Справа № 454/1890/13
Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/3731/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, представника
Великомостівської міської ради - Піц
М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Сокальського районного суду
Львівської області від 27 грудня 2013
року в справі за позовом
Великомостівської міської ради до
ОСОБА_2, ОСОБА_6 про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року Великомостівська
міська рада звернулася до ОСОБА_2,
ОСОБА_6 про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна.
Представник позивача зазначав, що
відповідачами самочинно збудована
нежитлова будівля на земельній ділянці
поза межами їх садиби та останні не
виконують вимог про призупинення
вказаного будівництва. Посилався на
припис інспектора державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області від 21.07.2010 року та на
те, що постановою від 22.07.2010 року ОСОБА_6
притягнуто до адміністративної
відповідальності. На підставі ст.376 ЦК
України просив зобов»язати
відповідачів знести самочинно
збудоване нерухоме майно, яке
знаходиться за межами земельної
ділянки, якою вони користуються.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Зобов»язано ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 знести самочинно збудоване
нерухоме майно, а саме сарай із
шлакоблоків, лінійними розмірами 3,10
м.+3,10 м., який розташований в м.Великі
мости по АДРЕСА_1, за межами земельної
ділянки, якою вони користуються, а саме
на запроектованій в генеральному плані
м.Великі Мости, яка з»єднає АДРЕСА_1 і
АДРЕСА_2. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в
користь Великомостівської міської
ради по 57 грн. 35 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 В
апеляційній скарзі стверджує про
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з»ясування фактичних обставин справи.
Зазначає, що після смерті ОСОБА_7 вона з
батьком успадкували будинок з
надвірними спорудами та будівлями.
Стверджує, що спірний сарай належить їм
з батьком, що стверджується свідоцтвом
про право на спадщину. Посилається на
те, що спірний сарай зведений на
земельній ділянці, яка призначена для
обслуговування житлового будинку і
була надана у власність її матері -
ОСОБА_7 згідно з рішенням
Великомостівської міської ради від
14.03.1997 року. Вважає вимоги позивача
безпідставними та необгрунтованими,
оскільки на спірний сарай право
власності зареєстроване БТІ. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_4 на
підтримання апеляційної скарги, які
аналогічні її доводам, пояснення
представника Великомостівської
міської ради - Піц М.І. про заперечення
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак вказаним вимогам закону рішення
суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено такі
обставини.

Відповідачам на праві власності
належить будинок по АДРЕСА_1 в м.Великі
Мости Сокальського району.

21 липня 2010 року інспектором ДАБК у
Львівській області винесено припис,
яким встановлено порушення
будівництва господарської будівлі без
погодженої та затвердженої належним
чином проектної документації, чим
порушено ст.7,9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» та п.9.1 ДБН
А2.2.-3-2004.(ас.6)

Поставною інспектора ДАБК у Львівській
області по справі про адміністративне
правопорушення від 22.07.2010 року ОСОБА_6
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.3 ст. 96 КУпАП та
накладено штраф в розмірі 170 грн. (а.с..7)

Рішенням Великомостівської міської
ради від 8.10.2010 року ОСОБА_6 зобов»язано
зупинити самовільне будівництво за
адресою: м.Великі мости по АДРЕСА_1
Сокальського району. (а.с.9)

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що спірний
сарай із шлакоблоків є самочинним
будівництвом, оскільки розташований
поза межами земельної ділянки, якою
користуються відповідачі, а саме на
запроектонованій в генеральному плані
м.Великі мости, яка з»єднує АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, а тому такий підлягає
знесенню.

Однак з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується у зв»язку з наступним.

Відповідно до положень частин 1, 4,
7 ст. 376 ЦК України житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Якщо власник (користувач) земельної
ділянки заперечує проти визнання
права власності на нерухоме майно за
особою, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво на його
земельній ділянці, або якщо це
порушує права інших осіб, майно
підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок. У разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Як вбачається з матеріалів
справи, зокрема з свідоцтв про право на
спадщину за законом від 29 квітня 2011
року, посвідчених державним нотаріусом
Великомостівської державної
нотаріальної контори Бойко І.Г.,
спадкоємцями по 1/2 частині майна
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є
її чоловік ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_2
(а.с.28,29)

Згідно з вказаними свідоцтвами
спадкове майно, на яке такі видані,
складається з житлового будинку
АДРЕСА_1 в м.В.Мости Сокальського
району. До будинку відносяться такі
господарські будівлі : сарай цегла - (Б),
сарай дерево - (в), сарай цегла - (Г),
вбиральня дерево - (Д), погріб цегла -
(пд.), сарай дерево - 3), сарай шлакоблоки
- (1), споруди - №1,2. (а.с.28, 29)

Відповідно до витягів про державну
реєстрацію прав від 20.05.2011 року ОСОБА_6
та ОСОБА_2 є власниками спірного сараю
із шлакоблоків на підставі свідоцтва
про право власності на спадщину.
(а.с.70,71)

Таким чином до складу спадщини після
смерті ОСОБА_7 увійшов спірний сарай із
шлакоблоків, і який належить
відповідачам на підставі свідоцтв про
право власності.

За змістом ч.1 ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України
передбачено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Згідно з ст.321 ЦК України право
власності є непорушним.

А відтак, оскільки за відповідачами
зареєстроване право власності на
спірний сарай, останні мають
правовстановлюючі документи, які ніким
не оскаржені і не визнані недійсними,
то спірна будівля не є самочинним
будівництвом, а тому колегія суддів
вважає, що суд прийшов до помилкового
висновку про задоволення позову на
підставі, визначеній позивачем (а.с.56) -
ст.376 ЦК України.

За таких обставин рішення суду
відповідно до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
Великомостівської міської ради в
користь ОСОБА_2 необхідно стягнути
сплачений судовий збір в розмірі 243
грн. 60 коп.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.316
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Сокальського
районного суду Львівської області від
27 грудня 2013 року скасувати. Ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
Великомостівської міської ради до
ОСОБА_2, ОСОБА_6 про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна
відмовити.

Стягнути з Великомостівської міської
ради в користь ОСОБА_2 судовий збір - 243
(двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.
Ніткевич А.В.