АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/3826/14
Головуючий 1 інст. - Тарасенко
Справа №645/5027/13-ц
Доповідач - Крилова Т.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.,

Суддів - Пилипчук Н.П.

- Борової С.А.

при секретарі - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Фрунзенського районного суду
міста Харкова від 19 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу, визнання права
власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дійсним
договору купівлі-продажу, визнання
права власності.

В обґрунтування позову посилалася на
те, що домоволодінням АДРЕСА_1 до 14.02.91
року користувались: літ. «А-1» - ОСОБА_6
(житловими кімнатами 2-2, 2-3, нежитловим
приміщенням 2-1, ІІ) та ОСОБА_4 , яка у 1994
році самовільно здійснила будівництво
приміщень та стала користуватися
житловими кімнатами 1-3, 1-5, 1-7, 2-2, 2-3;
нежитловими приміщеннями 1-1, 1-4, 1-6, 1-8, 1-2,
2-1, ІІ; літ. «Б-1» - ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабка ОСОБА_6
Після її смерті єдиними спадкоємцями
являлись її батько - ОСОБА_7 та її тітка
ОСОБА_3

Зі слів свого батька ОСОБА_7 їй стало
відомо, що він за 6000 рублів купив для
неї у своєї сестри - відповідачки
ОСОБА_3 частину домоволодіння, яка за
документами належить їй і після свого
весілля вона вселилась в частину
домоволодіння де раніше мешкала її
бабка ОСОБА_6

На даний час право власності
зареєстроване між співвласниками:
ОСОБА_4 належить - 105/300 частини, ОСОБА_5 -
195/600 частини, ОСОБА_3 - 195/600 частини.

Батько позивачки - ОСОБА_7 здійснив
договір купівлі-продажу частини
домоволодіння в її інтересах і для неї,
оскільки після весілля для її сім'ї
потрібне було окреме житло. ОСОБА_3 не
заперечувала проти того, щоб вона
проживала в частині будинку де раніше
проживала ОСОБА_6 Відповідачка не
проживала в домоволодінні, не
турбувалась і не проводила оплату
комунальних послуг та інших платежів.
Крім того, ОСОБА_3 неодноразово казала
їй про те, що питання відносно своєї
частини в домоволодінні вона вирішила
зі своїм братом і не має претензій до
неї.

Вважає, що з кінця травня 1991 року
відкрито та безперервно володіє
майном, без таємниць, як своїм власним
майном. Після смерті батька ОСОБА_7, в
квітні 2011 року ОСОБА_3 перестала
визнавати її права на майно, не визнає
факт отримання коштів 6000 рублів за
належну їй частину домоволодіння,
звернулась до суду з позовною заявою
про виділення у натурі частки
домоволодіння. В порушення взятих на
себе у травні 1991 року зобов'язань щодо
відчуження майна, відмовляється на
даний час укласти договір
купівлі-продажу.

Просила визнати дійсним договір
купівлі-продажу 195/600 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 від 28 травня 1991
року; визнати за нею право власності на
зазначену частину домоволодіння в
порядку набувальної давності з
припиненням права власності ОСОБА_3 на
47/300 і 101/600 частини домоволодіння по
АДРЕСА_1

Рішенням Фрунзенського районного суду
міста Харкова від 19 березня 2014 року
ОСОБА_2 в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що рішення
суду є незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
оскільки не прийнято до уваги її доводи
і пояснення по справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 Після її
смерті спадщину прийняли її діти:
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 по 101/600 частини кожний.

ОСОБА_3 заперечує факт продажу своєї
частини домоволодіння в травні 1991 року
батькові позивачки. Її доводи
матеріалами справи не спростовані.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 47 ЦК України (
в редакції 1963 року), якщо одна з сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. При житті
ОСОБА_7 не звертався до суду з позовом
щодо визнання угоди дійсною.

Матеріали справи не містять будь-яких
відомостей про те, що дійсно укладався
в травні 1991 року договір
купівлі-продажу частини домоволодіння
між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 за 6000 рублів.

Той факт, що позивачка користувалася, з
дозволу ОСОБА_3 її частиною
домоволодіння, не є підставою для
визнання за ОСОБА_2 права власності за
набувальною давністю на спірну частину
цього домоволодіння.

При таких обставинах, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
правомірно відмовив позивачці в
задоволенні позову. Рішення суду
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права
та підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
міста Харкова від 19 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий - Судді: