Єдиний унікальний номер 271/6511/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1436/2014
Головуючий 1 інстанції Кулик
Доповідач Папоян В.В.
12 лютого 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:
головуючого судді: Біляєвої О.М.
суддів Папоян В.В., Мальованого Ю.М.
при секретарі Саєнко В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Червоногвардійському районі
м. Макіївки Донецької області на
рішення Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 26 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки про відшкодування моральної
шкоди, -

В С Т А Н
О В И В:

Рішенням Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 26 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 було частково
задоволено та на відшкодування
моральної шкоди на користь позивача з
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та
профзахворювань України у
Червоногвардійському районі м.
Макіївки стягнуто 7 500 грн.

В апеляційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Гірницькому
районі м. Макіївки просить скасувати
рішення суду і постановити нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права. Зокрема, на те,
що Законом України «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» змінено Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» в частині виплати
моральної шкоди, тому у суду не було
законних підстав для стягнення
моральної шкоди. Посилаються на те, що
відповідальним у виникненні
страхового випадку є підприємство з
яким позивач перебував у трудових
правовідносинах.

Крім того, вважають, що позивачем не
доведений факт спричинення йому
моральної шкоди, оскільки не наданий
висновок медичних органів про
наявність факту заподіяння моральної
шкоди та її характер. Висновок МСЕК про
відсоток втрати професійної
працездатності є підставою для
розрахунку і відшкодування
потерпілому матеріальної шкоди -
частини втраченого заробітку і не є
підтвердженням факту спричинення
моральної шкоди; інших доказів
спричинення моральної шкоди позивач не
надав.

Сторони у судове засідання
апеляційного суду не з'явилися, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

При розгляді справи суд 1 інстанції
встановив, що позивач працювала з 01
липня 2004 року по 05 жовтня 2005 року. 01
лютого 2005 року при виконанні трудових
обов'язків вона отримала виробничу
травму, перелом трьох лодижечної
кістки лівої ноги.

Висновком МСЕК від 03.10.2005 року їй було
встановлено 25% втрати професійної
працездатності при повторному МСЕК
було підтверджено 25% втрати
працездатності безстроково.

Ушкодженням здоров'я, яке заподіяне
позивачу внаслідок виконання ним
трудових обов'язків, що спричинило
моральні та фізичні страждання,
відчуває себе неповноцінною людиною
та не може вести активний спосіб життя,
тому має право на відшкодування
моральної шкоди.

Судова колегія, заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали цивільної
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
підлягає залишенню без змін, з таких
підстав.

Судом І інстанції правильно
встановлено, що позивачкою 01 лютого 2005
року при виконанні трудових обов'язків
отримано виробничу травму.

Висновком МСЕК від 03.10.2005 року
встановлено 25% втрати професійної
працездатності, при повторному МСЕК
підтверджено 25% безстроково.

За змістом ст.ст. 21, 28, 30, 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування від нещасного
випадку на виробництві» право на
отримання потерпілим страхових виплат
у разі настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі виплати за
моральну шкоду виникає в особи з дня
встановлення їй висновком МСЕК стійкої
втрати працездатності вперше. Таким
чином, право у позивача на
відшкодування моральної шкоди
внаслідок професійного захворювання
ще до набрання чинності законів на які
посилається апелянт.

Судом І інстанції обґрунтовано
зроблено висновок акт цивільного
законодавства не має зворотної дії у
часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовує цивільну
відповідальність особи, та якщо
цивільні відносини виникли раніше і
регулювались актом цивільного
законодавства який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Доводи відповідача про те, що не надано
суду доказів отримання позивачем
моральних страждань та необґрунтовано
визначено суму відшкодування
моральної шкоди, апеляційний суд
вважає безпідставними. Визначена судом
сума відшкодування моральної шкоди є
справедливою та такою, що відповідає
характеру та ступеню моральних
страждань, стану здоров'я позивача.
Доводи відповідача про те, що
відповідно до ст.1167 ЦК України та ст..
237№ КЗпП України моральна шкода
завдана позивачу повинна
відшкодовуватися роботодавцем, з яким
потерпілий перебував у трудових
відносинах, не приймаються до уваги,
оскільки позивачем відшкодування
моральної шкоди пов'язувалось з
ушкодженням здоров'я внаслідок
виконанням ним трудових обов'язків.
Відповідно до 173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку. Порядок та
види відшкодування такої шкоди
врегульовані Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» та
обов'язок по відшкодуванню
покладається на відповідне відділення
Фонду у редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин.
Таким чином, на спірні правовідносини
ст. 1167 ЦК та 237№ КЗпП України не
розповсюджується.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги відповідача. Виходячи з
наведеного, та враховуючи доводи
апеляційної скарги відповідача,
рішення суду відповідає матеріального
та процесуального права і підстав для
його скасування в межах доводів
апеляційної скарги немає. За таких
обставин апеляційний суд, відповідно
до вимог ст. 308 ЦПК України, відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, як ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись вимогами ст.ст.307, 308, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області відхилити.

Рішення Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 26 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: