Справа №200/5799/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року
Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової
Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

за участі позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідача - ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом
про стягнення аліментів на утримання
дитини в твердій грошовій сумі.

В обґрунтування позову посилається на
те, що 12.05.2004 року між сторонами по
справі укладено шлюб, від якого мають
дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 03.09.2010 року шлюб
між сторонами розірвано, з того часу
дитина проживає разом з нею та
знаходиться на її утриманні.
Відповідач, мешкаючи окремо, допомоги
дитині не надає, вихованням не
займається, батьківські обов'язки не
виконує. Дитина навчається в ліцеї №100
м.Дніпропетровська, де плата за
навчання на місяць становить 1500 грн.,
крім того, відвідує комп'ютерні курси,
займається боксом та індивідуально з
вчителем. Крім спільної дитини вона ще
виховує малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2,
у зв'язку з чим наразі знаходиться у
декретній відпустці та не працює.
Відповідач не отримує офіційного
доходу у вигляді заробітної плати за
трудовим договором або прибутку від
здійснення підприємницької
діяльності, однак є працездатним, у
зв'язку з чим вважає за доцільне
стягнути аліменти на утримання
спільної дитини в твердій грошовій
сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця,
оскільки за переконанням позивача така
сума є мінімально необхідною для
утримання та виховання неповнолітньої
дитини.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримала
та наполягала на їх задоволенні,
посилаючись на обставини, викладені в
позові.

Представники відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнали лише
частково, в розмірі 30% від прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
проти задоволення позовних вимог в
повному обсязі заперечували,
посилаючись на те, що на утриманні
відповідача перебуває непрацездатна
матір, якій виповнилось 70 років.
Просили винести рішення, яким стягнути
з відповідача на користь позивача
аліменти в твердій грошовій сумі у
розмірі 385 грн. 80 коп.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, сторони по справі 12
травня 2004 року зареєстрували шлюб у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Жовтневого районного управління
юстиції м.Дніпропетровська.

03 вересня 2010 року Красногвардійським
районним судом м.Дніпропетровська
винесено рішення про розірвання шлюбу
між сторонами, яке набрало законної
сили 14.09.2010 року.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно довідки про склад сім'ї від
25.11.2013 року, позивач та дитина
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Окрім того, позивач є матір'ю дитини
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки №39 від 09.04.2014 року,
ОСОБА_6 є учнем 4 класу НВК №100, вартість
навчання якого на місяць складає 1390
грн.

Відповідно до письмових заперечень
відповідач розмір аліментів не визнає,
оскільки перебуває у пошуках роботи,
має судимість, яка не дозволяє йому
працевлаштуватися, має нестабільні
доходи.

В судовому засіданні представники
відповідача визнали факт проживання
дитини з матір'ю, а також факт навчання
дитини в НВК №100, де вартість навчання
відповідає виданій довідці. Також не
заперечували того, що дійсно дитина
відвідує гуртки та додатково
займається з вчителями.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 17 Постанови "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" від 15 травня 2006
року № 3, за відсутності домовленості
між батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного
кодексу України частка заробітку
/доходу/ матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.3 ст.184 СК України якщо
розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, менше
мінімального розміру, передбаченого
частиною другою статті 182 цього
Кодексу, то дитині призначається
відповідно до закону державна допомога
у розмірі різниці між визначеним
розміром аліментів і 30 відсотками
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу
України якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен урахувати стан
здоров'я, матеріальне становище і
дитини, і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

На підтвердження розміру аліментів
позивачем надано до суду довідку
вартості навчання дитини, а також
знаходження на її утриманні ще
малолітньої дитини та непрацездатної
матері, наданий приблизний розрахунок
витрачених коштів на утримання сина за
травень 2014 року.

На обґрунтування заперечень
відповідача його представниками в
судовому засіданні надано свідоцтво
про народження власне відповідача та
копію паспорту його матері, будь-яких
доказів матеріального становища
відповідача не надано.

При встановленні розміру аліментів,
достатніх для стягнення з відповідача
на користь позивача на утримання
спільної дитини, суд не приймає до
уваги пояснення представника
відповідача щодо знаходження на
утриманні відповідача його матері,
оскільки в судовому засіданні
встановлено, що мати відповідача
проживає за адресою: АДРЕСА_2, в той час
як відповідач зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_3 а проживає у друзів,
будь-яких доказів того, що його мати
непрацездатна, потребує сторонньої
допомоги та саме відповідач надає її,
суду не надано, а вік матері
відповідача /70 років/ сам по собі не
може бути підставою для врахування
розміру аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

Разом з тим, судом не приймаються до
уваги посилання позивача щодо
знаходження на її утриманні її матері,
яка є інвалідом 1 групи по зору,
оскільки як встановлено в судовому
засіданні позивач разом з дітьми
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, де
власне зареєстрована і мати позивача,
однак позивач, її неповнолітній син
ОСОБА_6 та малолітній син ОСОБА_7
проживають за адресою: АДРЕСА_4 з
батьком малолітнього ОСОБА_7 та
фактично всі вони знаходяться на його
утриманні.

Аналізуючи вищевикладене, оцінюючи
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
усіх доказів у їх сукупності, з
урахуванням зазначених норм права,
відповідно до яких батьки мають рівні
права та обов'язки щодо дитини, з
урахуванням матеріального становища
сторін та їх стану здоров'я, суд вважає,
що з відповідача на користь позивача на
утримання неповнолітнього сина слід
стягувати щомісячно 1000 грн. до його
повноліття.

Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Враховуючи зазначені норми закону, суд
вважає, що аліменти на утримання дитини
підлягають стягненню з дня
пред'явлення позову до суду, тобто з 10
квітня 2014 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави слід
стягнути судовий збір у розмірі 243,60
грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11,57, 60, 88, 169, 209, 212-215, 367 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягувати з ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_1,
щомісяця на користь ОСОБА_1 на
утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у твердій грошовій сумі у
розмірі 1000 грн., до повноліття дитини
починаючи стягнення з 10 квітня 2014 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна
скарга подається апеляційному суду
через Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська.

Суддя
Т.В.Шевцова