Номер провадження: 22-ц/785/2642/14
Номер справи місцевого суду: 2-2492/11
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М.,
Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 19 грудня 2013 року у цивільній
справі за позовом приватного
акціонерного товариства "Одеська
Кіностудія" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
виселення із кімнат гуртожитку,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року ОСОБА_2,
звернулась із позовом про
зобов'язання зареєструвати її у
кімнаті АДРЕСА_2 (а.с.4 т.1).

Ухвалою Приморського районного
суду м. Одеси від 19.09.2013 року, за заявою
ОСОБА_2, позовна заява залишена без
розгляду (а.с.36 т.2).

18.06.2010 року приватне акціонерне
товариство "Одеська Кіностудія"
(далі-Кіностудія), звернулось із
зустрічним позовом про виселення
ОСОБА_2,ОСОБА_3 із кімнати АДРЕСА_2 і ,
остаточно уточнивши вимоги, позивач за
зустрічним позовом просив виселити
відповідачів з кімнат НОМЕР_1 і НОМЕР_2,
без надання іншого жилого приміщення.

Позов обгрунтовано тим, що
відповідачі вселились самовільно і
проживають у зазначених кімнатах без
правових підстав.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не
визнала.

Відповідач ОСОБА_3 не приймав
участі у судовому засіданні у суді
першої інстанції.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 19.12.2013 року позов
Кіностудії задоволено: суд виселив
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з кімнат НОМЕР_1,НОМЕР_2
по АДРЕСА_3 й стягнув з відповідачів на
користь позивача судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідачка
ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати, постановити нове рішення
про відмову у позові, посилаючись на
незаконність рішення суду, зокрема на
те, що Кіностудія є неналежним
позивачем у справі.

У засіданні колегії суддів
відповідачка скаргу підтримала,
представник позивача скаргу не
виазнав. ОСОБА_3 у засідання колегії
суддіа не з'явився.

Рішення суду першої інстанцїі
підлягає зміні з викладенням
резолютивної частини рішення у новій
редакції на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК
України.

Згідно зі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,
підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Позивач просив виселити
відповідачів із кімнати АДРЕСА_2 без
надання іншого жилого приміщення, і,
уточнивши вимоги, просив виселити
відповідачів

2

з кімнат № № НОМЕР_1 та НОМЕР_2
гуртожитка (готелю) по АДРЕСА_3 без
надання іншого жилого приміщення
(а.с.54,55,189,190 т.1).

Суд, задовольняючи позов про
виселення відповідачів з кімнат №
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_3 виходив з
того, що відповідачі не зареєстровані у
спірних приміщеннях і вселелись у
кімнати гуртожитку самоуправно, без
правових підстав.

Висновок суду відповідає обставинам
справи і вимогам закону - ст.ст.116, 128, 129
ЖК України.

Встановлено, що рішенням
виконавчого комтітету Одеської
міської ради №250 від 30.04.1982 року
затверджено акт Державної комісії від
30.06.1982 року про прийняття в
експлуатацію 9-ти поверхової будівлі
Кіностудії, як будівлі гуртожитку на 192
місця загальною площею 1 954 м2 (а.с.35-39
т.1).

Зазначена будівля розташована по
АДРЕСА_3 і зареєстрована як
гуртожиток, знаходиться на балансі й у
користуванні Кіностудії (а.с.104,122-124,129
т.1, а.с.49 т.2).

У період з жовтня 1982 року зазначена
будівля обліковувалась у позивача
як готель "Екран" Кіностудії (а.с.45-51,110-112
т.1).

Разом з тим, у встановленому законом
порядку, компетентним органом
місцевого самоврядування рішення про
зміну статусу гуртожитка на готель не
приймалось (ст. 127 ч.2 ЖК України).

Єдиною підставою для вселення на
жилу площу у гуртожитку, відповідно до
ст. 129 ЖК України, є спеціальний ордер,
виданий громадянинові на підставі
рішення адміністрації підприємства,
установи чи організації про надання
жилої площі у гуртожитку.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не видавався
ордер на вселення у кімнати
грутожитку НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_3
адміністрація Кіностудії не приймала
рішення про видачу відповідачам ордера
на зайняття ними зазначених кімнат.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачка ОСОБА_2 до 01.06.2006 року була
зареєстрована у АДРЕСА_4, з 02.06.2006 року у
АДРЕСА_1, а з 16.11.2006 року і до цього часу
зареєстрована в АДРЕСА_5 (а.с.5 т.1, а.с.30
т.2).

Відповідач ОСОБА_3, син відповідачки,
який досяг повноліття у липні 2008 році,
також не зареєстрований за спірною
адресою (а.с.8,195 т.1).

Зважаючи на те, що відсутні належні
та допустимі докази на підтвердження
того, що відповідачам, у встановленому
законом порядку, надавались для
проживання кімнати НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у
гуртожитку, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
задоволення позову.

Відповідачі, в силу ст. ст. 116 ч.3,129 ЖК
України, підлягають висленню без
надання іншого жилого приміщення.

Оскільки рішення суду першої
інстанції не зазначає про виселення
відповідачів без надання іншого жилого
приміщення, рішення підлягає зміні з
викладенням резолютивної частини
рішення у новій редакції.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі, що
Кіностудія є неналежним позивачем у
справі не заслуговують на увагу.

Належними та допустимими доказами
доведено, що будівля гуртожитка по
АДРЕСА_3 з часу здачі будівлі в
експлуатацію і до цього часу
знаходиться на балансі Кіностудії.

Кіностудія, як балансоутримувач
будівлі-гуртожитка, в силу ст. 128,130 ЖК
України, є належним позивачем у справі.

Та обставина, що в
адміністративному порядку визнані
неправомірними дії Міністерства
культури і туризму України та Фонду
державного майна України стосовно
передачі до статутного фонду
Кіностудії будівлі-гуртожитка (без
визнання недійсними
правовстановлюючих документів),
зважаючи на те, що у даному випадку має
місце спір за позовом
балансоутримувача про виселення осіб,
які вселились самоуправно, не є
підставою для відмови у позові (а.с.2-15
т.2).

Приймаючи до уваги, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про виселення

3

відповідачів, однак резолютивна
частина рішення суду не зазначає про
виселення без надання іншого жилого
приміщення, рішення суду підлягає
зміні з викладенням резолютивної
частини рішення у новій редакції.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1
п.п3,4 , 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 19 грудня 2013 року - змінити,
виклавши резолютивну частину рішення у
новій редакції:

Позов приватного акціонерного
товариства "Одеська Кіностудія" -
задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 і ОСОБА_3 із кімнати №
НОМЕР_1 і кімнати № НОМЕР_2 по АДРЕСА_3
без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути із ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на
користь приватного акціонерного
товариства «Одеська Кіностудія»
судові витрати, з кожного, по 45 гривень
50 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
із розгляду цивільних та кримінальних
справи протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області Л.Г.
Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я.
Колесніков