У х в а л а

іменем україни

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітнього ОСОБА_4 до приватного
підприємства «Нива-В.Ш.», державної
виконавчої служби України, публічного
акціонерного товариства «Імексбанк»,
третя особа - служба у справах дітей
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області про
визнання прилюдних торгів недійсними,
визнання недійсним акту про реалізацію
предмета іпотеки та визнання недійсним
свідоцтва про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів та за
зустрічним позовом публічного
акціонерного товариства «Імексбанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті
особи: служба у справах дітей
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області,
державна виконавча служба України про
виселення за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 14 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 27 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася в
суд із указаним позовом, посилаючись на
те, що відповідно до постанови
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про повернення виконавчого документа
стягувачеві їй стало відомо, що 14
травня 2012 року ліцитатором ПП
«Нива-В.Ш.» Гарницькою О.Ю. був
складений протокол проведення
прилюдних торгів по реалізації майна,
що належить їй на праві власності.
Торги визнано такими, що не відбулися, у
зв'язку з тим, що предмет торгів не був
проданий, та у відповідності до ст. 49
Закону України «Про іпотеку» майно, а
саме житловий будинок загальною площею
468, 10 кв.м. з надвірними господарськими
будівлями та спорудами, розташований
на земельній ділянці загальною площею
0, 1500га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, передається відповідачу ПАТ
«Імексбанк» за початковою ціною шляхом
заліку його вимог за виконавчим листом
№2-4873/10 від 19 листопада 2010року
Малиновського районного суду м. Одеси в
рахунок ціни майна. 1 жовтня 2012 року
державним виконавцем видано акт про
реалізацію предмета іпотеки.

Зазначала, що прилюдні торги були
проведені з численними порушеннями
чинного законодавства, у зв'язку з чим
просила суд визнати недійсними
прилюдні торги з реалізації предмета
іпотеки - житлового будинку загальною
площею 468, 10 кв.м. з надвірними
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого на земельній ділянці
загальною площею 0, 1500га, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, визнати недійсним
акт про реалізацію вказаного предмета
іпотеки від 1 жотвня 2012 року, визнати
недійсним свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів
№986 від 13 листопада 2012 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Овідіопольського районного
нотаріального округу Одеської області
щодо зазначеного домоволодіння.

У серпні 2013 року ПАТ «Імексбанк»
звернулося до суду із зустрічним
позовом, в обґрунтування якого
зазначало, що 23 квітня між ним та ОСОБА_3
був укладений договір кредиту №693 на
суму 700 тис. доларів США, згідно з
додатковою угодою від 29 квітня 2008 року
ліміт кредиту було збільшено до 1 200 000
доларів США та додатковою угодою
від 23 вересня 2009 року
заборгованість за кредитом була
конвертована у гривню.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника перед банком 23
квітня 2007 року між ним та ОСОБА_3 був
укладений договір іпотеки, за яким в
іпотеку було передано земельну ділянку
площею 0, 1500 га та житловий будинок з
господарчими будівлями та спорудами,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 6
вересня 2010 року з ОСОБА_3 на користь
банку була стягнута заборгованість за
договором кредиту №693 від 23 квітня 2007
року в сумі 10 573 041, 84 грн. На виконання
рішення суду було відкрито виконавче
провадження та проведені прилюдні
торги по реалізації спірного
нерухомого майна, яке належало
відповідачці, однак через відсутність
покупців на вказане майно, воно було
запропоновано банку за початковою
ціною шляхом заліку вимог за
виконавчим листом №2-4873 від 19 листопада
2010 року і яке банк законно придбав у
власність.

На вимогу банку звільнити
домоволодіння відповідачі не
реагували, а тому банк просив виселити
ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 з вказаного житлового будинку.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області
від 14 жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 27 березня 2014 року, у
задоволенні первісного позову
відмовлено, зустрічний позов
задоволено.

Виселено ОСОБА_3 разом із малолітнім
ОСОБА_4, а також ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з
житлового будинку з господарчими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалені у
справі судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 23 квітня банком
та ОСОБА_3 був укладений договір
кредиту №693 на суму 700 тис. доларів США,
згідно з додатковою угодою від 29 квітня
2008 року ліміт кредиту було збільшено до
1 200 000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника перед банком 23
квітня 2007 року між банком та ОСОБА_3 був
укладений договір іпотеки, за яким в
іпотеку було передано земельну ділянку
площею 0, 1500 га та житловий будинок з
господарчими будівлями та спорудами,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 6
вересня 2010 року з ОСОБА_3 на користь
банку була стягнута заборгованість за
договором кредиту №693 від 23 квітня 2007
року в сумі 10 573 041, 84 грн.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України
Іванченка О.В. від 6 січня 2011 року
відкрито виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа №2-4873/10,
виданого 19
листопада 2010 року Малиновським
районним судом м. Одекси про стягнення
з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Імексбанк»
боргу у сумі 10 573 041, 84 грн.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України
Іванченка О.В. від 27 квітня 2011 року було
накладено арешт на вказане нерухоме
майно та заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна, що
належить боржнику.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України
Корнієнко О.О. від 17 жовтня 2011 року
призначено ТОВ «Українська експертна
група» в особі Антонова В.О. експертом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання у виконавчому
провадженні з примусового виконання
виконавчого листа та запропоновано
надати висновок- звіт про оцінку майна
ОСОБА_3

Згідно з висновком про вартість об'єкта
оцінки ринкова вартість вказаного
майна станом на 23 січня 2012 року складає
4 462 324 грн.

На виконання положень Генерального
договору №4 про реалізацію
арештованого майна, на яке звернено
стягнення державними виконавцями при
примусовому виконанні рішень, ПП «Нива
- В.Ш.» були призначені прилюдні торги
по реалізації житлового будинку
загальною площею 468, 10 кв.м. з надвірними
господарськими будівлями та спорудами,
розташований на земельній ділянці
площею 0, 1500 га, що за знаходиться
адресою: АДРЕСА_1 на 17 квітня 2012 року о
15:00 год., які відповідно до абз. 4 ст. 45
Закону України «Про іпотеку» визнані
такими, що не відбулися.

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про іпотеку» іпотекодержатель виявив
бажання придбати предмет іпотеки за
початковою ціною 4 462 324 грн. шляхом
заліку своїх забезпечених вимог за
рахунок ціни майна, про що був
складений протокол №12/2/2 від 14 травня
2012 року проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки), яке належить
ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні первісного
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, виходив із його необґрунтованості.

Проте з таким висновком погодитися не
можна.

Прилюдні торги є спеціальною
процедурою, за результатами якої
укладається договір купівлі-продажу,
який можна визнати недійсним з підстав
недодержання в момент його вчинення
стороною (сторонами) вимог,
встановлених частинами 1-3,5 та 6 ст.203 ЦК
(ч.1 ст.215 зазначеного Кодексу).

Відповідно до п. 4.10 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна ,якщо
майно не було продане або прилюдні
торги не відбулися, то майно знімається
з прилюдних торгів.

Згідно з п.7.1 Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна прилюдні торги вважаються
такими, що не відбулися, у разі:
відсутності покупців або наявності
тільки одного покупця; якщо жоден із
покупців не запропонував ціну, вище за
стартову ціну лота, несплати в
установлений термін переможцем
прилюдних торгів належної суми за
придбане майно.

Відповідно до п. 7.3 зазначеного
Тимчасового положення, якщо прилюдні
торги не відбулися двічі, то майно
знімається з торгів, про що
спеціалізована організація в
триденний термін повідомляє
державного виконавця.

Відповідно до п. 4.14 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна під час
проведення прилюдних торгів ведеться
протокол до якого заносяться такі дані,
зокрема, пропозиції покупців,
відомості про покупця, який
запропонував у ході торгів найвищу
ціну (переможець торгів).

Згідно з пунктом 4.2. Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна лот
виставляється на торги за наявності не
менше двох покупців. У відповідності до
пункту 7.1. розділу 7 «Прикінцеві
положення» Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, прилюдні торги вважаються
такими, що не відбулися, зокрема, у разі
відсутності покупців або наявності
лише одного покупця.

На порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК
України суди на зазначене уваги не
звернули, не зазначили чому не
приймають до уваги доводи позивача про
те, що прилюдні торги проводилися на
виконання рішення суду про стягнення з
нього заборгованості на користь банку,
а тому повинні застосовуватися правила
«Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна».

Відповідно до ст.41 Закону України «Про
іпотеку» реалізація предмета іпотеки,
на який звертається стягнення за
рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченого Законом
України «Про виконавче провадження», з
дотриманням вимог цього Закону.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3, суди помилково застосували
положення Закону України «Про
іпотеку», зокрема ст. 49, оскільки
відсутні рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки або
виконавчий напис нотаріуса.

Крім того, відповідно до п. 4.5.9
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 року №512/5 у разі передачі на
реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Якщо такий дозвіл
не надано, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачу з
підстави, передбаченої пунктом 2
частини першої статті 47 Закону України
«Про виконавче провадження».

Суди належним чином не перевірили чи
надавався дозвіл органів опіки та
піклування на реалізацію спірного
нерухомого майна, право користування
якого має неповнолітній син ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин ухвалені в справі
судові підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції з підстав,
передбачених частиною 2 статті 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 14
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 27
березня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко