Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/3730/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представника ПАТ «Універсал
Банк» Бучковського С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" на рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 03 квітня 2014
року, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Універсал Банк" звернулось з
позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4
про стягнення з заборгованості за
кредитним договором у розмірі 27257,45
євро, що еквівалентно 283068,62 грн. та
судові витрати по сплаті судового
збору. В подальшому позивачем було
подано заяву про зменшення позовних
вимог, згідно якої просив стягнути з
відповідача 16714,21 євро, що еквівалентно
173577,07 грн.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні
позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку
оскаржило ПАТ "Універсал Банк», вважає,
що рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права при неповно з'ясованих
обставинах, що мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи.
Покликається на те, що між ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір, для
забезпечення виконання якого між
позивачем та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки, за умовами якого він
зобов"язувався відповідати за
невиконання ОСОБА_4 усіх зобов"язань за
кредитним договором в повному обсязі,
як існуючих, так і тих, що можуть
виникнути в майбутньому, а тому їх
відповідальність є солідарною. А тому
ОСОБА_3 відповідно до положень ст. ст. 553,
554 ЦК України зобов»язаний сплатити
заборгованість, що склалась внаслідок
невиконання позичальником умов
кредитного договору. Також апелянт
вказує на те, що згідно зі ст. 553 ЦК
України порукою може забезпечуватись
виконання зобов"язання частково або у
повному обсязі, тому, якщо згідно
оскаржуваного рішення підняття
відсоткової ставки за користування
кредитними коштами з 11,5% до 15% річних
відбулось в односторонньому порядку,
суд повинен був задовольнити позовні
вимоги відповідно до поданої позивачем
заяви про зменшення позовних вимог,
оскільки останнім перераховано суму
боргу по первісній відсотковій ставці.
З наведених підстав просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_3 заборгованість
згідно кредитного договору у розмірі
27257,45 євро, що еквівалентно 283068,62 грн. та
судові витрати по сплаті судового
збору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ПАТ «Універсал Банк» -
Бучковського С.В. на підтримання
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає
зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їхнє
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають зі встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що ПАТ «Універсал Банк» в
односторонньому порядку без згоди
поручителя збільшив розмір
відсоткової ставки за користування
кредитними коштами з 11.5% до 15%, без згоди
і повідомлення поручителя відбулося
збільшення обсягу його
відповідальності, що відповідно до ч. 1
ст. 559 ЦК припиняє поруку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що 13 грудня 2007 року, між
ВАТ "Універсал Банк", правонаступником
якого є позивач ПАТ "Універсал Банк", та
ОСОБА_4 укладено кредитний договір №
24/176-07К, за умовами якого ОСОБА_4 надано
кредит в сумі 41705,00 євро зі сплатою 11.5 %
річних і строком повернення до12 грудня
2012 року. Для забезпечення виконання
зобов»язань ОСОБА_4 цього ж самого дня
між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 був
укладений договір поруки, згідно з яким
ОСОБА_3 зобов'язується відповідати за
невиконання ОСОБА_4 усіх її зобов'язань
за кредитним договором № 24/176-07К від 13
грудня 2007 року.

Згідно із ч.1 ст. 553, ч.1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

У відповідності до ч.1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов»язання без
згоди поручителя, які призвели або
можуть призвести до збільшення обсягу
відповідальності останнього.
Збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов»язання виникає у разі:
підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов»язаннях, в яких
беруть участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав для
покладення на поручителя
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов»язань перед банком і тягне
припинення поруки.

Згідно з п.22 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» відповідно до частини
першої статті 559 ЦК припинення договору
поруки пов'язується зі зміною
забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну та за умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя. При цьому
обсяг зобов'язання поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель.
Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Як вбачається з п.1.1. кредитного
договору № 24/176-07К від 13 грудня 2007 року,
укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ
«Універсал Банк» розмір процентної
ставки за користування грошовими
коштами становить 11,5% річних,

Згідно з п.2.1. договору поруки від 13
грудня 2007 року, укладеного між ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_3, кредитор
не вправі без згоди поручителя
змінювати умови основного договору з
боржником, внаслідок чого
збільшується обсяг відповідальності
поручителя.

Як встановлено судом, ПАТ "Універсал
Банк", 15 липня 2008 року в порушення умов
договору поруки без згоди поручителя
підвищив процентну ставку за
користування кредитними коштами з 11,5%
до 15% річних, внаслідок чого збільшився
обсяг відповідальності відповідача
ОСОБА_3, що підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором
№ 24/176-07К від 13 грудня 2007 станом на 09.02.2008
року, поясненнями представника
позивача у суді про те, що банком
дійсно в односторонньому порядку
підвищено процентну ставку за
користування кредитними коштами, хоча
договором це не передбачено.

На думку колегії суддів суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що збільшення процентної ставки
за кредитним договором, яке в порушення
умов договору відбулося без згоди
поручителя, внаслідок чого відбулося
збільшення обсягу його
відповідальності, є підставою для
припинення поруки відповідно до вимог
ч.1 ст. 559 ЦК України. За таких підстав
суд першої інстанції вірно відмовив у
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Універсал Банк» про стягнення
заборгованості з ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та
всебічно з"ясував обставини справи,
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів перевіривши законність
та обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 03 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою апеляційного суду
законної сили.

Головуюча:
Шеремета Н.О.

Судді:
Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.