у
описовій частині не зазначив з яких
підстав просить припинити його право
часткової власності та не зазначив у
якій власності має перебувати житловий
будинок після поділу його в натурі (ст.
355 ЦК України). З матеріалів справи
вбачається, що будинок складає одне
ціле та квартири співвласників у
будинку об'єднані спільною стіною.

Стосовно вимоги про визначення
конкретного порядку користування
земельною ділянкою, то відповідно до
положень ч. 2 ст. 120 ЗК України позивач
мав зазначити: коли, кому та в якому
розмірі надавалась земельна ділянка
під забудову будинку АДРЕСА_1, на
підставі якого рішення відповідного
компетентного на той час органу; у
якому розмірі перейшла до набувачів
житлового будинку (позивача,
відповідача) земельна ділянка; чи
визначені межі земельної ділянки на
місцевості та чим це підтверджується;
яка площа земельної ділянки
обліковується за даним будинком і на
підставі якого документа; кадастровий
номер спірної земельної.

Позивач зазначає, що на даний час
розмір земельної ділянки збільшився, і
він просить визначити порядок
користування земельною ділянкою
збільшеного розміру. При цьому з заяви
не вбачається, з яких правових підстав
позивачем та відповідачем набуте право
користування земельною ділянкою, що
перевищує площу, яка була надана
відповідним компетентним органом під
забудову, оскільки порядок
користування земельною ділянкою може
бути визначений лише після
встановлення межових знаків на
земельній ділянці, якою користуються
сторони на відповідній правовій
підставі.

Позовна заява має містити чіткого
викладу обставин щодо земельної
ділянки, яка знаходиться в
користуванні сторін на відповідній
правовій основі, а варіант визначення
порядку користування земельною
ділянкою, який позивач просить
визначити в користування йому та
відповідачу має бути зазначений у
прохальній частині з визначенням
конкретних параметрів земельних
ділянок.

Ухвала судді Солом'янського районного
суду м. Києва від 28 травня 2014 року
отримана позивачем 06 червня 2014 року.

Станом на 20 червня 2014 року до суду не
подано будь-яких заяв чи клопотань про
поновлення чи продовження строку для
усунення вказаних недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору,
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Вбачається, що вимоги ухвали від 28
травня 2014 року про залишення заяви без
руху позивачем не виконано, для
виконання було достатньо часу,
наслідки невиконання вимог ухвали були
роз'яснені.

З огляду на наведене, заяву необхідно
визнати неподаною та повернути
позивачу.

Згідно квитанції № 40 від 31 березня 2014
року позивач при зверненні до суду
сплатив 487 гривень 20 копійок через ГУ
Ощадбанку по м. Києву та Київській
області.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір» сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі повернення заяви
або скарги.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про судовий збір», 119-121 ЦПК України,
суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ житлового будинку в натурі між
співвласниками та встановлення
конкретного порядку користування
земельною ділянкою вважати неподаною
та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Зобов'язати Управління державного
казначейства у Солом'янському районі м.
Києва повернути ОСОБА_1 487 гривень 20
копійок, внесені ним через ГУ Ощадбанку
по м. Києву та Київській області згідно
квитанції № 40 від 31 березня 2014 року як
судовий збір при подачі позову.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя: