Справа № 175/1029/14-ц
Провадження № 2/175/393/14
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Бойко О.М.

при секретарі Карпенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейному цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Кіровської селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Сторони та їх представники у судове
засідання не з'явилися, надавши
письмові заяви у яких позов підтримали
та визнали у повному обсязі і просили
справу розглянути без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
батько позивача ОСОБА_2 (свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_2, видане виконкомом
Кіровської селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області 07.12.2010 року).

За свого життя спадкодавець заповіт не
складав, тому у визначений законом
термін ОСОБА_1, як спадкоємець
померлого за законом, звернувся до
приватного нотаріуса
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою
про прийняття спадщини, про що була
відкрита відповідна спадкова справа
№51141485.

До спадкового майна належить житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який належав
померлому ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі продажу від 18 вересня 1958 року
посвідченого державним нотаріусом
Першої дніпропетровської державної
нотаріальної контори, реєстровий номер
1-17942. Відповідно до умов договору
померлий ОСОБА_2 придбав 35%
незакінченого будівництвом житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами належного ОСОБА_4, який
добудував і в 1962 року будинок було
прийнято в експлуатацію, що
підтверджується відповідним актом.

В лютому 2014 року приватний нотаріус
ОСОБА_3 відмовив позивачу у вчиненні
нотаріальної дії з видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_2, оскільки відсутня
реєстрація права власності спадкового
майна закінченого будівництвом, за
таких обставин він позбавлений
можливості належним чином оформити
свої спадкові права на майно.

Відповідно до ст. ст. 182, 210 Цивільного
кодексу України право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з
підстав припинення права власності є
смерть власника.

Відповідно до рекомендацій Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ про спадкування (лист №24-753/0/4-13
від 16.05.2013 року) Державна реєстрація
права власності на житлові будинки,
споруди регулювалася підзаконними
нормативними актами, зокрема такими як
Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української PCP,
затверджена заступником міністра
комунального господарства Української
PCP 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року №56, Тимчасового положення про
порядок реєстрації права власності на
нерухоме майно . затверджене наказом
Мінюста від 07 лютого 2002 року. Зазначені
нормативні акти передбачали державну
реєстрацію будівель, спору, державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності Цивільного
кодексу України 2004 року. Відповідно до
п.3.2 вищезазначеного листа по об'єктах,
що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто
до прийняття постанови КМУ від 05 серпня
1992 року №449, якою встановлено порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, при їх
реєстрації для оформлення права
власності одним із документів є
висновок про технічний стан будинку
(будівлі). Виходячи зі змісту наведених
нормативних актів, громадяни, які
збудували житлові будинки до 05 серпня
1992 року, могли за умови прийняття їх в
експлуатацію відповідними комісіями
отримати правовстановлюючі документи
на будинок, навіть якщо споруджено
самовільно.

Відповідно до ст. 25 ЦК України
правоздатність особи (здатність мати
права та обов'язки) припиняється в
момент її смерті.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» відсутність у спадкоємця
свідоцтва про право на спадщину не може
бути підставою для відмови у відкритті
провадження у справі.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав і обов'язків від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Враховуючи, що
до Позивачки перейшли права власності
на житловий будинок, проте вона не має
можливості оформити законодавчі
документи у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів у
спадкодавця.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права
судом.

Нормою ст. 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцю на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Приписами ст. 1222 ЦК України
передбачено, що спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народженні
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Пунктом 2 ст. 1274 ЦК України передбачено,
що спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Згідно з абз. 4 п. 216 Інструкції про
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 03.03.2004 р.
за N20/5, якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус для видачі свідоцтва
про право на спадщину вимагає, крім
правовстановлюючого документа, витяг з
реєстру прав власності, а в
місцевостях, де інвентаризація не
проводилась, - довідку відповідного
органу місцевого самоврядування.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено факт наявності спадкових
прав позивача на вищезазначене
спадкове майно, а його позовні вимоги
не суперечать чинному законодавству і
не порушують прав третіх осіб, суд
приходить до висновку про задоволення
позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 215, 214, ЦПК
України, ст.ст. 16, 1216, 1218, 1222, 1261, 1268-1270, 1274
ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади
в особі Кіровської селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії НОМЕР_3, виданого
Дніпропетровським РВ УМВС України в
Дніпропетровській області 28.03.1997 року,
ІПН: НОМЕР_1), в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1,
Дніпропетровської області із
загальною площею 51,5 кв.м, з яких житлова
площа становить 30,7 кв.м та який
складається з:

1-1 - сіни, площею 8,4 кв.м;

1-2 - житлова кімната, площею 10,8 кв.м;

1-3 - кухня, площею 12,4 кв.м;

1-4 - житлова кімната, площею 6,5 кв.м;

1-5 - житлова кімната, площею 13,4 кв.м,

а також господарські будівлі і споруди:
А-1 - житловий будинок; Б - сарай; В -
сарай; Г - вбиральня; К - колодязь, №1-2 -
огорожа, І - мощення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя О.М.
Бойко