Справа 431/771/14-ц
Провадження 6/431/40/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року Старобільський
районний суд Луганської області

у складі головуючого судді

Олійник С.В.,

при
секретарі

Хорольської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Старобільську Луганської області
подання старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції про забезпечення виконання
рішення суду,

встановив:

Старший державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції (далі ВДВС) ОСОБА_1 звернулась
до суду з поданням про забезпечення
виконання рішення суду, у якому просить
суд для забезпечення виконання
виконавчого листа № 2-895
Старобільського районного суду від 12
червня 2008 року про стягнення із ОСОБА_2,
ІПН НОМЕР_1, аліментів у розмірі ?
частини усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
та заборгованості у розмірі 3213,20 грн. на
користь ОСОБА_3, обмежити право виїзду
боржника ОСОБА_2 за межі України, а
також оформлення та видачу паспорта
для виїзду за кордон та здійснювати
будь-які дії, пов’язані з оформленням
його виїзду.

В обґрунтування подання ВДВС
посилається на те, що у ВДВС
знаходиться виконавчий лист № 2-895
Старобільського районного суду
Луганської області від 12.06.2008 року про
стягнення з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі ?
частини усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на утримання доньки Світлани,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 19 червня 2008 року старшим
державним виконавцем ВДВС
Старобільського РУЮ було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Державним виконавцем
неодноразово направлялись виклики на
адресу боржника, але до відділу
державної виконавчої служби боржник не
з’являється, добровільно аліменти у
встановленому розмірі та у
встановлений строк ОСОБА_2 не сплачує,
на попередження державного виконавця
не реагує, не повідомляє державному
виконавцю про місце працевлаштування.
Боржник не виконує рішення суду про
стягнення аліментів на користь ОСОБА_3
своєчасно та в повному обсязі. Загальна
сума заборгованості по сплаті
аліментів станом на 01 березня 2014 року
складає 3213,20 гривень. Приймаючи до
уваги великий розмір заборгованості
боржника та можливість в будь-який
момент виїхати за межі України, що може
ускладнити чи зробити неможливим
виконання виконавчого документа,
просить суд обмежити право виїзду
боржника ОСОБА_2 за межі України, а
також оформлення та видачу паспорта
для виїзду за кордон та здійснювати
будь-які дії, пов’язані з оформленням
його виїзду.

В судове засідання старший державний
виконавець ВДВС ОСОБА_1М не з’явилася,
про час та місце розгляду справи була
повідомлена своєчасно, надала суду
заяву, в якій просить суд подання
розглянути за її відсутності.

Розглянувши подання, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що
подання не підлягає задоволенню з
таких підстав:

12 червня 2008 року рішенням
Старобільського районного суду
Луганської області стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліментні платежі на
утримання неповнолітньої дитини
доньки Світлани, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі
? частини усіх видів заробітку ОСОБА_2,
починаючи з 28 травня 2008 року та до її
повноліття.

Вирішення питання про тимчасове
обмеження особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
врегульовано статтею 377-1 ЦПК України.

Відповідно до ст.33 Конституції України,
- кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

П. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті
11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець в
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звернутися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника фізичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову. Перелік
заходів забезпечення позову
визначений в ст. 152 ЦПК України.

Ст. 152 ЦПК України не передбачає такого
виду забезпечення позову, як
встановлення судом тимчасового
обмеження особи у виїзді за межі
України.

Таким чином, в ЦПК України відсутня
правова норма, яка б надала судам
повноваження в порядку, передбаченому
ст.ст.151-153 ЦПК України, застосувати
такий захід забезпечення позову, як
тимчасове обмеження у виїзді за межі
України.

Крім того, доказів стосовно вчинення
інших виконавчих дій заявником не
надано, також в матеріалах справи
відсутні докази отримання боржником
направлених йому виконавчих
документів та його ухилення від
виконання зобов'язання за вказаними
рішеннями.

Враховуючи вимоги ст.ст.21, 33,43
Конституції України, закріплені в
Конституції України право кожного
громадянина на відпочинок та охорону
здоров’я, право на труд, в тому числі і
за кордоном, а також, що сума боргу не
пов’язана зі стягненням аліментів і
обмеженнями, які витікають з
кримінальних справ; враховуючи, що
заборона виїзду за кордон є не
обов’язковою, а також враховуючи
можливість проведеня інших виконавчих
дій, в тому числі з майном боржника суд
вважає за нобхідне відмовити в
задоволенні подання державного
виконавця ВДВС.

На підставі викладеного і
ст.33 Конституції України, ст. 5 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України», керуючись ч.8 ст.8, ст. 3771 ЦПК
України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції про забезпечення виконання
рішення суду - обмежити право виїзду за
межі України, а також оформлення та
видачу паспорта для виїзду за кордон,
та здійснювати будь-які дії, пов’язані
із оформленням його виїзду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Старобільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
С.В.
Олійник