Справа № 644/1207/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2014 року
Орджонікідзевський районний
суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Зябрової О.Г.,
при секретарі - Голік О.К.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 10.02.2014р.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
в якому просила визнати відповідача
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням. В обґрунтування
своїх вимог позивач зазначила, що вона
є власницею квартири АДРЕСА_1 і
проживала в даній квартирі з дочкою та
колишнім чоловіком ОСОБА_2 З 2012р.
ОСОБА_2 перестав мешкати з даній
квартирі, зараз живе з іншою жінкою,
квартирою не цікавиться, комунальні
послуги не сплачує. Проте, добровільно
знятися з реєстрації за спірною
адресою відповідач відмовляється, що
змушує її звернутися до суду.
В судовому засіданні позивач
позов підтримала та пояснила, що
квартира є однокімнатною, вона мешкає
там зараз з новим чоловіком і народила
від нього дитину, тому вона вирішила
зняти з реєстрації за даною адресою
колишнього чоловіка, оскільки таким
чином зменшиться розмір комунальних
витрат, які їй важко платити. ОСОБА_2
пішов з квартири добровільно у грудні
2012р. і з того часу у квартирі не
Відповідач у судове засідання не
з»явивися, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, заперечень проти позову не
Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши та перевіривши
матеріали справи, вислухавши пояснення
позивача та свідків, вважає що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно до вимог ст.72 Житлового
кодексу України визнання особи, такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться у судовому порядку.

Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів
справи, квартира АДРЕСА_1 належить на
праві приватної власності ОСОБА_1, що
підтверджується витягом про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно.

Згідно до довідки про склад сім»ї,
наданої 20.09.2013р. КП «Жилкомсервіс», за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані:
позивач -ОСОБА_1, ОСОБА_2- її колишній
чоловік та ОСОБА_4- дочка.

Відповідно до рішення
Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова від 11.04.2013р. шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 17 липня 2002 року
в відділі реєстрації актів
громадянського стану
Красноліманського МУЮ Донецької
області, розірвано.

Суд не приймає до уваги пояснення
позивача, щодо того, що ОСОБА_2 втратив
право користування спірною квартирою,
оскільки відповідно до вимог ст.405 ЦК
України був відсутній за даною адресою
без поважних причин понад один рік.
Оскільки дані пояснення
спростовуються поясненнями свідка
ОСОБА_5, яка є матір»ю позивача ОСОБА_1, і
пояснила у судовому засіданні, що
останній раз ОСОБА_2 був у спірній
квартирі у грудні 2013 року, після того,
як він пішов, її дочка змінила замки у
квартирі і у відповідача не має нових
ключів від даної квартири, отже
потрапити до квартирі він не має
можливості.

Також сама позивач ОСОБА_1
пояснила у судовому засіданні, що
квартира однокімнатна, зараз в ній
мешкає вона, її новий чоловік і двоє
дітей, тому колишньому чоловіку ОСОБА_2
«не має чого робити» в даній квартирі і
його туди ніхто пускати не збирається.

До того ж, ОСОБА_2 не є на даний
час членом сім»ї власника квартири
ОСОБА_1

Пояснення свідка ОСОБА_6 суд
також не приймає до уваги, оскільки
показання даного свідка про
відсутність відповідача за
вищезазначеною адресою ґрунтуються на
її припущеннях, зроблених на тому, що
оскільки вона не бачила його ніколи у
будинку АДРЕСА_1, то він не мешкає у
спірній квартирі.

Таким чином, на підставі
викладеного суд приходить до висновку,
що позивачем не доведено під час
судового розгляду справи його позовні
вимоги, і у суду не має підстав вважати,
що відповідач ОСОБА_2 відсутній за
зазначеною вище адресою без поважних
причин.

Отже, в задоволенні позову ОСОБА_1
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 208-209, 213-215,
224-227 ЦПК України, ст.ст.71, 72 Житлового
кодексу України, ст.405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Зяброва О.Г.

11.06.2014