АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/4203/2014
Головуючий у 1 інстанції: Сенюта В.О.
Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.,
Кулікової С.В.

при секретарі Заліській Г.Г.

за участю представника
скаржника Гілевича Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Демарк» на ухвалу Деснянського
районного суду м.Києва від 30 січня 2014
року у справі за скаргою стягувача
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Демарк», боржник ОСОБА_2, на дії
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м.Києві Вахрушевої Ради
Миколаївни,

встановила:

В грудні 2013 року ПАТ «Банк «Демарк»
звернулося до суду із скаргою на дії
старшого державного виконавця ВДВС
Деснянського районного управління
юстиції у м.Києві Вахрушевої Р.М., в якій
просить визнати неправомірними дії
старшого державного виконавця ВДВС
Деснянського районного управління
юстиції у м.Києві Вахрушевої Р.М.,
визнати недійсною постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документу) від
03 грудня 2013 року у виконавчому
провадженні №41001147; зобов»язати
старшого державного виконавця ВДВС
Деснянського районного управління
юстиції у м.Києві Вахрушеву Р.М. усунути
порушення прав Баку «Демарк» шляхом
прийняття до провадження виконавчого
листа №2-6711/2010, виданого 23 липня 2013 року
Деснянським районним судом м.Києва про
стягнення солідарно з боржника ОСОБА_2
на користь ПАТ «Банк «Демарк»
заборгованість у розмірі 11601,55 доларів
США та 11784,08 грн.

Скаргу обґрунтовує тим, що 26 листопада
2013 року банком подано до виконавчої
служби заяву про примусове виконання
рішення, виконавчий лист та ухвалу
Деснянського районного суду м.Києва
від 13 вересня 2013 року про поновлення
строку для пред»явлення виконавчого
листа до виконання. Проте, постановою
від 03 грудня 2013 року державним
виконавцем відмовлено у відкритті
виконавчого провадження на підставі п.8
ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження» з підстав неналежно
завіреної ухвали суду про поновлення
строків для пред»явлення виконавчого
листа до виконання.

Стягувач не погоджується з мотивами
відмови у прийняття виконавчого
документу до виконання, оскільки
вважає, що ухвала від 13 вересня 2013 року
містила всі передбачені п.23.7
Інструкції з діловодства в місцевому
загальному суді реквізити та була
завірена Банком у відповідності до
вимог п.5.27 Державного стандарту
«Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
№55 від 07 квітня 2003 року.

Ухвалою Деснянського районного суду
м.Києва від 30 січня 2014 року у
задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ПАТ
«Банк «Демарк» подано апеляційну
скаргу, у якій просить ухвалу скасувати
та постановити нову про задоволення
скарги, а також стягнути з ВДВС
Деснянського районного управління
юстиції у м.Києві витрати на оплату
судового збору, здійснені із
зверненням до суду апеляційної
інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження» не містять обов»язкових
приписів стягувачу надавати органам
державної виконавчої служби для
вчинення виконавчих дій по виконанню
судового рішення інших документів,
окрім виконавчого документу та заяви
про відкриття виконавчого провадження,
зокрема, і ухвали суду про поновлення
строків пред»явлення виконавчого
документу до виконання. Вважає, що суд
не врахував цієї обставини при
розгляді скарги. Одночасно посилається
на те, що за судовим рішенням, на
виконання якого видано виконавчий
лист, проходить декілька боржників і
стягувач вимушений здійснювати
додаткові витрати з оплати судового
збору за повторну видачу ухвали про
поновлення строку для пред»явлення
виконавчого документу до виконання, що,
на його думку, суперечить основним
принципам правосуддя. Вважає, що
завірена банком ухвала про поновлення
строку для пред»явлення виконавчого
документа до виконання є оформленою та
завіреною відповідним чином.

В судовому засіданні представник
стягувача апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники цивільного процесу в
судове засідання не з»явились, про
день, час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів ухвалила слухати справу
за відсутності нез»явившихся осіб на
підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника стягувача, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Як установлено судом першої інстанції
та убачається з матеріалів справи, 23
липня 2013 року Деснянським районним
судом м.Києва на виконання рішення
Деснянського районного суду м.Києва
від 06 грудня 2010 року, зміненого ухвалою
Апеляційного суду м.Києва від 13 червня
2012 року, видано виконавчий лист №2-6711/2010
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Банк «Демарк» суми заборгованості.
Строк пред»явлення виконавчого листа
до виконання - до 14 червня 2013 року.

Згідно даних копії ухвали Деснянського
районного суду м.Києва від 13 вересня 2013
року, виготовленої шляхом
ксерокопіювання її тексту і
засвідчувального напису та поверх цієї
ксерокопії завіреної стягувачем,
останньому поновлено строк
пред»явлення до виконання
вищевказаного виконавчого листа.

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Деснянського районного
управління юстиції у м.Києві
ВахрушевоїР.М. ВП №41001147 від 03 грудня 2013
року відмовлено у відкритті
виконавчого провадження на підставі п.8
ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження» з підстав неналежно
завіреної ухвали суду про поновлення
строків для пред»явлення виконавчого
листа до виконання.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що
державній виконавчій службі подана
ухвала про поновлення строку для
пред»явлення виконавчого документу до
виконання не завірена у належний
спосіб, відтак державний виконавець,
відмовляючи у відкритті провадження,
діяв правомірно.

Колегія суддів з такими висновками
погоджується.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.368 ЦПК України
питання, пов'язані із зверненням
судового рішення до виконання, вирішує
місцевий суд, який розглянув справу. За
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист.

Згідно із статтею 22 Закону України «Про
виконавче провадження» термін
пред»явлення виконавчого листа,
виданого судом, становить один рік від
дня набрання судового рішення
юридичної сили.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у прийнятті до
провадження виконавчого документа,
строк пред»явлення для примусового
виконання якого закінчився, про що
виносить відповідну постанову.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов»язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред»явлення
такого документа до виконання.

З вказаного слідує, що право на
пред»явлення виконавчого документа є
строковим та припиняється після
пропуску цього строку. Разом з тим,
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено (ч.1 ст.371 ЦПК України, ч.2 ст.24
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Вирішивши питання про поновлення
строку для пред»явлення виконавчого
документу до виконання суд приймає
судове рішення у формі ухвали.

Відтак, колегія суддів уважає
безпідставними та відхиляє доводи
апеляційної скарги щодо відсутності
припису надавати копію ухвали суду про
поновлення строку для пред»явлення
виконавчого документу до виконання,
оскільки таке судове рішення
підтверджує своєчасність пред»явлення
виконавчого листа до виконання, що, в
свою чергу має наслідком вирішення
питання про відкриття виконавчого
провадження.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

За змістом пп.пп. 23.6, 23.7 Інструкції з
діловодства в місцевому загальному
суді, затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України № 68 від
27 червня 2006 року завірені гербовою
печаткою суду копії судових рішень, що
набрали законної сили видаються
працівниками апарату суду або
архіваріусами за письмовою заявою
відповідно до процесуального
законодавства після реєстрації копій у
журналі видачі копій судових
документів, та в разі потреби, після
сплати судового збору. Копії вироків,
рішень, ухвал, постанов у справах
повинні бути підписані та скріплені
гербовою печаткою. У разі, якщо судове
рішення не набрало законної сили, про
це зазначається на копії, що видається.

За змістом п.п. 18.3, 18.4 Інструкції, під
час підготовки та оформлення
документів необхідно дотримуватись
правил, що забезпечують їх юридичну
силу, використання документів як
одного з джерел інформації. Документ
має юридичну силу за наявності
обов'язкових реквізитів: найменування
(або бланк із зазначенням назви)
установи чи організації (автора), її
місцезнаходження, посади особи, яка
підписала документ, дати, підпису та в
необхідних випадках - відбитка печатки,
реєстраційного номера.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України
«Про доступ до судових рішень» копія
судового рішення, виготовлена апаратом
суду, засвідчується відповідальною
службовою особою апарату суду та
печаткою суду із зазначенням дати.

Відповідно до пп.пп. 5.26, 5.27 «ДСТУ 4163-2003»,
затвердженого наказом
Держспоживстандарту України №55 від 07
квітня 2003 року, відбитком печатки
організації засвідчують на документі
підпис відповідальної особи. Перелік
документів, на які ставлять відбиток
печатки, визначає організація на
підставі нормативно-правових актів.
Його подають в інструкції з
діловодства організації.

Таким чином, право на засвідчення копії
судового рішення на відповідність
прийнятому оригіналу належить суду, в
якому знаходиться справа, в
протилежному випадку документ не може
породжувати будь-яких юридичних
наслідків для тих, кого він стосується.

Посилання на те, що з метою отримання
повторної копії судового рішення
стягувач має нести додаткові витрати
та йому цим створюються перешкоди у
виконанні рішення суду, колегія суддів
відхиляє як безпідставні, оскільки
оплата судового збору передбачена
вимогами закону і не може уважатися
перешкодою у виконанні судового
рішення. Окрім того, на особу, яка
заінтересована у виконанні рішення, у
встановлених законами випадках, також
покладається тягар сприяти органам
влади та/або виконувати обов»язкові
приписи законів щодо реалізації
захисту та відновлення свого права.

Відповідно до ст.312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

З огляду на наведене, колегія дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги та залишення без змін ухвали
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Демарк» відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду
м.Києва від 30 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

С.В.Кулікова