Справа № 484/1966/14-ц
Провадження № 2/484/876/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 червня 2014 року Первомайський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі:

головуючого - судді Маржиної Т.В.

при секретарі - Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Первомайська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користвання житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
наданим позовом, мотивуючи тим, що йому
на праві власності на підставі
договору купівлі-продажу №984 від 25.06.2013
року належить квартира АДРЕСА_1. У
вказаній квартирі зареєстрований,
однак не проживає відповідач. Як
власник, він має право володіти,
користуватися і розпоряджатися
належною йому квартирою та вимагати
усунення перешкод в користуванні
власністю. Відповідач не бажає
добровільно зніматися з реєстрації. За
таких обставин ОСОБА_1 просить винести
рішення, яким визнати його таким, що
втратив право користування належною
йому квартирою.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 повністю підтримав позов,
просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлені своєчасно
і належним чином через повідомлення в
пресі, асаме газеті "Рідне прибужжя" № 23
від 05.06.2014 року. Жодних письмових
заперечень або доказів суду не надав,
причини неявки суду не повідомив.

Оскільки від відповідача, який
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності, від нього нема відомостей
про причину неявки, суд на підставі ч.4
ст. 169 та ст. 224 ЦПК України вважає за
можливе ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.
Позивач проти такого вирішення справи
не заперечував.

Заслухавши пояснення
представника позивача, свідків,
дослідивши надані суду письмові
докази, суд приходить до висновку про
те, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного 25.06.2013 року
між ОСОБА_2, який на час укладення
договору у шлюбі не перебував, та
ОСОБА_1, посвідченого приватним
нотаріусом Первомайського міського
нотаріального округу Миколаївської
області ОСОБА_3, реєстр. № 984, що
підтверджується копією зазначеного
договору.

Як вбачається з копії адресної
довідки УДМС Первомайського МВ УМВС
України, отриманих на запит суду,
ОСОБА_2 зареєстрований у зазначеній
квартирі.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
проживають по сосідству зазначеної
квартири, вказали, що відповідач
жодного дня не проживав у зазначеній
квартирі, його речей там не було та не
має, він мав частку у вказаній квартирі,
але продав її позивачеві.

Будь-які договори між сторонами
про порядок користування, найм
житлового приміщення, тощо, не
укладались.

Таким чином, сувстановлено, що
відповідач відсутній в квартирі
АДРЕСА_1 більше одного року, тобто понад
строк встановлений ч. 2 ст. 405 ЦК України.
Поважні причини, передбачені ст. 71 ЖК
України, як підстави для продовження
цього строку або зберігання за
відповідачем житлового приміщення -
відсутні.

За положеннями ч.1 ст. 317 та ч.1 ст. 319
ЦК України власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном, і він
реалізовує їх на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Стаття 379 ЦК України вказує, що
житлом фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
призначені та придатні для постійного
проживання у них.

Глава 28 ЦК України визначає житло
об'єктом права приватної власності.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання у права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Стаття 405 ч. 2 ЦПК України вказує,
що член сім'ї власника втрачає право
користування цим приміщенням у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік.

Чинним законодавством не
передбачено перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового в
частині збереження права користування
житлом членів сім'ї колишнього
власника. Виникнення права членів сім'ї
власника будинку на користування
будинком та обсяг цих прав залежить від
виникнення у власника будинку права
власності на цей будинок, а отже,
припинення права власності на будинок
припиняє право членів його сім'ї на
користування цим будинком.

Оскільки ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1, а відповідач не має
жодних правових підстав та згоди
власника на проживання в такій
квартирі, крім того відповідач більше
року не проживає у квартирі, його
реєстрація перешкоджає позивачу
вільно володіти, розпоряджатися та
користуватися своєю власністю, на
підставі ст. ст.316, 319, 321, 391, 383, 405 ЦК
України та ст. 72 ЖК України слід усунути
перешкоди в користуванні позивачем
своєю власністю шляхом визнання
відповідача таким, що втратив право
користування спірною квартирою.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
таким, що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте Первомайським
міськрайонним судом Миколаївської
області за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Миколаївської
області через Первомайський
міськрайонний суд Миколаївської
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ: