Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3319/13-ц

номер провадження 2/695/692/14

11 червня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський
міськрайонний суд

Черкаської
області

в складі: головуючого судді
Мозгової О.А.

при секретарі
Матвєєвій О.І.

з участю представників

позивача
ОСОБА_1

відповідачів
ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Золотоноша справу за
позовом фізичної особи підприємця
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та Золотоніського
міськрайонного центру зайнятості про
розірвання трудового договору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_5 та
Золотоніського міськрайонного центру
зайнятості про розірвання трудового
договору. Позовні вимоги мотивує тим,
що 05 вересня 2012 року було укладено з
відповідачем безстроковий трудовий
договір на виконання обов»язків водія,
який зареєстрований Золотоніським
міськрайонним центром зайнятості за №
5. Позивач зазначає, що починаючи
з червня 2013 року трудові відносини по
даному договору фактично припинилися,
оскільки 24, 25 та 26 червня 2013 року ОСОБА_5
без попередження та поважних причин не
виходив на роботу, про що були складені
відповідні акти в присутності двох
свідків. 12 липня 2013 року наказом №1
ОСОБА_5 було звільнено з посади водія
згідно п.4 ст. 40 КЗпП України з 24.06.2013
року. З метою офіційного припинення
трудових відносин позивачем на адресу
відповідача були направлені листи з
пропозицією з'явитися до
Золотоніського міськрайонного центру
зайнятості та розірвати трудовий
договір. Дані листи відповідач отримав
03.07.2013 року та 11.07.2013 року особисто, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, проте
для зняття з реєстрації в центрі
зайнятості не з»явився , через що
позивач звернувся до суду з позовом
про зняття з реєстрації трудового
договору з відповідачем.

Представник позивача ОСОБА_7 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала , просила суд їх задоволити
в повному обсязі. На її думку,
звільнення відповідача відбулося
законно , без будь-яких порушень
трудового законодавства. Відповідача
письмово неодноразово повідомляли
про необхідність з»явитися в центр
зайнятості для зняття з реєстрації
трудового договору, але останній
ігнорував повідомлення, через що її
довірителю довелося звернутися до
суду. Також додала, що заборгованості
по заробітній платі позивач перед
відповідачем не має, трудова книжка
в нього не зберігається і не
зберігалася.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні визнала позов
частково, повідомивши суд, що
трудовий договір , укладений між
позивачем та відповідачем необхідно
розірвати, оскільки трудові
відносини між ними давно припинені.
Представник відповідача заявила, що
ніяких прогулів з боку її чоловіка
не було , позивач неправильно виклав
причину дійсного звільнення,
звільнення відбулося через те, що
відповідач без жодних пояснень, взяв
на роботу іншого працівника, при
цьому не виплатив заробітну плату.
По питанню стягнення невиплаченої
заробітної плати та компенсації за
невикористану відпустку відповідач
вже звернувся до суду з окремим
позовом. Крім того, представник
відповідача зазначила, що позивач,
звільнивши її чоловіка з роботи, не
повернув йому трудову книжку, через
що він не міг влаштуватися на роботу
до 01 березня 2014 року. Лише в березні
2014 він влаштувався на роботу за
домовленістю з роботодавцем, який
погодився прийняти його на роботу
без трудової книжки. На думку
представника відповідача, трудовий
договір підлягає розірванню з 01
березня 2014 року, з того часу, коли її
чоловік влаштувався на роботу.

Представник відповідача
Золотоніського міськрайонного центру
зайнятості ОСОБА_3 позовні вимоги
визнав в повному обсязі, питання щодо
часу розірвання трудового договору
залишила на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення та доводи
представника позивача, відповідача,
представника Золотоніського
міськрайонного центру зайнятості,
всебічно, повно та об»єктивно
з»ясувавши обставини справи та
перевіривши їх зібраними доказами в
справі, встановив наступне.

05 вересня 2012 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 та найманим
працівником ОСОБА_5 дійсно було
укладено трудовий договір, який
зареєстровано 05 вересня 2012 року за №
5 Золотоніським міськрайонним
центром зайнятості . Відповідач ОСОБА_5
перебував у трудових відносинах з
позивачем , працював на посаді водія
до моменту його звільнення - 24.06.2013
року наказом № 1 від 12.07.2013 згідно п. 4 ст.
40 КЗпП України.

Як вбачається з актів № 1, № 2, № 3
про невихід на роботу від 24.06.2013 року,
25.06.2013 року та 26.06.2013 року, які
приєднані до матеріалів справи,
відповідач три дні не з»являвся на
своєму робочому місці. Представник
відповідача в судовому засіданні
заявила, що позивач звільнив
відповідача не за прогули, а по
іншій причині. Але суд не досліджує
законність звільнення відповідача,
оскільки дані факти ніким не
оспорюються, а тому розгляд цивільної
справи проводиться в межах
заявленого позову.

Згідно зі статтею 24 -1 Кодексу
законів про працю України та Порядком
реєстрації трудового договору між
працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 08.06.2001 р. № 260 покладено обов'язок
реєстрації (зняття з реєстрації)
трудових договорів, укладених між
фізичними особами-роботодавцями та
найманими працівниками, а також
підтвердження записів, внесених
фізичними особами - роботодавцями до
трудових книжок працівників.

Відповідно до наказу Міністерства
праці та соціальної політики України №
260 від 08 червня 2001 року «Про
затвердження форми трудового договору
між працівником і фізичною особою» -
провести дії по зняттю з реєстрації
трудового договору в центрі зайнятості
можливо лише в разі звернення обох
сторін трудових відносин (роботодавця
та працівника) з належними їм
документами до центру зайнятості, а у
разі виникнення трудового спору - за
рішенням суду, яке набрало законної
сили.

Як встановлено в судовому засіданні
позивач звертався до центру
зайнятості з питанням зняття з
реєстрації трудового договору ,
укладеного з відповідачем ОСОБА_5,
але йому пояснили, що зняття з
реєстрації можливе лише в
присутності обох сторін договору.
Позивач направляв повідомлення
відповідачеві з проханням з»явитися
для зняття з реєстрації трудового
договору, але останній не з»являвся ,
лише повідомляв роботодавця, щоб той
звільнив його з роботи за власним
бажанням та поштою вислав трудову
книжку (заява на а.с.77).

Суд, аналізуючи зібрані в матеріалах
справи докази, приходить до висновку
про необхідність розірвання
трудового договору між фізичною
особою підприємцем ОСОБА_4 та найманим
працівником ОСОБА_5, оскільки
фактичні трудові відносини між ними
припинені ще з 24.06.2013 року, на цьому
наполягають усі учасники процесу, в
тому числі і представник
відповідача. Крім того, з 01.03.2014 року
відповідач ОСОБА_5 перебуває в
трудових відносинах з іншим
роботодавцем.

Але, враховуючи той факт, що позивач
по справі до дня ухвалення судового
рішення, 11 червня 2014 року не
повернув трудову книжку відповідачу,
суд приходить до висновку про
необхідність розірвання трудового
договору з 01 березня 2014 року, саме з
часу влаштування відповідача на іншу
роботу.

Приймаючи таке рішення суд виходить
з наступного.

Відповідно до ст.47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов»язаний в день звільнення
видати працівникові належно
оформлену трудову книжку і провести з
ним розрахунок .

Всупереч вимогам чинного трудового
законодавства, позивач не повернув
трудову книжку останньому , тому
ОСОБА_5 не був працевлаштований до
01.03.2014 року, про що свідчать відомості
Пенсійного фонду про застраховану
особу форми ОК-5 , згідно якої
вбачається, що страхові внески за
період з 01.09.2013 по 28.02.2014 року на
рахунок ОСОБА_5 не сплачувалися.

Представник позивача в судовому
засіданні повідомила, що трудова
книжка відповідача на зберіганні
знаходиться у ОСОБА_5 , через що запис
про звільнення останнього в неї не
зроблено. Позивач взагалі не
зберігає у себе трудових книжок,
вони знаходяться у працівників. З
таким твердженням представника
позивача погодитися неможливо,
оскільки воно спростовується
матеріалами справи, а саме наказом №
1 від 12.07.2013 року про звільнення ОСОБА_5
, де в п.2 зазначено - при поверненні
трудової книжки внести відповідний
запис про звільнення. На думку суду,
цим пунктом в наказі про звільнення
роботодавець визнав факт перебування
у нього на зберіганні трудових
книжок працівників. Крім того, на а.с.
77 міститься заява відповідача про
звільнення за власним бажанням, де
він просить надіслати йому трудову
книжку поштою. Тому, суд приходить до
висновку, що представник позивача,
стверджуючи, що трудові книжки
знаходяться у найманих працівників
на зберіганні , обрав такий спосіб
захисту інтересів свого довірителя
та оцінює їх критично.

Що стосується позовних вимог
позивача щодо зобов»язання
Золотоніського міськрайонного центру
зайнятості зняти з реєстрації
трудовий договір, укладений 05 вересня
2012 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 та
працівником ОСОБА_5, то суд вважає за
необхідне залишити їх без розгляду ,
оскільки їх необхідно розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.
88,120, 122, 212, 213, 214 ЦПК України, ст.ст. 1, 24,
40 КЗпП України, Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.10.2009 року № 1168
«Деякі питання застосування
законодавства про працю фізичною
особою, яка використовує найману
працю», Порядком реєстрації трудового
договору між працівником і фізичною
особою, яка використовує найману працю,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
260 від 08.06.2001 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи підприємця
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та Золооніського
міськрайонного центру зайнятості про
розірвання трудового договору -
задоволити частково.

Розірвати безстроковий трудовий
договір, укладений 05 вересня 2012 року
між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
та працівником ОСОБА_5, який
зареєстрований Золотоніським
міськрайонним центром зайнятості за №
5 з 1 березня 2014 року.

Позовні вимоги ОСОБА_4 щодо
зобов»язання Золотоніського
міськрайонного центру зайнятості
зняти з реєстрації трудовий договір,
укладений 05 вересня 2012 року між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та
працівником ОСОБА_5 - залишити без
розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
сторонами по справі протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:
Мозгова О.А.

Повний текст рішення
виготовлено та підписано 18 червня 2014
року