КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/2204/14-ц
Провадження № 2/520/3449/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

при секретарі -
Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2,
в якому просить суд визнати за нею
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 40,8кв.м.,
житловою площею 25,9кв.м., яка в цілому
складається з: житлова кімната - 1 -
13,1кв.м., 2- 12,8кв.м., кухня - 9,4кв.м. туалет -
0,9кв.м., коридор - 3,5кв.м., в порядку
спадкування за заповітом після смерті
доньки ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а
також визнати за нею право власності на
1/3 частину квартири АДРЕСА_2, загальною
площею 66,5кв.м., житловою площею 39,1кв.м.,
яка в цілому складається з житлових
кімнат 1-17,1кв.м., 2-9,4кв.м., 3-12,6кв.м., ванна
кімната 2,6кв.м., туалет 1,0кв.м., коридор
10,0кв.м., балкон (лоджія) 1,3кв.м., 2,8кв.м.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивачка посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її донька - ОСОБА_3,
про що відділом державної реєстрації
актів цивільного стану у м.Одесі
реєстраційної служби Одеського
міського управління відкрита актова
запис за №2652.

Після її смерті, як зазначає позивачка,
відкрилася спадщина у вигляді часток у
квартирах за адресою: АДРЕСА_1, та
АДРЕСА_2.

Позивачка вказує, що 1/4 частка квартири
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 на підставі
договору дарування від 26 травня 2007року,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу та зареєстрованому в Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 04.06.2007
року, а 1/3 частка квартири АДРЕСА_2,
належала їй на підставі свідоцтва про
право власності №19-5287 від 10.04.1996 року,
виданого УЖКГ виконкому Одеської
міської ради, зареєстрованого у КП
«ОМБТІ та РОН».

Як зазначає позивачка, після смерті
доньки, вона звернулася до Третьої
Одеської державної нотаріальної
контори та на підставі заповіту ОСОБА_3
від 28 серпня 2009 року, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу, яким
вона заповіла їй усе своє майно,
отримала спадщину у вигляді 1/4 частки
квартири АДРЕСА_1 та 1/3 частки квартири
АДРЕСА_2.

Також, позивачка вказує, що ОСОБА_3
належала 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 та
1/3 частки квартири АДРЕСА_2, які вона
отримала після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свідоцтва про право на спадщину за
законом були посвідчені державним
нотаріусом Третьої Одеської державної
нотаріальної контори 02 лютого 2008року
та зареєстровані за №5.452, 5-455.

Однак, позивачка зазначає, що Державним
нотаріусом Третьої Одеської державної
нотаріальної контори від 24.02.2014року
були винесені постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з
тим, що вищезазначене майно за ОСОБА_3
не зареєстровано, у зв'язку з чим,
ОСОБА_1 була вимушена звернутися до
суду із відповідними позовом.

У судове засідання 10.06.2014року позивачка
не з'явилась, про час та місце судового
засідання повідомлена належним чином,
надала до канцелярії суду заяву, в якій
просила суд розглянути справу за її
відсутності, а також зазначила, що
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі та просить суд їх задовольнити.

У судове засідання 10.06.2014року
відповідач не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином, надав до канцелярії
суду заяву, в якій зазначив, що він
позов визнає у повному обсязі, а також
просив суд розглянути справу за його
відсутності.

Дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження, яка наявна у матеріалах
справи (а.с. 40).

14.09.1990року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_5,
після укладення шлюбу ОСОБА_3 змінила
прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу
(а.с. 40 на звороті).

Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 у них
народився син - ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 74).

ОСОБА_3, яка є донькою позивачки, та
ОСОБА_4, який є чоловіком позивачки, за
життя, на підставі договору дарування
частини квартири від 26.05.2007року,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстрованому в КП
«ОМБТІ та РОН» 04.06.2007року номер запису:
584 в книзі: 619пр-111, належала в рівних
частках кожному 1/2 частина
двохкімнатної квартири, розташованої в
АДРЕСА_1, загальною площею 40,8кв.м.,
житловою площею 25,9кв.м. (а.с. 10).

Крім того, ОСОБА_3, яка є донькою
позивачки, та ОСОБА_4, який є чоловіком
позивачки, за життя, на підставі
свідоцтва про право власності за №19-5287
від 10.04.1996року, виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкому Одеської міської ради, на
праві приватної спільної часткової
власності належала 1/3 частка кожному
квартири АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН»
03.12.2007року (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, який є
чоловіком позивачки та батьком ОСОБА_3.

02.02.2008року державним нотаріусом
Третьої Одеської державної
нотаріальної контори Сальніковою З.В.
ОСОБА_3 були видані свідоцтва про право
на спадщину за законом на 1/3 частину
ізольованої квартири під АДРЕСА_2,
загальною площею 66,5кв.м., в тому числі
житловою площею 39,1кв.м., та на ? частину
ізольованої квартири під АДРЕСА_1,
загальною площею 40,8кв.м., житловою
площею 25,9кв.м. (а.с.6, 7).

Зазначені свідоцтва зареєстровані в
реєстрі за №5-455 та за №5-452.

28.08.2009року ОСОБА_3 було складено
заповіт, з якого вбачається, що все
майно, де б воно не було та з чого б воно
не складалося, та взагалі все те, що на
день її смерті буде їй належати та на що
вона за законом матиме право, заповідає
ОСОБА_1 (а.с.5).

Зазначений заповіт був посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстровано в реєстрі за №1971.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_1, актовий запис № 2652
від 13 березня 2013 року (а.с. 4).

Після її смерті ОСОБА_1 звернулася до
Третьої Одеської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після померлої
доньки - ОСОБА_3.

01.02.2014року державним нотаріусом
Третьої Одеської державної
нотаріальної контори Сальніковою З.В.
ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право
на спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_3 на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 та
1/3 частки квартири АДРЕСА_2.

Зазначене свідоцтво було
зареєстровано в реєстрі за №5-193.

Однак, постановами державного
нотаріуса Третьої Одеської державної
нотаріальної контори Сальнікової З.В.
було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні
нотаріальної дії = видачі свідоцтв про
право на спадину за заповітом на 1/3
частку квартири під АДРЕСА_2, та на ?
частку квартири під АДРЕСА_1, після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки свідоцтва про право на
спадщину за законом, видані 02.02.2008року
державним нотаріусом Третьої Одеської
державної нотаріальної контори за
реєстровим №5-455 та №5-452 після
померлого ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_3 не були
зареєстровані у відповідних органах
реєстрації нерухомого майна (а.с. 8, 9).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_4 його
донька - ОСОБА_3, яка була спадкоємцем
першої черги за законом, своєчасно
звернулася до Третьої Одеської
державної нотаріальної контори та
отримала свідоцтва про право на
спадщину за законом на 1/3 частку
квартири під АДРЕСА_2, та на ? частку
квартири під АДРЕСА_1, але не встигла
зареєструвати їх у відповідних органах
реєстрації нерухомого майна, у зв'язку
з чим, суд зазначає, ОСОБА_3 прийняла
спадщину у вигляді 1/3 частки квартири
під АДРЕСА_2, та ? частки квартири під
АДРЕСА_1, після смерті свого батька -
ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин (ст. 1235 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку, встановлено
ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову
від прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що
єдиним спадкоємцем за заповітом після
смерті ОСОБА_3 є її мати - ОСОБА_1, яка
фактично спадщину прийняла шляхом
своєчасного звернення до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, що підтверджується копією
спадкової справи, заведеної після
смерті ОСОБА_3, яка була витребувана
судом.

Як зазначено у листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» право власності
спадкоємця на спадкове майно підлягає
захисту в судовому порядку шляхом його
визнання у разі, якщо таке право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові
належить права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
приймає до уваги і те, що відсутність
реєстрації права власності ОСОБА_3 на 1/3
частину квартири під АДРЕСА_2, та ?
частину квартири під АДРЕСА_1, призвела
до неможливості ОСОБА_1 оформити свої
спадкові права щодо цієї квартири, а
іншим шляхом окрім як шляхом звернення
до суду його право захистити неможливо.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог. Оскільки
позивачем не заявлені вимоги про
відшкодування судових витрат, у суду
відсутні підстави для покладання цих
витрат на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 40,8кв.м., житловою площею 25,9кв.м.,
яка в цілому складається з: двох жилих
кімнат - 1 - 13,1кв.м., 2 - 12,8кв.м., кухня -
9,4кв.м., туалет - 0,9кв.м., коридор - 3,5кв.м.,
в порядку спадкування за заповітом
після смерті доньки ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_2, загальною
площею 66,5кв.м., житловою площею 39,1кв.м.,
яка в цілому складається з: трьох жилих
кімнат - 1-17,1кв.м., 2 - 9,4кв.м., 3 - 12,6кв.м.,
ванна кімната - 2,6кв.м., туалет - 1,0кв.м.,
коридор - 10,0кв.м., балкон (лоджія) 1,3кв.м.,
2,8кв.м., в порядку спадкування за
заповітом після смерті доньки ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду є підставою для
здійснення державної реєстрації права
власності ОСОБА_1 на ? частину квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 40,8кв.м.,
житловою площею 25,9кв.м., згідно вимог
ст. 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Рішення суду є підставою для
здійснення державної реєстрації права
власності ОСОБА_1 на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_2, загальною площею 66,5кв.м.,
житловою площею 39,1кв.м., згідно вимог
ст. 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
Петренко В. С.