У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 18 лютого
2014 року та ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 22 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат
на утримання дитини, заборгованості по
аліментам, пені та стягнення суми
індексації аліментів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Дзержинського районного суду м.
Харкова із позовом до ОСОБА_3 про
стягнення додаткових витрат на
утримання дитини, заборгованості по
аліментам, пені та стягнення суми
індексації аліментів, посилаючись на
те, що ОСОБА_3 є батьком її сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу
між сторонами у 2006 році дитина проживає
з нею. Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 18 квітня
2006 року з відповідача на її користь
стягнуті аліменти на дитину в твердій
грошовій сумі в розмірі 170 грн
щомісячно. Від належної сплати
аліментів відповідач ухиляється, не
приймає участі в додаткових витратах
на утримання дитини, та не цікавиться
його життям.

Відповідач позов визнав частково,
зазначивши, що крім аліментів приймає
активну участь у вихованні дитини,
надає додатково кошти на утримання
сина, не має заборгованості по
аліментам та не повинен додатково
витрачати кошти, які просить стягнути з
нього позивачка. Не заперечував проти
стягнення витрат на відпочинок дитини
у 2013 році у розмірі 225 грн, враховуючи
реальні витрати позивачки на придбання
путівки - 450 грн та сплати на користь
позивачки суми 343 грн за комп'ютерні
курси.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 18 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Харківської області
від 22 травня 2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
додаткові витрати на дитину у розмірі
1068,00 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій з
ухваленням нового рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Крім того, заявник просить звільнити її
від сплати судового збору за подачу та
розгляд касаційної скарги, посилаючись
на скрутне матеріальне становище. На
підтвердження доводів заявленого
клопотання надано відповідні докази -
довідку про доходи від 26 травня 2014 року
№ 525, видану комунальним закладом
«Харківська міська клінічна лікарня №
31».

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року,
враховуючи майновий стан сторони, суд
може своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі.
Суд може зменшити розмір судового
збору або звільнити від його сплати на
підставі, зазначеній у частині першій
цієї статті.

Наведені в клопотанні про звільнення
від сплати судового збору доводи є
достатніми для його задоволення, тому
клопотання підлягає задоволенню.

Проте, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що відповідно до положень ст. 185 СК
України стягненню підлягають лише
належним чином підтверджені витрати
позивачки пов'язані з розвитком дитини,
як то оплата курсів
«Інтернет-програміст» на суму 343 грн та
витрати викликані особливими
обставинами: на придбання ліків та
путівки на оздоровлення дитини - 725 грн.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового
збору за подачу та розгляд касаційної
скарги на рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 18 лютого
2014 року та ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 22 травня 2014
року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
додаткових витрат на утримання дитини,
заборгованості по аліментам, пені та
стягнення суми індексації аліментів.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова