Справа №522/9099/13-ц
Провадження № 2/522/7808/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення
грошової компенсації за частку майна у
спільній частковій власності -

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_3, про стягнення
грошової компенсації за частку майна у
спільній частковій власності.

В своєму позові позивачі посилаються
про те, що їм та ОСОБА_3 на праві
спільної часткової власності належить
АДРЕСА_1.

Кожному з позивачів належить по 1/6
частині та 23 частини зазначеної
квартири належить відповідачці.
Спільне користування вказаною
квартирою є неможливим оскільки
відповідачка не визнає законні права
позивачів на їх частину у спільній
частковій власності, перешкоджає у
доступі до квартири.

За таких обставин, а також через те, що
за думкою позивачів виділ їх 16 частин
квартири в натурі є неможливим,
позивачі просили стягнути з
співвласника - ОСОБА_3 грошову
компенсацію вартості їх часток в сумі 60
000 грн. кожному.

24.04.2014р. позивачі через свого
представника надали суду заяву про
збільшення розміру позовних вимог,
якою остаточно визначили розмір
грошової компенсації вартості їх
часток в сумі 66 297 грн. 60 коп. кожному, а
також просять стягнути з відповідачки
понесені судові витрати.

Представник позивачів позов підтримав
та просить його задовольнити у повному
обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник
позов не визнають, посилаючись на його
необґрунтованість та просять у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 відмовити.

Вивчивши обставини справи, заслухавши
доводи сторін та їх представників,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази суд вважає, що позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню виходячи із наступного:

Правовідносини між сторонами спору є
цивільно-правовими, регулюються
нормами діючого ЦК України.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на підставі рішення
апеляційного суду Одеської області від
29.11.2011р. належить на праві спільної
часткової власності по 1/6 частині
АДРЕСА_1.

Інші 23 частин квартири належить
відповідачці ОСОБА_3, з яких 12 частина -
на підставі договору дарування від
29.01.2008р. та 16 частина - на підставі
договору купівлі - продажу від 11.04.2008р.

Відповідно п. 3 ст. 358 ЦК України, кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників які
володіють і користуються спільним
майном відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається за законом або є
неможливим, співвласник який бажає
виділу має право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи
Одеської філії ТОВ „ СУДОВА НЕЗАЛЕЖНА
ЕКСПЕРТИЗА УКРАЇНИ ", виділ в натурі по
16 частині АДРЕСА_1, не є можливим.

При цьому ринкова вартість 16 частини
квартири АДРЕСА_1, з урахуванням
загальної площі квартири, вказаної у
правовстановлюючих документах,
визначена в сумі 5760 доларів США.

Згідно довідки Національного банку
України про офіційний курс долара США
до гривні від 23.04.2014р., 5760 доларів США
складає в національній валюті України -
66 297 грн. 60 коп.

Відтак суд вважає позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в частині вимог щодо стягнення
на їх користь грошової компенсації за
частку майна у спільній частковій
власності доведеними належними
доказами та відповідними чинному
законодавству України.

Доводи представника відповідачки про
те, що через поганий матеріальний стан
ОСОБА_3 не спроможна сплатити позивачам
грошову компенсацію за їх частку майна
у спільній частковій власності,
оцінюються судом критично.

З витребуваної судом довідки
реєстраційної служби головного
управління юстиції в Одеській області
вбачається, що у власності
відповідачки поміж частки спірної
квартири перебувають ще декілька
об'єктів нерухомого майна.

Таким чином позивачка, як власник
наявного в неї нерухомого майна, не
позбавлена можливості здавати його в
оренду, продати, тощо та отримати
необхідні кошти щодо розрахунку з
позивачами.

Позовні вимоги про стягнення судових
витрат на думку суду підлягають
задоволенню в частині стягнення
судового збору в сумі 1200 грн.

В іншій частині позовних вимог про
стягнення судових витрат з проведення
судової експертизи на думку суду
необхідно відмовити, оскільки в
порушення вимог ст. 60 ЦПК України
позивачами не доведено суду належними
доказами сплату цих витрат із
зазначенням конкретної суми.

Керуючись ст. 10, 11, 212, 213, 214-215, 216 ЦПК
України, ст. 16, 358, 364 ЦК України суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію вартості 1/6
частини квартири АДРЕСА_1, в сумі 66 297
грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію вартості 1/6
частини квартири АДРЕСА_1, в сумі 66 297
грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 понесені судові витрати -
судовий збір в сумі 1200 грн.

У задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції, шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк, з дня проголошення
рішення.

Суддя:

20.06.2014