Справа № 369/2764/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20.05.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого
судді: Волчка А.Я.

при секретарі:
Ткачук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Дніпровський круг» про
визнання майнових прав на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася з цим позовом до Дочірнього
підприємства «Дніпровський круг» про
визнання майнових прав на квартиру,
посилаючись на те, що 29 грудня 2009 року
між позивачкою ОСОБА_1 та Дочірним
підприємством «Дніпровський круг»
було укладено Договір № 29/12/09-Б.

Відповідно до п. 2.1. Договору відповідач
продає, а позивач купує майнові права
на предмет договору, а саме квартиру,
під якою мається на увазі ізольоване
помешкання в житловому будинку,
призначене та придатне для постійного
у ньому проживання з окремим виходом до
приміщень спільного користування та
вводами систем опалення,
водопостачання, енергозабезпечення та
інших.

При отриманні грошових коштів від
позивача ОСОБА_1 в якості оплати
майнових прав на квартиру у
відповідача виникають боргові
зобов'язання перед позивачем. Ці
боргові зобов'язання погашаються
відповідачем з передачею позивачеві
документів для оформлення права
власності на квартиру по закінченню
будівництва об'єкта, а саме житлового
комплексу із офісними приміщеннями,
що будується за адресою:
АДРЕСА_1.

Запланований загальний строк
будівництва, згідно з п. 2.4. Договору, -
до кінця другого кварталу 2010 року.

Оформлення права власності на
квартиру, відповідно до п. 3.2.6. Договору,
здійснюється позивачем за власний
рахунок після підписання державною
приймальною комісією Акту про
прийняття закінченого будівництвом
об'єкту в експлуатацію та отримання у
відповідача необхідних документів для
оформлення.

Позивач ОСОБА_1 всі свої зобов'язання за
Договором перед відповідачем виконала
належним чином, а саме: оплатила 100 %
вартості у розмірі 553000,00 грн. (п'ятсот
п'ятдесят три тисячі гривень 00 копійок),
що підтверджується квитанціями №РN302
від 15 січня 2010 року.

Відповідач свої зобов'язання за
договором належним чином не виконав.

Станом на 01 липня 2013 року всі
будівельні роботи в будинку завершені,
але будинок досі не введений в
експлуатацію.

Згідно з п. 4.3 договору передача
квартири оформляється Актом
прийому-передачі квартири, який
складається відповідачем і
підписується обома сторонами до
оформлення правовстановлюючого
документа на право власності на
квартиру.

Акт прийому-передачі квартири між
позивачем та відповідачем не
складався.

Більш того в травні 2011 року, позивач
отримала від відповідача листа, яким
останній повідомляв про збільшення
вартості майнових прав, тобто зміну
умов договору в односторонньому
порядку.

В грудні 2011 року при черговому
зверненні до відповідача з питанням
щодо строків отримання документів для
оформлення права власності на
квартиру, позивачці було повідомлено,
що будівельний номер квартири змінився
та навіть надано проект додаткової
угоди з уточненими характеристиками
квартири. Однак позивачу було
пояснено, що підписана відповідачем
додаткова угода та акт
прийому-передачі квартири буде лише у
разі сплати нею додаткового платежу в
розмірі 29 355, 3 грн.

У позивача відсутня інформація про
введення об'єкту будівництва в
експлуатацію, у зв'язку з чим права
позивача порушуються, адже він не має
можливості зареєструвати своє право
власності на квартиру, належним чином
користуватися, володіти та
розпоряджатися квартирою, за яку
сплатила її повну вартість.

Таким чином, позивач сплатила 100 %
вартості загальної площі квартири та
належним чином виконав умови Договору,
а відповідач безпідставно не виконує
своїх договірних зобов'язань щодо
передачі по акту прийому-передачі
квартири та надання всіх необхідних
документів для реєстрації права
власності щодо введення об'єкту в
експлуатацію, чим порушує права
позивача на законне та своєчасне
користування, володіння та
розпорядження квартирою, за яку вона
повністю сплатила грошові кошти.

Окремо просила суд звернути увагу на
те, що 11 квітня 2011 року ухвалою
Господарського суду міста Києва у
справі № 2К-96Б за заявою ДП
«Дніпровський круг» порушено
провадження у справі про банкрутство,
таким чином у позивача виникають
правомірні побоювання щодо можливості
втрати прав на інвестований об'єкт і
врахування його в ліквідаційній масі
відповідача.

З метою забезпечення реалізації свого
права власності та зважаючи на те, що
відповідач порушив і не виконує умови
договору, перешкоджає володінню та
користуванню майном позивачу, і в той
же час звернувся до господарського
суду із заявою щодо порушення
процедури банкрутства стосовно себе,
позивач має побоювання, що такі дії
відповідача спрямовані на позбавлення
її права власності на придбану
квартиру. В той же час КП «Бюро
технічної інвентаризації
Києво-Святошинської районної ради»
відмовляє в реєстрації права
власності, тому позивач до суду з метою
захисту своїх прав та законних
інтересів.

Тому просила визнати за ОСОБА_1
майнові права на трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з
відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали та просили їх задоволити
в повному ообсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явися. Про час місце
розгляду справи відповідач належним
чином попереджений.

Суд, дослідивши матеріали справи,
знаходить, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

29 грудня 2009 року між позивачкою ОСОБА_1
та Дочірним підприємством
«Дніпровський круг» було укладено
Договір № 29/12/09-Б., що підтверджується
вказаним договором №29/12/09-Б від 29.12.2009
року

Відповідно до п. 2.1. договору відповідач
продає, а позивач купує майнові права
на предмет договору, а саме квартиру,
під якою мається на увазі ізольоване
помешкання в житловому будинку,
призначене та придатне для постійного
у ньому проживання з окремим виходом до
приміщень спільного користування та
вводами систем опалення,
водопостачання, енергозабезпечення та
інших.

При отриманні грошових коштів від
позивача в якості оплати майнових прав
на квартиру у відповідача виникають
боргові зобов'язання перед позивачем.
Ці боргові зобов'язання погашаються
відповідачем з передачею позивачеві
документів для оформлення права
власності на квартиру по закінченню
будівництва об'єкта, а саме житлового
комплексу із офісними приміщеннями,
що будується за адресою:
АДРЕСА_1.

Запланований загальний строк
будівництва, згідно з п. 2.4. Договору, -
до кінця другого кварталу 2010 року.

Оформлення права власності на
квартиру, відповідно до п. 3.2.6. Договору,
здійснюється позивачем за власний
рахунок після підписання державною
приймальною комісією Акту про
прийняття закінченого будівництвом
об'єкту в експлуатацію та отримання у
відповідача необхідних документів для
оформлення.

Позивач ОСОБА_1 всі свої зобов'язання за
Договором перед відповідачем виконала
належним чином, а саме: оплатила 100 %
вартості у розмірі 553000,00 грн. (п'ятсот
п'ятдесят три тисячі гривень 00 копійок),
що підтверджується квитанціями №РN302
від 15 січня 2010 року.

Відповідач свої зобов'язання за
договором належним чином не виконав.

Станом на 01 липня 2013 року всі
будівельні роботи в будинку завершені,
але будинок досі не введений в
експлуатацію.

Згідно з п. 4.3 договору передача
квартири оформляється Актом
прийому-передачі квартири, який
складається відповідачем і
підписується обома сторонами до
оформлення правовстановлюючого
документа на право власності на
квартиру.

Акт прийому-передачі квартири між
позивачем та відповідачем не
складався.

Більш того в травні 2011 року, позивач
отримала від відповідача листа, яким
останній повідомляв про збільшення
вартості майнових прав, тобто зміну
умов договору в односторонньому
порядку.

В грудні 2011 року при черговому
зверненні до відповідача з питанням
щодо строків отримання документів для
оформлення права власності на
квартиру, позивачці було повідомлено,
що будівельний номер квартири змінився
та навіть надано проект додаткової
угоди з уточненими характеристиками
квартири. Однак позивачу було
пояснено, що підписана відповідачем
додаткова угода та акт
прийому-передачі квартири буде лише у
разі сплати нею додаткового платежу в
розмірі 29 355, 3 грн.

У позивача відсутня інформація про
введення об'єкту будівництва в
експлуатацію, у зв'язку з чим права
позивача порушуються, адже він не має
можливості зареєструвати своє право
власності на квартиру, належним чином
користуватися, володіти та
розпоряджатися квартирою, за яку
сплатила її повну вартість.

Таким чином, позивач сплатила 100 %
вартості загальної площі квартири та
належним чином виконав умови Договору,
а відповідач безпідставно не виконує
своїх договірних зобов'язань щодо
передачі по акту прийому-передачі
квартири та надання всіх необхідних
документів для реєстрації права
власності щодо введення об'єкту в
експлуатацію, чим порушує права
позивача на законне та своєчасне
користування, володіння та
розпорядження квартирою, за яку вона
повністю сплатила грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
передбачено, що обов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
Цивільного кодексу України)

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 177 Цивільного кодексу України
передбачено, що об'єктами цивільних
прав є речі, у тому числі гроші та цінні
папери, інше майно, майнові права,
результати робіт, послуги, результати
інтелектуальної, творчої діяльності,
інформація, а також інші матеріальні і
нематеріальні блага.

Згідно ст. 179 Цивільного кодексу
України річчю є предмет матеріального
світу, щодо якого можуть виникати
цивільні права та обов'язки.

Статтею 190 Цивільного Кодексу України
передбачено, що майном як особливим
об'єктом вважаються окрема річ,
сукупність речей, а також майнові права
та обов'язки. Майнові права є
неспоживчою річчю. Майнові права
визнаються речовими правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України передбачено, що кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути
визнання права.

Враховуючи наведене, в даному випадку
належним, способом захисту прав
позивача повинно бути визнання за нею
майнового права на трикімнатну
квартиру, АДРЕСА_1

Виходячи з наведеного, на підставі
ст.ст. 11, 15, 16, 177, 179, 190, 328, 525, 526, 626, 629 ЦК
України, та керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Дніпровський круг» про
визнання майнових прав на квартиру
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на
трикімнатну квартиру номер АДРЕСА_1

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Дніпровський круг» ()
на користь ОСОБА_1 3654 гривні 00 копійок
(три тисячі шістсот п'ятдесят чотири
гривень 00 коп.) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення подається протягом
десяти днів з дня отримання
відповідачем копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
А.Я. Волчко