Справа № 369/2413/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

17.03.2014
року          Києво-Святошинський
районний суд Київської області у
складі:

голову
ючого судді          Волчко А.Я. ,

за
участю секретаря          Шевчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву товариства з
обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» про
забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Ю.С.А.» (далі – ТОВ
«Ю.С.А.», заявник) звернулось до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області із заявою про
забезпечення позову.

Заявлені вимоги обґрунтовувало тим, що
30 липня 2004 року ТОВ «Ю.С.А.» було
передано в користування ОСОБА_1
автомобіль «Шкода Фабія Комфорт»
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
який керував автомобілем відповідно до
довіреності заявника за № 4 від 30 липня
2004 року та акта приймання-передачі.

У серпні 2004 року ОСОБА_1 було пошкоджено
переданий йому в управління автомобіль
«Шкода Фабія Комфорт».

У серпні 2007 року ТОВ «Ю.С.А.» звернулось
в суд з позовом до ОСОБА_1 про примусове
відшкодування шкоди завданої
внаслідок пошкодження автомобіля.

14 листопада 2007 року
Києво-Святошинський районний суд
Київської області прийняв рішення по
справі № 2-2907/2007, яким позов задоволено
частково та стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «Ю.С.А.» 9 678 (дев’ять тисяч
шістсот сімдесят вісім) грн. 49 коп.
заподіяної матеріальної шкоди, 420
(чотириста двадцять) грн. 00 коп. витрат
на проведення автотоварознавчого
дослідження, 100 (сто) грн. 00 коп. витрат
на послуги адвоката, 142 (сто сорок дві)
грн. 00 коп. судового збору та 30
(тридцять) грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового розгляду справи, всього 10 379
(десять тисяч триста сімдесят дев’ять)
грн. 49 коп.

Зазначене рішення залишено в силі
ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 15.02.2008 року.

У січні 2009 року ТОВ «Ю.С.А.» звернулось
до суду із позовною заявою до ОСОБА_1
про стягнення коштів, мотивуючи це тим,
що рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
14.11.2007 року з ОСОБА_1 було стягнуто на
користь ТОВ «Ю.С.А.» кошти в розмірі 10 379
(десять тисяч триста сімдесят дев’ять)
грн. 49 коп., а боржник так і не
розрахувався. Заявник просив стягнути
з ОСОБА_1 на його користь 1 242 (одну
тисячу двісті сорок дві) грн. 15 коп. -
інфляційних збитків, 251 (двісті
п’ятдесят одну) грн. 66 коп. – три
відсотки річних та 1 000 (одну тисячу) грн.
00 коп. – вартість послуг адвоката.

Задовольнивши позову заяву ТОВ «Ю.С.А.»,
Києво-Святошинський районний суд
Київської області стягнув з ОСОБА_1 1 242
(одну тисячу двісті сорок дві) грн. 15
коп. - інфляційних збитків, 251 (двісті
п’ятдесят одну) грн. 66 коп. – три
відсотки річних та 1 000 (одну тисячу) грн.
00 коп. – вартість послуг адвоката, на
загальну суму 2 574 (дві тисячі
п’ятсот сімдесят чотири) грн. 81 коп. та
видав виконавчий лист від 25.02.2010 року по
справі № 2-1060/2010.

У ВДВС Києво-Святошинського РУЮ
Київської області знаходяться
матеріали зведеного виконавчого
провадження № 35748196 на підставі
виконавчого листа
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 03.03.2008 року на
виконання рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області по справі № 2-2907/2007
року від 14.11.2007 року, що набрало
законної сили 15.02.2008 року, щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«Ю.С.А.» 10 379 (десять тисяч триста
сімдесят дев’ять) грн. 49 коп. на
підставі виконавчого листа
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 29.03.2010 року на
виконання рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області по справі № 2-1060/2010
від 23.02.2010 року щодо стягнення з ОСОБА_1
на користь ТОВ «Ю.С.А.» 2 574 (дві тисячі
п’ятсот сімдесят чотири) грн. 81 коп.

Станом на день звернення до суду із
заявою про забезпечення позову,
рішення суду ОСОБА_1 так і не були
виконані, взагалі не було здійснено
жодного платежу в погашення суми боргу.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2. За
час перебування у шлюбі, ОСОБА_1 з
ОСОБА_2 набули у власність житловий
будинок за адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, м.
Боярка, вул. Дачна, 18, а також автомобіль
Skoda octavia tour державний номер АI 1573 СІ та
Mercedes-bens державний номер АК 5667.

Заявник просив суд накласти арешт на
рухома і нерухоме майно, що належить
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зокрема на будинок у
м. Боярка по вул. Дачна, 18 автомобіль Skoda
octavia tour державний номер АI 1573 СІ та
Mercedes-bens державний номер АК 5667 та/або на
грошові кошти, що належать
вищезазначеним особам і знаходяться у
них або в інших осіб, банківських
установах на суму 12 954 (дванадцять тисяч
дев’ятсот п’ятдесят чотири) грн. 30 коп.

Згідно частини 1 ст.153 Цивільного
процесуального кодексу України (далі –
ЦПК України), заява про забезпечення
позову розглядається судом, у
провадженні якого перебуває справа, в
день її надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№ 9 "Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" питання про
забезпечення позову вирішує суддя
одноособово або суд у судовому
засіданні (залежно від стадії розгляду
справи) в день надходження заяви. У
зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити в подальшому
неможливим виконання рішення суду.

Заявником не наведено обставин, які
свідчать про те, що виконання
зазначених у заяві рішень суду може
бути утрудненим або неможливим,
оскільки існують судові рішення, які
набрали законної сили та якими
вирішено стягнути з відповідача на
користь ТОВ «Ю.С.А.» відповідну
заборгованість по ним, відкрито
виконавче провадження, а тому він
вправі скористатися правами стягувача,
передбаченими Законом України «Про
виконавче провадження», у зв’язку з
чим відсутні достатніх підстави для
задоволення даного позову суд не
вбачає.

Крім того, ч. 2 ст.152 ЦПК України
передбачено, що у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року № 9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
суд (суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на
можливість, а не обов'язок суду
забезпечити позов, при чому відповідно
до вимог законодавства це можливо за
умови, що з матеріалів справи чи самої
заяви про забезпечення позову
вбачається, що невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Заявником не надано доказів на
підтвердження належності ОСОБА_1 на
праві власності майна, на яке необхідно
накласти арешт, не доведено наміру
останнього відчужити належне йому
майно з метою уникнення обов'язку щодо
відшкодування заборгованості, а також
не обґрунтовано необхідність
застосування обраного позивачем виду
забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви товариства з
обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» про
забезпечення позову – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Волчко А.Я.