Провадження по справі № 2/260/1037/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Ленінський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючого судді - Хмельницької Л.І.

при секретарі -

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду у м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернувся до суду з позовом
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом. В
обґрунтування позову вказавши що, на
підставі договору купівлі-продажу від
13 травня 1981 року, посвідченого
державним нотаріусом Сьомої донецької
нотаріальної контори за реєстровим №
1-324, якій був зареєстрований у КП БТІ м.
Донецька 28 травня 1981 року у реєстрову
книгу за № 19570 її чоловіку ОСОБА_4
належало домоволодіння АДРЕСА_1. На час
придбання будинок 1934 року побудови був
у ветхому стані та частково
непридатний для проживання, тому
ОСОБА_4 звернувся до Ленінської
районної ради народних депутатів з
заявою про дозвіл на будівництво
нового будинку на території
домоволодіння АДРЕСА_1. На підставі
рішення Ленінської районної Ради
народних депутатів м. Донецька № 91/1 від
24.02.1982 року виконавчий комітет вирішив:
- дозволити ОСОБА_4 будівництво будинку
за адресом АДРЕСА_1, на раніш виділеної
земельної ділянки. В період з 1983 по 1987
році вона разом з ОСОБА_4 за сумісні
кошти побудували новий житловий
будинок літ. Е-1, а старий
реконструювали у хозблок літ А.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, актовий
запис № 788. Після його смерті
відкрилась спадщина, яка складається з
домоволодіння АДРЕСА_1. Спадкоємцями
після його смерті є позивачка та їх
спільні діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. В
встановлений законом строк вона
звернулася до державного нотаріуса
Сьомої донецької нотаріальної контори
Васильєвої Н.М. с заявою про прийняття
спадщини, про що була заведена спадкова
справа за № 668/2000. Відповідачі по справи
від своєї частки у спадщині
відмовилися на її користь. 09.04.2014 року
нотаріусом була видана Постанова про
відмову у вчиненні нотаріальної дії,
так як новий будинок не прийнято до
експлуатації та не зареєстровано
згідно діючого законодавства, для
приведення документів до належного
стану згідно діючого законодавства та
встановлення права власності на знов
споруджене майно, необхідно звернутися
до суду. В наступний час вона як
спадкоємець, отримати
правовстановлюючий документ на
будинок не може, так як власник
домоволодіння помер, а за померлими
право власності не реєструється, тому
вимушена звертатися до суду. Просить
визнати за нею право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, як спадщину яка
залишилася після смерті ОСОБА_4

Представник позивачки у судовому
засіданні дав пояснення аналогічні
викладеним в позовної заяві, просив
позов задовольнити в повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
слухання справи в її відсутність, та
просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове не
з'явилася. Про день, час та місце
слухання справи повідомлена належним
чином та надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному
обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове не з'явився.
Про день, час та місце слухання справи
повідомлен належним чином та надав до
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1
визнає у повному обсязі та просить їх
задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що заявлені вимоги підлягають
задоволенню за наступними підставами.

Так, судом встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу від 13 травня
1981 року, посвідченого державним
нотаріусом Сьомої донецької
нотаріальної контори за реєстровим №
1-324, якій був зареєстрований у КП БТІ м.
Донецька 28 травня 1981 року у реєстрову
книгу за № 19570 ОСОБА_4 належало
домоволодіння АДРЕСА_1. На підставі
рішення Ленінської районної Ради
народних депутатів м. Донецька № 91/1 від
24.02.1982 року виконавчий комітет вирішив
дозволити ОСОБА_4 будівництво нового
будинку за адресом АДРЕСА_1, на раніш
виділеної земельної ділянки.

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_4
та ОСОБА_1 уклали шлюб 26.04.1964 року,
актовий запис № 153, після одруження
прізвище дружини «Мартиненко».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, актовий
запис № 788. Після його смерті
відкрилась спадщина, яка складається з
домоволодіння АДРЕСА_1. Спадкоємцями
першої черги після його смерті є
ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
Української РСР від 18.07.1963 р.,
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

В встановлений законом строк, а саме 12
грудня 2000 року, ОСОБА_1 звернулася до
державного нотаріуса Сьомої донецької
нотаріальної контори Васильєвої Н.М. с
заявою про прийняття спадщини, про що
була заведена спадкова справа за №
668/2000. Згідно до заяви яка міститься в
матеріалах спадкової справи ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 від своєї частки у спадщині
відмовилися на користь ОСОБА_1.

09.04.2014 року нотаріусом була видана
Постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, так як новий будинок
не прийнято до експлуатації та не
зареєстровано згідно діючого
законодавства, для приведення
документів до належного стану згідно
діючого законодавства та встановлення
права власності на знов споруджене
майно, необхідно звернутися до суду.

Крім того, ОСОБА_1 фактично
втупила в право управління та
користування майном, так як на момент
смерті ОСОБА_4 проживала з ним та вела
разом з ним спільне господарство.
Зареєстрована ОСОБА_1, та постійно
мешкає за вказаною адресою з 14 січня 1982
року, що підтверджується домовою
книгою та відміткою у її паспорті
громадянина України.

Відповідно до п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
30.05.2008 р. «Про судову практику у справах
про спадкування» у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

У відповідності до ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Згідно до технічного паспорту,
виготовленого станом на 25.02.2014 року, в
склад домоволодіння АДРЕСА_1, входить: -
житловий будинок літ. Е-1, 1987 року
побудови, загальною площею 64,1 кв.м..
житловою площею 45,8 кв.м.; - убиральня
літ. В, 1972 року побудови; - навіс літ. Ж,
1988 року побудови; - хозблок літ. А, 1934
року побудови; - сарай літ. И, 1960 року
побудови; - навіс літ. К, 1965 року
побудови; - сарай літ. Л, 1990 року
побудови; - погреб літ. л, 1990 року
побудови; - душ літ. М, 1972 року побудови;
- яма вигрібна літ. Н, 1987 року побудови; -
вимощення І; - огородження № 2,3 що і є
спадкової масою, яка залишилася після
смерті ОСОБА_4

Згідно до роз'яснень від 12.03.2013 р, №
95-06-15-13, щодо державної реєстрації прав
з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, збудоване
до 1992 року, Державна реєстраційна
служба України вказує, що для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992
року, документом, що відповідно до
вимог законодавства засвідчує
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта є технічний
паспорт на об'єкт нерухомого майна,
інші документи не потрібні.

Згідно наказу Мінрегіонбудівництва
України № 95 від 19.03.2013 р. такі об'єкти не
підлягають прийняттю в експлуатацію.
Документом, якій підтверджує
відповідність вказаних об'єктів
вимогам законодавства, будівельних
норм, державних стандартів та правил,
відповідно до потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції про
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Держбуду України
24.05.2001 р. № 127, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 10 липня
2001 р. за N 582/5773, не належать до
самочинного будівництва:
індивідуальні (садибні) житлові
будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі та
споруди, прибудови до них побудовані до
5 серпня 1992 року.

Крім того, не належать до самочинного
будівництва: зведення на земельній
ділянці тимчасових будівель та споруд,
навісів, альтанок, наметів, накриття,
сходів, естакад, літніх душових,
теплиць, свердловин, криниць,
люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям,
замощень, парканів, відкритих басейнів
та басейнів із накриттям полегшеної
конструкції, погребів, входів в
погреби, підпірних стін, воріт, хвірток,
приямків, терас, ганків.

Відповідно до ст. 529 Цивільного
кодексу Української РСР від 18.07.1963 р. -
при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого. До числа спадкоємців
першої черги належить також дитина
померлого, яка народилася після його
смерті.

Відповідно до ст. 548 Цивільного
кодексу Української РСР від 18.07.1963 р. -
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

На підставі ст.ст. 529, 548, 549 Цивільного
кодексу Української РСР від 18.07.1963 р.,
керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК
України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
житловий будинок літ. Е-1, загальною
площею 64,1 кв.м, житловою площею 45,8 кв.м,
убиральню літ. В, навіс літ. Ж, хозблок
літ. А, сарай літ. И, навіс літ. К, сарай
літ. Л, погреб літ. л, душ літ. М, яму
вигрібну літ. Н, вимощення І,
огородження № 2,3, які розташовані за
адресою АДРЕСА_1, як спадщину після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Ленінський районний суд м. Донецька
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

СУДДЯ: