Єдиний унікальний номер 205/1599/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2/205/2195/14

205/1599/14-ц

05 червня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дніпрогаз»
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дніпрогаз» 24.02.2014р. звернулося до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1
та ОСОБА_2 уточнивши вимоги просило
зобов'язати солідарно відповідачів
надати доступ представникам ПАТ
«Дніпрогаз» до свого житлового та
підсобного приміщення де розташовані
газові прилади і пристрої для
припинення газопостачання. Позовна
заява мотивована тим, що між сторонами
було укладено договір про надання
населенню послуг з газопостачання та
відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.
Правовідносини, які утворилися між
сторонами, регулюються умовами
договору, в яких чітко визначено коло
прав та обов'язків сторін. Однак,
зобов'язання відповідачами
виконуються неналежним чином, а саме,
оплата отриманих послуг здійснювалася
несвоєчасно та не в повному обсязі, про
що свідчить наявність заборгованості у
розмірі 2 257,84 грн. Ленінським районним
судом м. Дніпропетровська винесено
судовий наказ про стягнення
заборгованості за спожитий природний
газ з відповідачів, який був
спрямований до Відділу державної
виконавчої служби Ленінського району
м. Дніпропетровська для стягнення
заборгованості. 19.04.2013р. ВДВС
Ленінського району, винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві, у зв'язку з тим, що майно,
на яке може бути звернене стягнення, у
боржників відсутнє. У разі не оплати
наданих послуг з газопостачання
протягом 10 днів після отримання
споживачем письмового попередження (з
позначкою про його вручення)
газопостачальне підприємство має
право відключити споживача від
газопостачання. Але всупереч
вищезазначеного, відповідачі
перешкоджають представникам ПАТ
«Дніпрогаз» скористатися своїм правом,
що підтверджується актом від 19.11.2013р.
про не допуск до житлового приміщення.

У своїй заяві до суду представник
позивача просив справу розглядати за
його відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомив. Письмових заяв від нього не
надходило.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані та добуті докази, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що відповідачі
проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).
ПАТ «Дніпрогаз» надає ОСОБА_1 та ОСОБА_2
житлово-комунальні послуги, що
полягають у постачанні природного газу
за їх місцем проживання та для оплати
яких відкрито особовий рахунок НОМЕР_1
(а.с.6).

Згідно з ст.626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до п.4 Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 2246 від 09.12.1999р.
послуги з газопостачання надаються
споживачеві на підставі договору, що
укладається між ним та
газопостачальним підприємством
відповідно до типового договору,
затвердженого у встановленому порядку.
П.п.29, 32 зазначених правил передбачений
обов'язок споживача, так і
газопостачального підприємства
укласти договір в письмовій формі, та
обов'язок останньому видавати
споживачеві безоплатно бланки
договорів, розрахункові книжки з
бланками квитанцій та платіжні
документи встановленого зразка.

Згідно з ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Відповідно до ст.640 ЦК України договір є
укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

Однак відповідачі свої обов'язки щодо
оплати наданих послуг належним чином
не виконують. Так 22.12.2011р. Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська
винесено судовий наказ № 2н-2243/11 про
стягнення заборгованості за спожитий
природний газ з відповідачів в розмірі
1 655,97 грн., та судові витрати понесені
ПАТ «Дніпрогаз» при подачі заяви про
видачу судового наказу до суду, в
розмірі 94,10 грн. (а.с.9).

08.11.2012р. судовий наказ було направлено
до Відділу державної виконавчої служби
Ленінського району м. Дніпропетровська
для стягнення заборгованості. 07.12.2012р.
Ленінським ВДВС відкрито виконавче
провадження. 19.04.2013р. ВДВС Ленінського
району, винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, у зв'язку з тим, що майно,
на яке може бути звернене стягнення, у
боржників відсутнє.

28.05.2013р. позивачем було направлено
письмову вимогу відповідачам про
сплату заборгованості за спожитий
природний газ з попередженням про
припинення газопостачання (а.с.11, 12).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до акту
складеного представниками позивача
19.11.2013р., не допустили останніх для
проведення відключення від
газопостачання за місцем свого
мешкання.

Згідно з п.8 ст.21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено, що виконавець має право
доступу в приміщення, будинки та
споруди для ліквідації аварії,
усунення неполадок
санітарно-технічного та інженерного
обладнання, його встановлення і заміни,
проведення технічних та
профілактичних оглядів і перевірки
показань засобів обліку в порядку,
визначеному законом і договором.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу» від 08.07.2010р. № 2467-VI
споживач зобов'язаний забезпечувати
доступ працівників
підприємства/організації, що
обслуговує систему газопроводів, до
якої приєднаний споживач, до вузлів
обліку газу (у тому числі для
встановлення вузлів обліку газу), які
розташовуються на території споживача.
П.29 вищенаведених правил передбачений
обов'язок споживача безперешкодно
допускати у свої житлові та підсобні
приміщення, де розташовані газові
прилади і пристрої, лічильники газу,
представників газопостачального
(газорозподільного) підприємства після
пред'явлення ними відповідних
службових посвідчень для: локалізації
та ліквідації аварійних ситуацій;
відключення та заміни газових приладів
і пристроїв, усунення порушень і
несправностей в їх роботі, проведення
технічного обслуговування
внутрішньобудинкових систем
газопостачання і дворових
газопроводів, перевірки показань
лічильників газу, наявності та
цілісності пломб на них; демонтажу або
монтажу лічильників газу, пов'язаного з
проведенням їх планової повірки;
звіряння показників фактично
використаних у попередньому році та
першому півріччі поточного року
обсягів природного газу; установлення
лічильника газу, що здійснюється з
ініціативи та за кошти
газопостачальних (газорозподільних)
підприємств або за рахунок інших
джерел.

Відповідно до Конституції України
фізична особа має право зокрема на
життя, право на охорону здоров'я, право
на безпечне для життя і здоров'я
довкілля, право на свободу та особисту
недоторканість, право на
недоторканість особистого і сімейного
життя, право на повагу до гідності та
честі, право на таємницю листування,
телефонних розмов, телеграфної та
іншої кореспонденції, право на
недоторканість житла, право на вільний
вибір місця проживання та на свободу
пересування, право на свободу
літературної, художньої, наукової і
технічної творчості.

Виходячи з вищенаведених норм та
правил, суд приходить до висновку, що на
споживачів не покладено обов'язок
надання доступу до свого житлового та
підсобного приміщення представників
ПАТ «Дніпрогаз» для відключення їх від
газопостачання. Крім того: позивачем не
надано доказів щодо неможливості
відключення відповідачів від
газопостачання без проникнення до
житлового приміщення; не надано
належних та допустимих доказів
укладення договору про надання
населенню послуг з газопостачання між
сторонами; не надані документи в
підтвердження право власності
відповідачів на квартиру яка
розташована в АДРЕСА_1.

Зважаючи на викладене, розглядаючи
даний спір в межах заявлених вимог,
оцінюючи здобуті по справі докази щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ПАТ
«Дніпрогаз» не підлягають задоволенню.

Згідно з ст.88 ЦПК України, судові
витрати не відшкодовуються, оскільки в
задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.626, 638, 640 Цивільного кодексу України,
Правила надання населенню послуг з
газопостачання, затверджені
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 2246 від 09.12.1999р., Закон України «Про
житлово-комунальні послуги»., Закон
України «Про засади функціонування
ринку природного газу» від 08.07.2010р. №
2467-VI, ст. ст.10-11, 59-60, 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст.209,
212-215, 218 Цивільно-процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Дніпрогаз» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.В.
Залімська