Справа № 203/3150/14-ц
Провадження № 2/0203/1106/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Католікяна М.О.,

при секретарі Шаповал
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

13 травня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим,
що сторони перебувають у шлюбі від
вересня 1993 року. Від шлюбу сторони
мають малолітню дитину. Стосунки з
відповідачем розладилися. Сторони
мешкають окремо одне від одного, не
ведуть спільне господарство, шлюбних
відносин не підтримують. Зберігати
сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб
носить формальний характер і просить
суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3).

Позивач у судовому засіданні підтримав
позов, а відповідач - не заперечувала
проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, дійшов
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 105
Сімейного кодексу України (далі - СК)
шлюб припиняється шляхом його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду у
відповідності зі статтею 110 цього
Кодексу.

Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує
фактичні взаємовідносини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, приймає до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інших обставин життя подружжя. Суд
ухвалює рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя та збереження
шлюбу суперечило би інтересам одного з
них, інтересам їх дітей, які мають
суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі від 18.09.1993 р. (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають малолітню
дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
розірвання шлюбу мешкатиме разом з
відповідачем (а.с. 7).

Через відсутність взаєморозуміння та
постійних сварок, які виникають в
родині з різноманітних причин,
відсутність у сторін бажання створити
міцну та дружню сім'ю від січня 2014 року
сторони не ведуть спільне господарство
та не підтримують шлюбних відносин,
мешкають окремо одне від одного.

Позивач зберігати сім'ю не бажає,
вважає, що сім'я розпалася остаточно і
збереження сім'ї неможливе.

За вказаних обставин суд вважає, що
вимоги позивача обґрунтовані й
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4 - 11, 18, 57 - 60, 208, 209, 212 -
215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований 18 вересня 1993 року у
відділі запису актів громадянського
стану виконавчого комітету Жовтневої
районної ради народних депутатів міста
Дніпропетровська (актовий запис № 1161),
розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 залишити без змін.

Рішення набирає законної сили у
порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК
України, і може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його постановлення. У разі якщо
рішення було постановлено за
відсутності особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 25 червня
2014 року.

Суддя
М.О. Католікян