Провадження 2/389/13/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року
Знам'янський
міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді
Українського В.В.

при секретарі
Василенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Знам'янка
Кіровоградської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення від права на спадкування та
зменшення обов'язкової частки у
спадщині, -

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою до ОСОБА_2, в якій
просить усунути від права на
спадкування відповідача після смерті
їхньої матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року та зменшити розмір
обов'язкової частки до 1/100 від всього
майна спадкодавця. Свої вимоги
мотивувала тим, що їх мати ОСОБА_3
проживала в АДРЕСА_1 та померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. За життя мати склала
заповіт, яким заповіла все своє майно
позивачці. В зв'язку з погіршенням
здоров'я матері і в зв'язку з тим, що
відповідачка відмовилася від надання
допомоги матері, позивачка в 2007 році
забрала її до себе додому в місто
Долинська на постійне проживання та
догляд за нею. За життя мати хворіла та
потребувала постійного стороннього
догляду, але ОСОБА_2 не надавала
необхідної допомоги, покинула її,
припинивши за нею догляд. На деякий час
ОСОБА_3 поверталася в село Диківку в
надії знайти порозуміння та підтримку
своєї дочки ОСОБА_2, але такі спроби
були марними, тому в 2011 році мати сторін
постійно проживає з ОСОБА_1 ОСОБА_2
подала заяву до нотаріуса про
прийняття спадщини після смерті матері
на обов'язкову частку в спадщині як
повнолітня непрацездатна дитина
спадкоємця, позивач бажає зменшити
розмір обов'язкової частки відповідача
до 1/100, враховуючи, що остання ухилялася
від надання допомоги спадкодавцеві,
яка через хворобу та похилий вік була в
безпорадному стані.

Позивач та її представник в
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги та просять суд їх задовольнити,
зменшити розмір обов'язкової частки
відповідача до 1/100, після смерті ОСОБА_3

Відповідач в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
позовних вимог, мотивуючи тим, що вона
має право на обов'язкову частку в
спадщині як повнолітня непрацездатна
дочка спадкодавця. Із наданого
заперечення вбачається, що
відповідачка повністю опікувалася
матір'ю за час її проживання в селі
Диківка, надавала матеріальну
допомогу, повне та якісне харчування,
догляд за матір'ю, яка була похилого
віку. Позивачка без її відома в 2011 році
забрала матір до міста Долинська,
перевела пенсію та отримувала орендну
плату за земельну ділянку, яка матір
мала на праві власності. Крім того,
вмовила матір переписати заповіт на
своє ім'я. Відповідач не мала
можливості відвідувати матір в іншому
місці, так як сама являється особою
похилого віку та страждає
гіпертонічною хворобою.

Свідки в судовому засіданні
підтвердили, що ОСОБА_2 опікувалася
своєю матір'ю, надавала матеріальну
допомогу та здійснювала належний
догляд за нею в період проживання
ОСОБА_3 в селі Диківка, придбала для її
проживання будинок неподалік від свого
місця проживання для зручності догляду
за матір'ю. ОСОБА_1 в 2006 році залишила
матір без засобів для існування,
перевівши її пенсію до свого місця
проживання. ОСОБА_3 проживала в селі
Диківка в будинку своєї онуки ОСОБА_4 з
2003 року по квітень 2006 року та з березня
2007 року по квітень 2011 року.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, вислухавши пояснення
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються рідними
сестрами, матір'ю яких являлася ОСОБА_3.
Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про
що свідчить копія свідоцтва про смерть
(а.с.8). Після її смерті відкрилася
спадщина на належне їй майно, яке
складається в тому числі із земельної
ділянки. 07 липня 2012 року ОСОБА_3 склала
заповіт, яким заповіла все своє майно,
де б воно не було та з чого б воно не
складалося ОСОБА_1 (а.с.9). Також, в
судовому засіданні встановлено, що на
час смерті спадкодавця донька ОСОБА_2
являлася непрацездатною та має право
на обов'язкову частку у спадщині.

Відповідно до ст.1220 ЦК
України спадщина відкривається
внаслідок смерті особи, часом
відкриття спадщини є день смерті особи.
За загальними правилами спадкування до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, а також майно, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинились внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини. Стаття 1224 ЦК України
передбачає, що за рішенням суду особа
може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухиляється від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України
та з урахуванням роз'яснень, які
містяться у п. 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року N 7 "Про судову практику у справах
про спадкування", правило ч. 5 ст. 1224 ЦК
стосується всіх спадкоємців за
законом, зокрема й тих, які відповідно
до Сімейного Кодексу не були
зобов'язані утримувати спадкодавця.
Під безпорадним станом слід розуміти
безпомічність особи, неспроможність її
своїми силами через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво фізично та
матеріально самостійно забезпечити
умови свого життя, у зв'язку з чим ця
особа потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Стаття 1241 ЦК України передбачає
обов'язкову частку повнолітньої
непрацездатної дитини спадкодавця
незалежно від змісту заповіту в
розмірі половини частки, яка належала б
кожному з них у разі спадкування за
законом. Розмір обов'язкової частки у
спадщині може бути зменшений судом з
урахуванням відносин між цими
спадкоємцями та спадкодавцем, а також
інших обставин, що мають істотне
значення.

При вирішенні спорів про зменшення
розміру обов'язкової частки у спадщині
(абз. 2 ч. 1 ст. 1241 ЦК) встановленню та
оцінюванню судом підлягає характер
відносин між спадкодавцем та
спадкоємцем, інші обставини, що мають
істотне значення. Зокрема, ними може
вважатись тривала відсутність
спілкування між спадкодавцем і
спадкоємцем, неприязні стосунки,
зумовлені аморальною поведінкою
спадкоємця, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що
після смерті ОСОБА_3 із заявами про
прийняття спадщини звернулись її
доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Із пояснень учасників судового
засідання встановлено, що ОСОБА_3
самостійно їздила із села Диківка до
міста Долинська та у зворотному
напрямку, самостійно проживала в
будинку в селі Диківка в періоди,
вказані в довідці Диківської сільської
ради, обробляла присадибну ділянку. В
судовому засіданні не встановлено, що
ОСОБА_3 являлася в силу своєї хвороби чи
похилого віку такою, що потребує
постійного стороннього догляду та
перебувала у безпорадному стані. Також,
в судовому засіданні не встановлені
негативні відносини чи приязні
стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також
інші обставини, які б потягли зменшення
розміру обов'язкової частки у спадщині
відповідача.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.
Тобто, слід врахувати поведінку особи,
розуміння нею свого обов'язку щодо
надання допомоги, її необхідність для
існування спадкодавця, наявність
можливості для цього та свідомого
невиконання такою особою
встановленого законом обов'язку.
Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 "Про судову практику у справах
про спадкування" при вирішенні спору
судом підлягає з`ясуванню і питання чи
потребував спадкодавець допомоги від
спадкоємця, якого просять усунути від
спадщини, за умови отримання її від
інших осіб і чи мав спадкоємець
матеріальну й фізичну змогу надавати
таку допомогу.

Суд вважає такими, що не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні
посилання позивача на те, що ОСОБА_3
потребувала допомоги, стороннього
догляду та піклування, також не
доведено, що вона потребувала допомоги
саме відповідачки ОСОБА_2, а вона мала
змогу надавати допомогу, яку
потребував спадкодавець через тяжку
хворобу та/або безпорадний стан, проте
умисно ухилялася від надання такої
допомоги матері під час її хвороби, не
встановлені обставини, які б потягли
зменшення розміру обов'язкової частки
у спадщині відповідача, тому в
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Судові витрати віднести на
рахунок позивача.

На підставі викладеного,
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 7 від 30 травня 2008 року "Про
судову практику у справах про
спадкування", ст.ст. 316, 328, 1218, 1220, 1268, ЦК
України та керуючись ст.ст. 31, 88 ч.2, 174 ч.4,
213-215, 217 ЦПК України, суд,

В И
Р І Ш И В:

В позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення права від спадкування та
зменшення обов'язкової частки у
спадщині - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
позивача.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Кіровоградської області протягом
десяти днів через суд першої інстанції.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Знам'янського міськрайонного
суду

Кіровоградської області
В.В.
Український