справа №
провадження № 2/521/4378/14
Малиновський районний суд міста Одеси
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Стариш О.І.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ПАТ «Дельта банк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом набуття
власність, виселення та витребування
правовстановлюючих документів, -
ПАТ «Дельта банк» звернулось в суд з
позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
набуття власність, виселення та
витребування правовстановлюючих
документів, посилаючись на те, що
згідно Договору про надання споживчого
«УкрСиббанк» надав ОСОБА_2 кредит в
сумі 79 600,00 доларів США, зі сплатою 14,5
відсотків річних, строком до 17.07.2018
17.07.2008 року, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений
іпотечний договір, відповідно якого
відповідач передав банку в іпотеку
належну йому квартиру АДРЕСА_1.
08 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта банк»
та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
Договором про надання споживчого
Оскільки в порушення умов кредитної
угоди, відповідач у встановлені строки
кредит та інші передбачені договором
платежі не сплатив в повному обсязі,
позивач вимушений звернутись з позовом
до суду.
Представник ПАТ «Дельта банк», будучи
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
в якій справу просить розглянути в його
відсутність, підтримав позовні вимоги
Відповідач в судове засідання на
повторний виклик до суду не з'явився,
про день, час, місце розгляду справи
сповіщений належним чином.
Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України,
якщо суд не має відомостей про причину
неявки відповідача, повідомленого
належним чином, або причину неявки буде
визнано неповажною, суд вирішує справу
на підставі наявних у ній даних чи
доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши матеріали справи в
порядку письмового провадження, вважає
що позовні вимоги задоволенню не
В судовому засіданні встановлено, що
згідно Договору про надання споживчого
«УкрСиббанк» надав ОСОБА_2 кредит в
сумі 79 600,00 доларів США, зі сплатою 14,5
відсотків річних, строком до 17.07.2018
17.07.2008 року, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений
іпотечний договір, відповідно якого
відповідач передав банку в іпотеку
належну йому квартиру АДРЕСА_1.
08 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта банк»
та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
Договором про надання споживчого
У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 умов
кредитної угоди виникла
заборгованість, яка складає 1 243 924,38
гривень, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду, вибравши спосіб
захисту своїх порушених прав звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України,
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
Статтею 589 ЦК України встановлено, що у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором.
Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про
іпотеку" передбачено, що в разі
порушення основного зобов'язання та
(або) умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону. Недотримання цих правил є
перешкодою для звернення стягнення на
предмет іпотеки, але не перешкоджає
зверненню з позовом до боржника про
виконання забезпеченого іпотекою
зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35
Закону України "Про іпотеку".
В порушення вимог ч. 1 ст. 35 Закону
України "Про іпотеку" позивачем не
надано доказів отримання відповідачем
письмову вимогу про усунення порушень
з виплати кредиту та попередження про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, у зв'язку з чим неможливо
встановити момент початку перебігу
тридцятиденного строку добровільного
виконання зобов'язань.
Крім того, в порушення ст. 37, 39 Закону
України "Про іпотеку", позивачем не
надано доказів щодо опису нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя,
та оцінки предмета іпотеки суб'єктом
оціночної діяльності.
Виселення осіб з квартири, що є
предметом іпотеки, заявлене позивачем
як позовна вимога, проводитися в
порядку, передбаченому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України "Про
іпотеку" одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40
Закону України "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК
України - звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше, як з підстав і порядку,
передбачених законом.
У частинах 2, 3 статті 40 Закону України
"Про іпотеку" законодавець встановив
певний порядок дій банку: після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Законом передбачено проведення
процедури виселення мешканців
житлового будинку чи житлового
приміщення і під час задоволення
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки, так і в подальшому, але
з дотриманням обов'язкової процедури
письмового попередження про
звільнення житлового приміщення
протягом одного місяця.
Позивач не дотримався цієї процедури,
та не надав доказів отримання
іпотекодавцям та мешканцям спірного
житлового будинку письмової вимоги, що
є підставою для відмови у задоволенні
позовних вимог про виселення осіб з
квартири, що є предметом іпотеки.
Оскільки, на час звернення до суду
імперативно-диспозитивних приписів,
встановлених ч. 1 ст. 35, ст. 37, ст. 39, ч. 2 ст.
40 Закону України "Про іпотеку" та ч. 3 ст.
109 ЖК України, щодо примусового
виселення з квартири, на яку
здійснюється звернення як на предмет
іпотеки, то такі позовні вимоги на цій
стадії не можуть бути задоволені.
При виконанні зазначених законодавчих
вимог, позивач не позбавлений права
звернення з аналогічним позовом до
суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 33, 35, 39, 40 Закону України "Про
іпотеку", ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -
В задоволенні позову ПАТ «Дельта банк»
до ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом набуття
власність, виселення та витребування
правовстановлюючих документів -
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення.
Суддя: /підпис/ Михайлюк О.А.