АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/4430/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1522/14
Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю.А.
Доповідач Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Петренка В.М., Лобова О.А.

при секретарі : Гнатюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 14 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ТОВ "Лубенський молочний завод",
приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом, мотивуючи тим, що
16 жовтня 2010 року на 209 км. а/д
Київ-Харків між автомобілем під його
керуванням власником якого він на
даний час являється «Opel Vivaro»
транзитний номер НОМЕР_1 та
автомобілем ЗІЛ-5301 д.н.з. НОМЕР_2,
належним ВАТ «Лубенський молочний
завод», під керуванням ОСОБА_2, який
перебував у трудових відносинах із
підприємством сталася ДТП. Внаслідок
ДТП він отримав тілесні ушкодження,
крім того було пошкоджено автомобіль
«Opel Vivaro» транзитний номер НОМЕР_1. ДТП
сталася із вини водія ОСОБА_2,
що підтверджується висновком
спеціаліста-автотехніка 04.01.2011р. та
постановою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 28.02.2011
року відносно ОСОБА_2, який порушив
вимоги п.п. 10.1, 10.2 ПДР України. Згідно
висновку авто товарознавчого
дослідження спеціаліста від 18.11.2010 року
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Opel Vivaro» транзитний номер
НОМЕР_1 становить 155 918,80 грн. Вартість
проведення даного дослідження склала
350 грн. Крім цього, він поніс витрати на
транспортування даного автомобіля та
первісний ремонт в сумі 5976 грн. У
зв'язку з вчиненням ДТП йому також
було спричинено моральну шкоду, яка
полягає у стражданнях та переживаннях
у зв'язку з погіршенням стану здоров'я
та пошкодженням майна внаслідок ДТП,
яку він оцінює в 50 000 грн. На підставі
викладеного, з урахуванням уточнених
позовних вимог від 12.03.2014 року, просив:
стягнути солідарно з ОСОБА_2, ТОВ
«Лубенський молочний завод», страхова
компанія «БРОКБІЗНЕС» вартість
відновлювального ремонту автомобіля,
який був пошкоджений в ДТП в розмірі
155918,80 грн.; вартість проведення авто
товарознавчого дослідження в розмірі
350 грн.; витрати пов'язані із
транспортуванням транспортного засобу
та первісного ремонту в розмірі 5976 грн.;
моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 14 березня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ТОВ "Лубенський молочний завод",
приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовлено.

З рішенням суду не погодився позивач,
та подав апеляційну скаргу в якій
просив скасувати рішення районного
суду та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 16 жовтня 2010 року о 15 год.
30 хв. на 209 км. а/д Київ - Харків сталося
ДТП за участю автомобіля «Opel Vivaro»
транзитний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_1 та автомобіля
ЗІЛ-5301 д.н.з. НОМЕР_2, належного ВАТ
«Лубенський молочний завод» (станом на
час розгляду справи ТОВ «Лубенський
молочний завод»), під керуванням
ОСОБА_2, який перебував у трудових
відносинах із підприємством, внаслідок
якої автомобіль «Opel Vivaro» отримав
технічні ушкодження.

Згідно постанови Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 28.02.2011 року, яка набрала
законної сили, провадження по справі
відносно ОСОБА_2, згідно ст. 124 КпАП
України, закрито у зв'язку з
закінченням на час розгляду справи
строків притягнення до
адміністративної відповідальності,
передбачених ст. 38 КпАП України.

Згідно висновку спеціаліста від 04.01.2011
року в даній дорожній обстановці в діях
водія автомобіля ЗІЛ-5301 д.н.з. НОМЕР_2
вбачаються невідповідності з вимогами
п.п. 10.1, 10.2 ПДР України, які з технічної
точки зору знаходилися в причинному
зв'язку з виникненням даної пригоди, а в
діях водія автомобіля «Opel Vivaro»
транзитний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1
вбачаються невідповідності з вимогами
п. 12.3 ПДР України, які з технічної точки
зору знаходилися в причинному зв'язку
з виникненням даної пригоди.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції вірно встановив, що ДТП
сталася внаслідок спільної вини водіїв
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визначає ступінь
вини кожного у частці, як 50% вини водія
ОСОБА_1 та 50% вини водія ОСОБА_2

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Оскільки, володільцем джерела
підвищеної небезпеки автомобіля ЗІЛ
-5301 д.н.з. НОМЕР_2 на час ДТП являлося ВАТ
«Лубенський молочний завод», з
урахуванням вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України
та роз'яснень п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 6 від 27.03.92
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку, що позовні вимоги
пред'явлені до ОСОБА_2 не підлягають до
задоволення за їх безпідставністю.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно звіту про оцінку розміру
збитків, спричинених пошкодженням
транспортного засобу від 18.11.2010 року
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Opel Vivaro» транзитний номер
НОМЕР_1, станом на час проведення оцінки
становить 155918,80 грн.

Крім того, ОСОБА_1 було понесені витрати
пов'язані з перевезенням автомобіля
«Opel Vivaro», загальний розмір яких складає
4976 грн. Матеріалами справи
підтверджується сплата позивачем 1000
грн. за проведення ремонтних робіт
відносно автомобіля «Opel Vivaro» та
витрати понесені за проведення авто
товарознавчого дослідження у розмірі
350 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, володільцем джерела
підвищеної небезпеки автомобіля ЗІЛ
-5301 д.н.з. НОМЕР_2 на час ДТП являлося ВАТ
«Лубенський молочний завод»,
правонаступником якого є відповідач
ТОВ «Лубенський молочний завод», із
яким ОСОБА_2 на час ДТП перебував у
трудових відносинах.

Між Страховою компанією «БРОКБІЗНЕС»
та ВАТ «Лубенський молочний завод»
було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів НОМЕР_3. Згідно
умов страхового договору ліміт
відповідальності: за шкоду, заподіяну
життю і здоров`ю, складає 51 000 грн.; за
шкоду, заподіяну майну - 25 000 грн.;
франшиза - 510 грн. Забезпечений
транспортний засіб - автомобіль марки
ЗИЛ-5301 д.н.з. НОМЕР_2. Строк дії договору
сторони визначили з 04.09.2010 року по 03.09.2011
рік.

Згідно до вимог ст. ст. 979, 988 ЦК України
за договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору. Страховик зобов'язаний у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для отримання страхового
відшкодування потерпілий, чи інша
особа, яка має право на відшкодування,
подає страховику заяву на виплату
страхового відшкодування та
відповідні документи.

Відповідно до пункту 37.1.4 ст. 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», підставою для відмови у
здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати) є неподання
заяви про страхове відшкодування
впродовж одного року, якщо шкода
заподіяна майну потерпілого, і трьох
років, якщо шкода заподіяна здоров'ю
або життю потерпілого, з моменту
скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У визначеному Законом та договором
строки страхувальник ВАТ «Лубенський
молочний завод» повідомив Страхову
компанію «БРОКБІЗНЕС» про настання
страхового випадку.

ОСОБА_1 у порядку, визначеному Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для отримання страхової
виплати до Страхової компанії
«БРОКБІЗНЕС» не звертався, рішення про
відмову йому у виплаті страхового
відшкодування не приймалось. Таким
чином, підстав для задоволення вимог
щодо стягнення стахових виплат з
страхової компанії «БРОКБІЗНЕС» не
має.

Відповідно до п. 21 Постанови №4 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», при вирішенні позовних
вимог про відшкодування моральної
шкоди, завданої порушенням страховиком
зобов'язань за договором страхування,
суди повинні виходити з того, що
правовідносини сторін за договором
страхування є зобов'язальними. У
випадку порушення зобов'язання
моральна шкода може бути відшкодована
лише тоді, коли це встановлено
договором або законом.

Оскільки договором страхування,
укладеним між СК «БРОКБІЗНЕС» та ВАТ
«Лубенський молочний завод» не
передбачено виплату моральної шкоди,
то, суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача до ТОВ «Лубенський
молочний завод» про стягнення розміру
різниці між фактичним розміром
шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодуванням) у зв'язку зі
спливом строку позовної давності, суд
першої інстанції вірно виходив з
наступного.

Відповідно до ст.. 257 ЦК України,
загальна позовна давність встановлена
тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Початком перебігу строку позовної
давності в даному випадку є час
вчинення ДТП, тобто 16.10.2010 року. З
позовною заявою позивач звернувся до
суду у листопаді 2013 року, тобто після
спливу трирічного загального строку
позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК
України. При цьому, поважних причин
пропуску позивачем строку позовної
давності позивачем не надано.

Помилковими є твердження апелянта про
те, позовні вимоги позивача
покладаються на відповідачів
солідарно, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

По справі ж встановлено, що відповідачі
спільними діями матеріальну та
моральну шкоду позивачу не
заподіювали.

Таким чином, висновки суду
відповідають обставинам справи,
узгоджуються з нормами матеріального
та процесуального права, які судом
застосовані правильно, при цьому,
апеляційна скарга не місить доводів,
які б ставили під сумнів правильність
висновків суду першої інстанції, а тому
підстави для скасування чи зміни
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 14 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
підпис
Т.В. Одринська

Судді:
підпис В.М.
Петренко

підпис
О.А. Лобов

З оригіналом згідно: