Справа №489/6525/13-ц 15.05.2014 15.05.2014 15.05.2014
Провадження №22-ц/784/1542/14
Головуючий у першій інстанції-Кокорєв
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського
І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Романенко Ю.О.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1, а.с. 4

представників відповідача -
Влащука В.М., Заякіна Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 20 лютого 2014 року у
цивільній справі за позовом

ОСОБА_4

до кооперативного підприємства
«Центральний ринок»

(далі - КП «Центральний ринок»)

про захист трудових прав

У С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до КП «Центральний ринок» про
захист трудових прав.

Позивач зазначав, що з 9 липня 2012 року
рішенням Ради засновників КП
«Центральний ринок» він був
призначений виконавчим директором
підприємства. У зв'язку зі скороченням
посади виконавчого директора та
введення до штатного розкладу посади
директора КП «Центральний ринок», його
переведено на посаду директора з 13
листопада 2012 року та 2 січня 2013 року
укладено трудовий контракт строком до 2
січня 2014 року. Але з лютого 2013 року, у
зв'язку з поновленням на роботі
попереднього виконавчого директора
підприємства -ОСОБА_6, його незаконно
відсторонено від роботи, а рішенням
Ради засновників від 4 липня 2013 року -
достроково розірвано трудовий
контракт за пунктом 6 частини 1 статті 40
КЗпП та скасовано рішення від 13
листопада 2013 року, яким введена посада
директора.

Посилаючись на те, що трудовий контракт
від 2 січня 2013 року розірвано незаконно,
посадові обов'язки директора і
виконавчого директора є різними, а
звільнення з роботи проведено з
порушенням встановленого порядку,
ОСОБА_4 просив визнати незаконним та
скасувати рішення Ради засновників КП
«Центральний ринок» від 4 липня 2013 року
в частині дострокового розірвання з
ним трудового контракту та скасування
рішення від 13 листопада 2012 року, яким
введена посада директора, а також
зобов'язати внести зміни до штатного
розкладу, поновити його на посаді
директора та стягнути заробітну плату
за весь час вимушеного прогулу.

До участі в справі як третю особу
залучено Миколаївську обласну спілку
споживчих товариств.

Представник КП «Центральний ринок»
позов не визнав, посилаючись на
законність звільнення ОСОБА_4 за
пунктом 6 частини 1 статті 40 КЗпП.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 20 лютого 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив
рішення скасувати та задовольнити
позов, посилаючись на ті ж обставини,
якими обґрунтовував позов, а також
безпідставність висновку про
ідентичність посад виконавчого
директора та директора підприємства і
наявність вакантних посад на час його
звільнення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини 1 та
частини 2 статті 40 КЗпП підставою
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу є
поновлення на роботі працівника, який
раніше виконував цю роботу. Звільнення
з цієї підстави допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу.

За статтею 21 КЗпП контракт є формою
трудового договору, в якому строк його
дії, умови організації праці, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, та інше встановлююся
угодою сторін.

Відповідно до статті 235 КЗпП підставою
поновлення працівника на роботі є
звільнення його без законної підстави.

З матеріалів справи вбачається, що КП
«Центральний ринок», згідно зі
Статутом є підприємством споживчого
типу, яке створено Миколаївською
обласною спілкою споживчих товариств
та фізичними особами ( а.с.125-138).

Вищим органом управління
підприємством є збори засновників,
органом управління - Рада засновників,
а виконавчим органом - Дирекція (розділ
6 Статуту).

Виконавчу Дирекцію підприємства, яка
здійснює фінансово-господарську
діяльність, очолює виконавчий
директор, повноваження якого
передбачені розділом 9 Статуту.

Виконавчий директор призначається на
посаду Радою засновників на підставі
контракту, в якому визначається права,
термін найму, обов'язки та його
відповідальність ( пункт 9.1 Статуту).

З 2006 року посаду виконавчого директора
КП «Центральний ринок» займала ОСОБА_6
(а.с.102-109 том 1).

Рішенням загальних зборів засновників
підприємства від 17 січня 2012 року
контракт з ОСОБА_6 розірвано
достроково, а у листопаді 2012 року
видано наказ про її звільнення з
роботи.

Рішенням Ради засновників від 9 липня
2012 року (протокол № 1) на посаду
виконавчого директора призначено
ОСОБА_4 (а.с. 10 том 1).

Рішенням Ради засновників від 13
листопада 2012 року ( протокол №4) до
штатного розкладу підприємства
введено посаду директора та скорочено
посаду виконавчого директора (а.с. 11 том
1).

Між підприємством та ОСОБА_4 укладено
контракт строком дії з 2 січня 2013 року
до 2 січня 2014 року на виконання
обов'язків директора КП «Центральний
ринок» ( а.с.7-9 том 1) .

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 22 лютого 2013 року,
залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 6 червня 2013 року , ОСОБА_6
поновлено на роботі на посаді
виконавчого директора з 12 листопада 2012
року ( а.с.116-121 том 1).

Рішенням Ради засновників від 4 липня
2013 року (протокол №7) розірвано
контракт з ОСОБА_4, як керівником, та
останнього звільнено з роботи за
пунктом 6 частини 1 статті 40 КЗпП з 4
липня 2013 року, а також скасовано
рішення Ради засновників ( протокол №4)
від 13 листопада 2012 року, яким введена
посада директора ( а.с.5-6 том 1).

Вакантних посад на підприємстві на час
звільнення позивача не було (а.с.140 том
1).

Встановивши ці обставини, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що звільнення ОСОБА_4 з
роботи за пунктом 6 частини 1 статті 40
КЗпП здійснено на законних підставах, а
тому підстави для його поновлення на
роботі за статтею 235 КЗпП відсутні.

Колегія суддів не може прийняти до
уваги доводи апелянта про те, що після
поновлення ОСОБА_6 на посаді
виконавчого директора, він, поряд з нею,
мав займати посаду директора КП
«Центральний ринок». Посада директора
підприємства введена до штатного
розкладу замість посади виконавчого
директора без зміни функціональних
обов'язків особи, як єдиного керівника,
що відповідає повноваженням,
визначеним розділом 9 Статуту.

Деякі відмінності у змісті контрактів,
укладених з виконавчим директором (
а.с.106-109 том 1) та директором ( а.с.110-115 том
1), пов'язані лише з більш детальною
регламентацією обов'язків єдиного
керівника та не мають суттєвих
відмінностей ( а.с.15 том 2).

Покладення на відповідача обов'язку
ввести до штатного розкладу посади як
виконавчого директора, так і директора,
є втручанням у фінансово-господарську
діяльність юридичної особи, що є
неприпустимим.

Не може бути прийнято до уваги і
посилання апелянта на наявність
вакантних посад у КП «Центральний
ринок» на час звільнення ОСОБА_4 з
роботи, оскільки жодних доказів цих
обставин суду не надано.

Оскільки апеляційна скарга не містить
доводів, які б спростовували висновки
суду чи доводили б порушення ним норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування судового рішення

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити , а
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 20 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді