Провадження № 2/522/1263/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Донецька залізниця» про
відшкодування шкоди, завданої смертю
фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
Державного підприємства «Донецька
залізниця», у якому просить стягнути з
ДП «Донецька залізниця» на її користь
грошову суму коштів у розмірі 14 171
(чотирнадцять тисяч сто сімдесят одна)
грн.50 коп., яка включає всі витрати,
пов'язані з похованням батька ОСОБА_2,
та моральну шкоду у розмірі 150 000 (сто
п'ятдесят тисяч) гривень на
відшкодування моральної шкоди.

Позивача у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, сповіщався
належним чином, при цьому
представником відповідача на адресу
суду була направлена заява про
перенесення розгляду справи. Але, суд
вважає, що вказана заява задоволенню не
підлягає, оскільки представником
відповідача неодноразова заявлялось
клопотання про перенесення розгляду
справи, представник відповідача у
судовому засіданні надавав свої
пояснення щодо позову, згідно яких
позовні вимоги не визнає. Крім того, в
матеріалах справи є письмові
заперечення представника відповідача
проти позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим,
і таким, що підлягає частковому
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 22
травня 2013 р. на пішохідному переході
станції Розсипне Дебальцівського
відділення Донецької залізниці було
смертельно травмовано спеціальним
рухомим складом (дрезиною) ОСОБА_2.
Згідно висновку медичного експерта
смерть наступила від
пльовропульмонального шоку через
масивну тупу травму грудної клітки з
множинними закритими переломами ребер
з обох сторін, відкритий перелом
правого плеча, множинних ран, садин та
синців тіла.

За фактом загибелі ОСОБА_2 було
відкрито кримінальне провадження №
0000269 від 22.05.2013 р.

14.06.2013 р. винесено постанову про
закриття розслідування на підставі ст.
284 ч. 1 п.2 КПК України за відсутності
складу кримінального провадження.

Дебальцевською прокуратурою з нагляду
за додержанням законів на транспорті
зазначену постанову скасовано та
матеріали кримінального провадження
направлено до СВ ЛВ на ст. Дебальцеве
УМВС на Донецькій залізниці для
організації досудового розслідування.

ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_2.

Згідно зі ст. 3 Конституції України
людина, її життя і здоров'я визнаються в
Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування, а збитками є
витрати, які особа зробила для
відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, в тому числі, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у наслідок втрати членів
її сім'ї чи близьких родичів.

Мої позовні вимоги випливають із
заподіяння шкоди, спричиненої джерелом
підвищеної небезпеки.

За змістом ст. 1167 ЦК України, якщо
моральної шкоди завдано каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки, така моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим,
органу місцевого самоврядування,
фізичної або юридичної особи, яка її
завдала.

Згідно із частин 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Враховуючи засади розумності та
справедливості суд приходить до
висновку про задоволення позову ОСОБА_1
в частині стягнення моральної шкоди у
розмірі 20 000 гривень.

У відповідності до ст. 1201 ЦК України,
особа, яка завдала шкоди смертю
потерпілого, зобов'язана відшкодувати
особі, яка зробила необхідні витрати на
поховання, ці витрати.

Таким чином, з наведеної вище норми
Закону випливає, що відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачці
наступні витрати:

- витрати, що понесені за надані
ритуальною службою послуги, виконані
роботи, продані товари, необхідні для
поховання померлого ОСОБА_2 в сумі 9937
(дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять сім)
грн. 00 коп. (документи, що підтверджують
витрати: накладна № 15 від 24.05.2013 р.;
квитанція до прибуткового касового
ордера № 1/15 від 24.05.2013 р.).

- витрати на покупку взуття, майки
померлому та носових хусток для
поховання на суму 785 (чотириста
вісімдесят) грн. 00 коп. (документи, що
підтверджують витрати: товарний чек №
12 від 23.05.2013р.).

Загальна сума витрат, що підлягає
відшкодуванню 10 722,00 гривень.

Суд відмовляє у стягненні з
відповідача витрат на закупівлю
продуктів для відбування поминального
обіду (на 30-осіб) у день поховання, на
загальну суму коштів у розмірі 2 062 (дві
тисячі шістдесят дві) грн. 50 коп., витрат
на закупівлю продуктів для відбування
поминального обіду (сорок днів), на
загальну суму коштів у розмірі 1196 (одна
тисяча сто дев'яносто шість) грн. 00 коп.,
витрат на бензин, що використано
внаслідок поїздок по організації
поховання - 191 грн. - так як з наданих
документів не встановлено з якою саме
метою були придбані відповідні
продукти.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з Державного
підприємства «Донецька залізниця» на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду у
розмірі 20 000 гривень.

Стягнути з Державного
підприємства «Донецька залізниця» на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у
розмірі 10 722,00 гривень.

У задоволенні іншої частини
позову відмовити.

Стягнути з Державного
підприємства «Донецька залізниця» на
користь держави судовий збір у розмірі
307,22 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду.

Суддя:

10.06.2014