АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/4230/14 р.
Головуючий 1 інстанції Якименко Л.О.
Справа № 619/5815/13-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 25 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа прокурор
Дергачівського району Харківської
області про стягнення додаткових
грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_1, третя особа
прокурор Дергачівського району
Харківської області про стягнення
додаткових грошових коштів.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що він інвалід І групи з
дитинства, важка форма ДЦП,
пересувається в інвалідному візку. За
станом здоров'я потребує постійного
стороннього догляду, який надає йому
мама ОСОБА_3 Відповідач є його батьком.
Зрадив його, викреслив його її свого
життя, не взяв відповідальність на себе
за народження сина, не надавав ніколи
ніякої допомоги.

Сплачувати аліменти його змушують лише
через суди, при цьому ОСОБА_1 знаходив
любі варіанти хитрити, платить лише
мізерні суми аліментів і ухиляється
взагалі від сплати аліментів.

Згідно рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 20.11.2002 року
з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на
нього, однак, відповідач не бажає
виконувати рішення суду, навмисно
ухиляється від сплати аліментів.

З 2010 року ОСОБА_1 в порушення рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 22.10.2002 року
припинив виплачувати аліменти, в яких
він має гостру потребу.

Згідно розрахунків відділу ДВС
Дергачівського району на 01.04.2013 року
ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам
в сумі 19487,61 грн. у зв'язку зі злісним
ухиленням від сплати аліментів.

Так як він є інвалідом з важкою формою
ДЦП, йому постійно приходиться
купувати життєво необхідні ліки,
памперси, засоби, щоб він міг
підтримувати своє здоров'я та життя, за
кожний день якого бореться.

В 2013 році він часто хворів, була травма
коліна, прийшлось купувати дорогі ліки.
В цей же рік отримав путівку з
спинальний санаторій м. Саки. Путівка
для нього безкоштовна, проїзд він
сплатив самостійно. В санаторії був
вимушений офіційно за гроші покращити
побутові умови. В умовах санаторію
позивач потребував постійного
маминого догляду, який вона
здійснювала. Мамі довелося наймати
квартиру 45 днів перебування його в
санаторії і доглядати за ним.

Він користується дорожнім інвалідним
електровізком і вимушений був придбати
замість 2 непрацюючих старих
акумуляторів нові гелеві акумулятори -
2 шт., які коштують дуже дорого.

В зв'язку з цим його грошові затрати
складаються із наступного: гроші,
витрачені на придбання ліків, - 453,60 грн.;
гроші, витрачені на придбання
памперсів і пелюшок, - 260,18 грн.; гроші,
витрачені на придбання
залізничнодорожних білетів в
санаторій і назад -536,42 грн.; гроші,
витрачені на покращення побутових умов
в санаторії, - 2245 грн.; гроші, витрачені
на перебування мами при позивача
оздоровленні в санаторії м. Саки з 5
липня 2013 року по 07 вересня 2013 року, де
позивач проходив лікування в
спинальному Санаторії ім. Пирогова м.
Саки по путівці № 8832. Так як він за
станом здоров'я потребує в постійному
сторонньому догляді навіть в умовах
санаторія, мама ОСОБА_3
супроводжувала його до санаторію і
знаходилась при ньому всі 45 днів його
перебування в санаторії, доглядаючи за
ним. Вимушене перебування мами 45 днів в
м. Саки обійшлось дуже дорого. За цей
період було потрачено: за квартиру - 45
днів х 65 грн. = 2925 грн., харчування - 45
днів х 80 грн. = 3600 грн. Всього витрачено:
6525 грн. Гроші, витрачені на придбання 2
гелевих акумуляторів на
дорожньоінвалідну коляску, які він
замовив в м. Києві в червні 2012 року,
доставку позивачу здійснила «Нова
пошта», оплата здійснена накладним
платежем.

Вартість 2 акумуляторів - 2800 грн. х 2 = 5600
грн.

Пересилка грошів продавцю «Нової
пошти» = 69 грн. + 69 грн. = 138 грн. Всього
витрачено: 5738 грн.

На протязі 4 років він добивався від
влади міста зробити йому доступ до
вулиці.

В 2012 році зробили пандус з його кімнати
з прибудовою скляного тамбура, але
убезпечити себе решітками довилось
самотужки. Решітки робив зварювальник
ОСОБА_4. Цього зварювальника знає
начальник ЖКГ міста ОСОБА_5 Гроші,
витрачені на встановлення решітки на
тамбурі пандуса - 3500 грн.

Всі вищезазначені затрати складають -
19258,20 грн. Половина вартості понесених
позивачем витрат становить 9629 грн. 10
коп.

В зв'язку з вищенаведеним просив
стягнути з батька саме цю суму.

Все вищезазначене є для позивача
життєво необхідним і затратним по
грошам. Позивачу прийшлось займати
гроші і в теперішній час позивачу
потрібно віддати борг.

Мама все життя отримувала допомогу по
догляду за інвалідом І групи в розмірі
4,80 грн. з індексацією, сама велика
допомога отримана в розмірі 10 грн. в
місяць. Вони з матір'ю жили на одну
маленьку інвалідну пенсію. Не було
грошей придбати життєво необхідні речі
і засоби. Накопичити грошей було не
можливо. На даний час мама пенсіонерка,
отримує мінімальну пенсію. У, мами
сильно погіршився стан здоров'я із-за
постійних нервових навантажень і
навантажень від піднімання його на
руках.

Мамі з мінімальною пенсією необхідно
часто обстежуватися витрачати багато
грошей на своє здоров'я. Він тяжкий
інвалід І групи, непрацездатний,
отримує пенсію, на яку не може
дозволити купити памперси. Тимчасово
він був оформлений на підприємстві, але
не отримує заробітну плату. ОСОБА_2 не є
підприємцем, на обліку в подаковій не
перебуває, як приватний підприємець.

ОСОБА_1, який є батьком позивача, ніколи
не допомагав йому ні матеріально, ні
фізично, не сплачував аліменти з 2010
року, він має можливість допомагати
йому матеріально. Так будучи
безробітним і не маючи засобів до
існування, як стверджує відповідач, він
купує новий мотоцикл з реєстраційними
номерами НОМЕР_1. на якому їздить на
моря і возить з собою своїх
співмешканок. В контакті викладає і
обновляє по 150 фото свого відпочинку в
Криму із співмешканкою.

В додатковій позовній заяві збільшив
розмір позовних вимог, посилаючись на
те, що в грудні 2013 року він придбав
електробритву за 489 грн., термобілизну
та теплі штани на суму 798 грн., два
світера та теплий шарф на суму 572 грн.
Половина вартості витрачених коштів на
речі становить 929 грн. 50 коп.

Загальна сума позовних вимог становить
10558 грн. 60 коп.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не
визнав і пояснив, що позивач
знаходиться на утриманні держави,
позивач та його представник отримують
пенсії, а в нього немає роботи, грошів,
домоволодіння, тобто матеріальний його
стан є тяжким і таким, що не дозволяє
йому сплачувати додаткові витрати на
утримання ОСОБА_2 Вважав, що на даний
час він нічого позивачу не винний. До 2010
року представник позивача отримувала
аліменти на сина.

Представник третьої особи прокурора
Дергачівського району Харківської
області підтримала позовні вимоги і
просила їх задовольнити.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 25 квітня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 додаткові грошові
витрати на утримання непрацездатного
повнолітнього сина ОСОБА_2 на його
користь у розмірі 10558 грн. 60 коп., а також
судовий збір на користь держави в сумі
243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати і ухвалити по
справі нове рішення, яким відмовити в
позові, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, на невідповідність висновків
суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
з?явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Як встановлено судом і не оспорюється
сторонами, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
інвалідом І групи з дитинства, має
важку форму ДЦП, пересувається в
інвалідному візку. За станом здоров'я
потребує постійної сторонньої
допомоги і догляду, який йому надає
мати - ОСОБА_3. (а.с. 5-8)

Відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2.

Згідно рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 20.11.2002 року
з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на
утримання непрацездатного
повнолітнього сина ОСОБА_2 в розмірі 1/4
частини від всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 12 частини
неоподаткованого податкового мінімуму
доході громадян.

З 2010 року ОСОБА_1 припинив сплачувати
аліменти, має заборгованість, згідно
розрахунків відділу державної
виконавчої служби Дергачівського РУЮ
станом на 01листопада 2013 року в розмірі
24105 грн. 11 коп. (а.с.79).

Позивач є інвалідом з важкою формою
ДЦП, тому йому потрібні ліки, памперси,
засоби, щоб позивач міг підтримувати
своє здоров'я і своє життя, що
підтверджується відповідними чеками
аптек. (а.с. 11-12).

В 2013 році позивач отримав путівку в
спинальний санаторій м. Саки. Путівка
для нього безкоштовна, але проїзд
позивач сплатив самостійно. Він хворів
в санаторії і після санаторію. В
санаторії позивач був вимушений
офіційно за гроші покращити побутові
умови. В умовах санаторію він
потребував постійного маминого
догляду, який вона здійснювала. Їй
довелося наймати квартиру 45 днів
перебування позивача в санаторії і
доглядати за позивачем. Позивач
користується дорожнім інвалідним
електровізком і вимушений був придбати
замість 2 непрацюючих старих
акумуляторів нові гелеві акумулятори -
2 шт.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
суд першої інстанції виходив з того,що
грошові затрати ОСОБА_2 складали:
витрати на придбання ліків - 453,60 грн.,
витрати на придбання памперсів і
пелюшок - 260,18 грн., витрати на придбання
залізничнодорожних білетів в
санаторій і назад - 536.42 грн., витрати на
покращення побутових умов в санаторії -
2245 грн., витрати на перебування матері
по догляду за позивачем на
оздоровленні в санаторії м. Саки з 25
липня 2013 року по 07 вересня 2013 року по
путівці № 8832, а саме за квартиру - 45 днів
х 65 грн.= 2925 грн., харчування - 45 днів х 80
грн. =3600 грн., всього витрачено 6525 грн.,
витрати на придбання 2 гелевих
акумуляторів на дорожню інвалідну
коляску 2800 грн. х 2 = 5600 грн., пересилка
грошів продавцю «Нової пошти » = 69 грн. +
69 грн. = 138 грн., а всього витрачено 5738
грн., витрати та встановлення решітки
на тамбурі в зв'язку із встановленням
пандуса - 3500 грн., витрати на придбання
електробритви - 489 грн., термобілизни та
теплих штанів на суму 798 грн., два
світера та теплий шарф на суму 572 грн.
(а.с. 9, 10, 14, 15, 67-73, 77). Половина вартості
витрачених коштів на речі становить 10558
грн. 60 коп.

Однак, повністю з такими висновками
суду погодитись не можна, оскільки
будь-яких доказів того, що під час
перебування позивача в санаторії були
витрачені 2925 грн., а саме 65 грн. за добу,
за квартиру, яку наймала мати, а також
на її харчування 3600 грн., тобто, 80 грн. на
добу, позивачем, відповідно до вимог
ст..60 ЦПК України, не надано.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду підлягає зміні,
а сума стягнення - зменшенню з 10558,60 грн.
до 7296,10 грн. (2925 + 3600: 2=3262.50 грн.).

Що стосується рішення суду в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача вартості потрібних йому
ліків, памперсів, засобів, щоб позивач
міг підтримувати своє здоров'я і своє
життя, то колегія суддів вважає, що в
цій частині рішення суду постановлено
з дотриманням вимог матеріального та
процесуального права з урахуванням
наданих сторонами доказів.

Будь-яких доказів того, що відповідач
не може надавати позивачу матеріальну
допомогу, ним, відповідно до вимог
ст..10,60 ЦПК України, не надано.

На підставі наведеного та керуючись п.3
ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 25 квітня 2014
року - змінити.

Зменшити суму стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 з 10558,60 грн. до 7296,10 грн.
(семи тис.двісті дев'яносто шість грн.. 10
коп.).

В іншій частині рішення суду залишити
без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення , однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -