Справа № 149/665/14-ц
Провадження №2/149/340/14
Номер рядка звіту 45
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.05.2014 року
м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
представники на підставі довіреностей

відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5 -
представник на підставі договору

треті особи - ОСОБА_6 законний
представник, представник на підставі
довіреності

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмільник цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті
особи - Служба у справах дітей
Хмільницької міської ради , виконавчий
комітет Хмільницької міської ради про
надання дозволу на виїзд за кордон
неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області з цивільним позовом до ОСОБА_4,
третя особа - Служба у справах дітей
Хмільницької міської ради про надання
дозволу на виїзд за кордон на постійне
місце проживання неповнолітньої
дитини.

Позов мотивовано тим, що в період з
22.06.2006 року по 04.11.2009 року позивач
перебувала в шлюбі з ОСОБА_4. Від даного
шлюбу подружжя має сина ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1. 04.11.2009 року шлюб з ОСОБА_4
було розірвано. З листопада 2009 року
позивач зазначає, що фактично одна
виховує сина, оскільки відповідач
будь-якої допомоги в утриманні та
вихованні сина не надає. 07.09.2013 року в м.
Пегау позивач вийшла заміж за іноземця
ОСОБА_8, який є громадянином
Федеративної республіки Німеччина. У
власності ОСОБА_8 є триповерховий
будинок, в якому створено всі необхідні
умови для виховання сина. Нинішній
чоловік та позивач мають намір
створити повноцінну сім'ю в якій
забезпечити гармонійний розвиток та
забезпечити краще майбутнє сина
позивача. На думку позивача виїзд її
сина за кордон, сприятиме розширенню
світогляду дитини, добре позначиться
на його духовному та інтелектуальному
розвитку. Окрім цього, нинішній чоловік
позивача, піклуючись про дитину, вже
влаштував сина в школу, яка має високий
рівень навчання. Разом з тим, колишній
чоловік та батько ОСОБА_7 - ОСОБА_4 не
надає згоди на виїзд дитини за межі
України на постійне місце проживання. З
огляду на це, позивач звернулась до
суду з даним позовом, в якому просить
надати їй дозвіл на виїзд за кордон
малолітнього ОСОБА_7 на постійне місце
проживання, без згоди та супроводу
батька, а також дозволити позивачу або
її офіційному представникові, без
згоди батька ОСОБА_4, оформити проїзні
документи для виїзду за кордон
малолітнього сина ОСОБА_7.

11.04.2014 року представником позивача було
надано заяву про уточнення позовних
вимог, відповідно до якої позивач
просить надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд
за кордон до Федеративної республіки
Німеччина з малолітнім сином ОСОБА_7 на
постійне місце проживання без згоди та
супроводу батька - ОСОБА_4 Дозволити
ОСОБА_1 або її офіційному
представникові, без згоди батька
ОСОБА_4 , оформити проїзні документи для
виїзду за кордон до Федеративної
республіки Німеччина малолітньому
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

У судовому засіданні позивач,
представники позивача підтримали
заявлений позов та надали заяву про
уточнення позовних вимог від 19.05.2014
року. Зокрема, позивач просить надати
їй дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон
до Федеративної республіки Німеччина з
малолітнім сином ОСОБА_7 на строк два
роки без згоди та супроводу батька -
ОСОБА_4 Дозволити ОСОБА_1 або її
офіційному представникові, без згоди
батька ОСОБА_4, оформити проїзні
документи для тимчасового виїзду за
кордон до Федеративної республіки
Німеччина малолітньому ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Також позивач пояснила, що
в новій сім'ї синові створені найкращі
умови для виховання та розвитку. Син
навчається німецькій мові, буде
прийнятий до школи, що забезпечить йому
належний рівень виховання та надасть
можливість продовжувати навчання.
Також син вже неодноразово спілкувався
з її новим чоловіком, який приїздив до
України, в них склались дружні
відносини про що свідчить малюнок
дитини адресований ОСОБА_8. За таких
обставин, позивач просила задовольнити
позовні вимоги з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 19.05.2014
року.

Відповідачем 06.05.2014 року було подано до
суду зустрічний позов до ОСОБА_1, третя
особа - Служба у справах дітей
Хмільницької міської ради про
визначення місця проживання
малолітньої дитини. За даним позовом
ОСОБА_4 заперечує проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1, зазначає що має
рівні права з позивачем на виховання їх
спільного сина, а тому просить
визначити місце проживання
малолітнього сина ОСОБА_7 разом з
ОСОБА_4 за місцем свого проживання в
АДРЕСА_2.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного
суду від 06.05.2014 року зустрічний позов
було прийнято до провадження та
об'єднано з первісним.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного
суду від 19.05.2014 року задоволено заяву
ОСОБА_4 та зустрічну позовну заяву
залишено без розгляду.

У судовому засіданні відповідач,
представник відповідача, з урахуванням
заяви ОСОБА_1 від 19.05.2014 року про
уточнення позовних вимог, визнали
позов, про що відповідач надав суду
заяву від 19.05.2014 року. Також відповідач
пояснив, що не заперечує проти
тимчасового виїзду ОСОБА_7 строком на
два роки. На думку відповідача, виїзд
його сина за кордон та проживання з
матір'ю буде відповідати інтересам
дитини.

Представник третіх осіб - Служби у
справах дітей Хмільницької міської
ради, виконавчого комітету
Хмільницької міської ради ОСОБА_6 не
заперечував проти задоволення позову,
підтримав висновок органу опіки та
піклування (виконкому Хмільницької
міської ради) від 16.05.2014 року, яким
визнано за доцільне визначити місце
проживання малолітнього ОСОБА_7 з
матір'ю ОСОБА_1.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню, враховуючи
наступне.

Як встановлено судом, 22.10.2006 року
сторони уклали шлюб, який 11.12.2009 року
було розірвано (а.с. 8). Відповідно до
свідоцтва про народження ОСОБА_7
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьки - ОСОБА_4,
мати - ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про укладення
шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 07.09.2013 року
уклали шлюб (а.с. 65, 66).

Посвідченнями про реєстрацію місця
проживання від 21.10.2013 року, 28.10.2013 року
підтверджено, що ОСОБА_1 з 21.10.2013 року
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.
67, 68).

Довідкою про доходи від 23.08.2013 року (а.с.
16 ), поземельним реєстром від 22.08.2013 року
(а.с. 17) підтверджено наявність у ОСОБА_8
щомісячного заробітку та те, що він
являється власником будинку з
ділянкою, що розташовані за адресою
АДРЕСА_1 - 385кв.м.

Рішенням Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 07.02.2012 року
задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 за
участю третьої особи без самостійних
вимог - виконавчого комітету
Хмільницької міської ради про усунення
перешкод у вихованні та спілкуванні з
дитиною, визначення способу участі у її
вихованні. Визначено ОСОБА_4 спосіб
участі у вихованні сина ОСОБА_7 як
безпосереднє спілкування без
сторонньої участі за місцем його
проживання: кожного тижня: з 15,30 год. до
19,30 год. п'ятниці, з 10 год. до 18 год.
суботи; у святкові дні : на Новий рік, 1
Травня, на День Конституції, на Різдво
(перший день), Трійцю: з 12 год. до 17 год.
Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод у
безпосередньому спілкуванні за місцем
проживання ОСОБА_4 з синок ОСОБА_7 у
вищевказані дні. Рішення суду набуло
законної сили 17.02.2012 року (а.с. 81,82).

Актами складеними спеціалістами
Служби у справах дітей Хмільницької
міської ради від 31.08.2012 року (а.с. 19),
01.09.2012 року (а.с. 20), 23.02.2013 року (а.с. 12),
01.03.2013 року (а.с. 13), 12.03.2013 року (а.с.57),
26.07.2013 року (а.с. 21), 03.08.2013 року (а.с.14),
14.03.2014 року (а.с. 59), 15.03.2014 року (а.с. 60)
підтверджено, що ОСОБА_4 не
дотримувався графіка визначеного
рішення суду та не виявив бажання
спілкуватись з сином.

Відповідно до наявних в матеріалах
справи характеристик позивач та
відповідач за місцем роботи та по місцю
проживання характеризуються
позитивно. Довідкою про доходи № 51 від
08.04.2014 року підтверджено наявність у
відповідача доходу за період з жовтня
2013 року по квітень 2014 року (а.с. 83). Також
у власності відповідача є трикімнатна
квартира в АДРЕСА_2 (а.с. 87-89), в якій
відповідно до акту від 05.05.2014 року
Служби у справах дітей створено
відповідні умови для розвитку та
виховання дитини (а.с. 91).

Довідкою Дошкільного навчального
закладу № 1 від 27.06.2013 року № 68
підтверджено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2
відвідує дошкільний заклад № 1 м.
Хмільника з червня 2010 року. За час
перебування дитини в ДНЗ № 1 м. Хмільник
батько не з'являться і дитиною не
цікавиться (а.с. 15).

Довідкою Середньої загальноосвітньої
школи № 1 м. Хмільник № 48 від 12.03.2014 року
підтверджено, що ОСОБА_7 навчається у 1-В
класі СЗШ № 1 м. Хмільник. Батько ОСОБА_4
участі у вихованні сина не бере,
батьківські збори не відвідує (а.с. 53).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції
України, сім'я, дитинство, материнство і
батьківство охороняються державою.

Дитина має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України).

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про
права дитини, прийнятої 20 листопада 1989
року, яка набрала чинності для України
27 вересня 1991 року, передбачено, що в
усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини. Дитині
забезпечується такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав
дитини від 20 листопада 1959 року дитині
законом або іншими засобами повинен
бути забезпечений спеціальний захист і
надані можливості та сприятливі умови,
які б дозволяли їй розвиватися фізично,
розумово, морально, духовно та у
соціальному розумінні здоровим та
нормальним шляхом і в умовах свободи та
гідності.

Статтею 141 СК України передбачено, що
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові та розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під піклуванням і під
відповідальністю своїх батьків та в
будь-якому випадку в атмосфері любові
та моральної і матеріальної
забезпеченості (Принцип 6 Декларації
прав дитини).

За Принципом 6 Декларації прав дитини
малолітня дитина не повинна, крім тих
випадків, коли наявні виняткові
обставини, розлучатися зі своєю
матір'ю.

Як встановлено судом, з 2009 року ОСОБА_7
знаходиться на утриманні та постійно
проживає з матір'ю, що підтверджується
характеристикою з місця проживання №
371 від 10.05.2014 року. Батько дитини ОСОБА_4
у визначений рішенням Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 07.02.2012 року спосіб участі у
спілкуванні та вихованні дитини не
приймає, що підтверджується
відповідними актами Служби у справах
дітей міської ради.

У свою чергу, позивачем підтверджено
факт укладення шлюбу з іноземцем. Також
дослідженими судом доказами доведено
наявність у ОСОБА_8 постійного місця
роботи, будинку в якому створені
необхідні умови для розвитку та
виховання дитини. Свою згоду прийняти
малолітнього ОСОБА_7 та брати участь у
його утриманні та вихованні ОСОБА_8
виклав в листі від 08.05.2014 року. Те, що
ОСОБА_8 займався вихованням дитини,
забезпечував ОСОБА_7 всім необхідним,
відвідував з дитиною санаторії
підтверджується як показами позивача
так і наданими позивачем фотокартками
із зображенням її, сина ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 на відпочинку. Позитивне
сприйняття дитиною ОСОБА_8
підтверджується також малюнком дитини.

Суд приймає до уваги те, що позивач
зареєстрована за місцем проживання
свого чоловіка ОСОБА_8 у належному йому
будинку, в якому створено належні умови
для розвитку і виховання дитини. Також
надано лист Сім'ї ОСОБА_9 від 09.05.2014 року
відповідно до якого ОСОБА_1 запрошено
працювати на роботу на неповний
робочий день.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 не
заперечував проти проживання
малолітнього ОСОБА_7 зі своєю матір'ю,
однак згоди на виїзд дитини на постійне
місце проживання за кордон не давав
через те, що він у такому випадку буде
позбавлений спілкування та участі у
вихованні сина, разом з тим визнав
позов з урахуванням уточнених позовних
вимог та згоден на тимчасовий виїзд
сина за кордон та проживання його з
матір'ю. Суд приймає до уваги позитивну
характеристику відповідача, те, що у
його власності є трикімнатна квартира
в якій створені умови для розвитку та
виховання дитини.

Разом з тим, враховується ставлення
обох батьків до виконання своїх
обов'язків щодо утримання, виховання та
розвитку дитини, тісний зв'язок дитини
з матір'ю, враховуючи Принцип 6
Декларації прав дитини, суд дійшов
висновку, що задоволення позову буде
відповідати інтересам дитини.

Суд приймає до уваги висновок органу
опіки та піклування - виконкому
Хмільницької міської ради від 16.05.2014
року в якому вказано про доцільність
визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом
із матір'ю ОСОБА_1 та надати дозвіл
ОСОБА_1 на виїзд до Федеративної
республіки Німеччина разом із
малолітнім сином ОСОБА_7 на постійне
місце проживання, без згоди та
супроводу батька дитини ОСОБА_4
Зазначені висновки підтверджуються
встановленими судом обставинами.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" передбачено,
що за відсутності згоди одного з
батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Таким чином судом встановлені
обставини відповідно до яких в
інтересах малолітнього ОСОБА_7,
забезпечення йому належних умов для
проживання, розвитку та виховання
доцільно задовольнити позовні вимоги
та надати позивачу дозвіл на
тимчасовий виїзд за кордон з
малолітнім ОСОБА_7 без супроводу та
згоди його батька ОСОБА_4, а також
дозволити оформити відповідні проїзні
документи.

Окрім цього, суд приймає до уваги заяву
ОСОБА_4 від 19.05.2014 року про визнання
позову та приймає вказане визнання,
оскільки це не суперечить закону та не
порушує прав, свобод чи інтересів інших
осіб.

Враховуючи задоволення позовних вимог,
відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на
користь позивача підлягає стягненню
документально підтверджений розмір
судових витрат в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 174, 208,
209, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 дозвіл
на тимчасовий виїзд за кордон до
Федеративної республіки Німеччини з
малолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
строк два роки без згоди та супроводу
батька - ОСОБА_4.

Дозволити ОСОБА_1 або її
офіційному представникові, без згоди
батька - ОСОБА_4, оформити проїздні
документи для тимчасового виїзду за
кордон строком на два роки до
Федеративної республіки Німеччини
малолітньому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 документальної підтверджений
розмір судових витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Вінницької
області через Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Олійник І. В.