Справа № 464/5347/14-ц
пр.№ 2/464/1321/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Дулебка Н.І.

при секретарі Кріль Х.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом до відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, в якому просить визнати їх
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1

В обґрунтування позову покликається на
те, що вона є власником квартири
АДРЕСА_1. У вказаній квартирі, крім неї,
зареєстрована її донька ОСОБА_5, а також
відповідачі. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були
зареєстровані у спірній квартирі на їх
прохання, проте вже понад півтора року
знаходяться за межами України та не
мають наміру повертатись. Вважає, що
порушуються її права як власника
квартири, так як плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується на всіх зареєстрованих
осіб, вона перебуває у скрутному
матеріальному становищі, на її
утриманні знаходиться донька-інвалід 2
групи. Вона не має змоги оформити
субсидію для заощадження грошових
коштів у зв'язку з реєстрацією
відповідачів в квартирі. Відповідачі
не проживають у вказаній квартирі
півтора року, не оплачують
житлово-комунальні послуги, не несуть
інших витрат по утриманню житла, не
приймають участі у спільному побуті, а
тому вважаються такими, що втратили
право користування квартирою.

В судове засідання позивач не
з'явилась, подала до суду заяву, в якій
просить розглядати справу у її
відсутності, позов підтримує в повному
обсязі, не заперечує проти заочного
розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не
з"явились, причин своєї неявки не
повідомили, належним чином бувли
повідомлені про час та місце розгляду
справи.

Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Ч.1 ст. 383 ЦК України встановлено, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Згідно ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним,

мають право на користування цим житлом
відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у
разі відсутності члена сім'ї без
поважних причин

понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1
на праві власності належить квартира
АДРЕСА_1 Вказане стверджується витягом
про державну реєстрацію прав №31712461 від
19.10.2011 р., виданим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»
/а.с.4/.

З довідки з місця проживання про склад
сім'ї і прописку №756, виданої 15.05.2014 року
ЛКП «Житловик-С», вбачається, що
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.
5/.

Факт непроживання відповідачів в
спірній квартирі з березня 2013 року
стверджується актом ЛКП «Житловик-С»
від 21.04.2014 р., складеним майстрами ЛКП
«Житловик-С», а також за підписами
сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /а.с. 7/.

Таким чином, позивач має право, як
власник квартири, на свій розсуд
вчиняти будь-які дії відносно своєї
власності, у тому числі і в питаннях
реєстрації у цій квартирі інших осіб.

З огляду на зазначені обставини, те, що
відповідачі не проживають у спірній
квартирі більше шести місяців, суд
приходить до висновку, що відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід визнати такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1, оскільки така реєстрація у
спірній квартирі відповідача є
безпідставною та перешкоджає позивачу
у повноцінній реалізації права
власності.

На підставі ст.ст. 16, 316, 319, 383, 405 ЦК
України та керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача про його перегляд,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий
Дулебко
Н.І.