Справа № 2-1413/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві справу за
позовом ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного
кооперативу «Волгоградський», треті
особи: Київська міська рада, Головне
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2,
про визнання права власності на
спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до
Гаражно-будівельного кооперативу
«Волгоградський» про визнання права
власності на спадкове майно. Просила
суд встановити факт прийняття нею
спадщини - гаража АДРЕСА_1 визнати за
нею (позивачем) право власності в
порядку спадкування на зазначений
гараж після померлого ОСОБА_3.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначила, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, вона, як спадкоємець за
заповітом, звернулася до Дев'ятої
Київської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини та отримання свідоцтва про
право на спадщину.

Оскільки померлим за життя не було у
встановленому законом порядку
зареєстровано право власності на
гараж, у володіння та користування яким
позивач фактично вступила, нотаріусом
не було видано свідоцтва про право
власності на спадкове майно, то позивач
змушена звернутися з позовом до суду.

Ухвалами суду від 10 лютого 2014 року у
якості третіх осіб у справі залучено
Київську міську раду, Головне
управління юстиції у м. Києві, ухвалою
від 16 квітня 2014 року - ОСОБА_2.

Позивач та його представник у судовому
засіданні підтримали позов та просили
його задовольнити, посилаючись на
викладені у позовній заяві обставини.

Від відповідача до суду надійшла заява
про підтримання позову з проханням
розглядати справу за відсутності його
представника.

Від третьої особи Головного управління
юстиції у м. Києві до суду надійшли
пояснення, в яких третя особа просила
розглядати справу за відсутності її
представника.

Третя особа ОСОБА_2 та представник
третьої особи Київської міської ради
до суду не з'явилися, хоча належним
чином були повідомлені про день, час і
місце розгляду справи, а тому суд
вважає за можливе розглядати справу за
їх відсутності.

Суд, заслухавши позивача та її
представника, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, з таких
підстав.

Судом встановлено, що згідно з даними
договору купівлі-продажу гаража від 04
листопада 1996 року ОСОБА_3 купив у ОСОБА_2
гараж АДРЕСА_1 (а.с. 111).

Відповідно до даних свідоцтва про
смерть, виданого 30 вересня 2011 року
Виконавчим комітетом
Червономотовилівської сільської ради
Фастівського району Київської області,
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 Дев'ятою Київською
державною нотаріальною конторою було
заведено спадкову справу №204/2012 до
майна померлого (а.с. а.с. 89-113), позивачем
подано заяву про прийняття спадщини
(а.с. 90 зворот).

З даних заповіту від 27 березня 2011 року
видно, що ОСОБА_3 все належне йому майно
заповів ОСОБА_1 (а.с.95).

З повідомлення Дев'ятої Київської
державної нотаріальної контори від 15
серпня 2013 року видно, що видати
свідоцтво про право на спадщину на
гараж немає можливості, так як
правовстановлюючий документ на
спадкове майно - договір
купівлі-продажу не зареєстрований в
органі, який здійснює державну
реєстрацію нерухомого майна (а.с. 113).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно з даними спадкової справи інші
особи з заявами про прийняття спадщини
після померлого ОСОБА_3 у шестимісячний
строк до нотаріальної контори не
зверталися.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Судом встановлено, що відповідно до
даних повідомлення Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 02 квітня 2014 року (а.с. 128), згідно з
даними Бюро, гараж АДРЕСА_1 на праві
власності зареєстрована за ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого 29.03.1996 року (а.с. 129).

Згідно з даними довідки Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 19 грудня 2012 року (а.с. 26), загальна
площа гаража АДРЕСА_1 становить 15, 8 кв.м.

Відповідно до даних Інформаційної
довідки з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, щодо об'єкта
нерухомого майна від 23 квітня 2014 року
відомості щодо права власності на
гараж АДРЕСА_1 у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
відсутні (а.с.138).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, серед іншого і
визнання права власності.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки право власності ОСОБА_3 на
гараж після його придбання не було
зареєстровано у передбачено
законодавством порядку, що
унеможливлює отримання свідоцтва про
право на спадщину спадкоємицею ОСОБА_1,
то суд вважає за можливе визнати за нею
право власності на гараж у порядку
спадкування за заповітом після
померлого ОСОБА_3

Разом з тим, так як позивач як
спадкоємець майна ОСОБА_3 за заповітом
вчасно звернулася з заявою про
прийняття спадщини до нотаріуса, то
позовні вимоги про встановлення факту
прийняття спадщини позивачем - майна,
право власності на яке не було
зареєстровано за померлим ОСОБА_3, суд
вважає необгрунтованими, а тому такими,
що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 27, 31, 60, 61, 88, 209, 213-215,
256 ЦПК України, ст.ст. 16, 331, 384, 392, 1218, 1222,
1223, 1261, 1268 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного
кооперативу «Волгоградський», треті
особи: Київська міська рада, Головне
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2,
про визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
гараж АДРЕСА_1, загальною площею 15,8
кв.м., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3.

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Л.І. Кізюн