Провадження №2/485/454/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Снігурівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Горохівської сілької ради
Снігурівського району Миколаївської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2014 року позивачка звернулася
до суду з вказаним позовом. В позові
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік - ОСОБА_2 Після його смерті
відкрилася спадщина на житловий
будинок з господарськими та побутовими
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1
який був наданий чоловіку як
переселенцю в 1977 році совхозом
«Плодоовочевий» та за який він сплатив
визначену вартість. За оформленням
спадкових прав після смерті чоловіка
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом за
відсутності правовстановлюючого
документу на будинок. Через таке вона
позбавлена можливості оформити свої
спадкові права, а тому просить визнати
за нею право власності на вказаний
житловий будинок в порядку
спадкування.

В судове засідання позивачка не
з"явилася, суду надала заяву про
розгляд справи у її відсутність, позов
підтримує.

Відповідач в судове засідання не
з»явивився, до суду надав заяву про
розгляд справи у його відсутність,
проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивачка по
справі та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 09 травня 1973
року (а.с.13).

У 1977 році ОСОБА_1 у складі сім»ї свого
чоловіка ОСОБА_2 прибула у 1977 року в
с.Садове Снігурівського району на
підставі переселенського квитка
НОМЕР_1 від 23.09.1977 року, що підтверджує
довідка Горохівської сільської ради
Снігурівського району Миколаївської
області від 19.03.1999 року (а.с.9).

Як стверджує позивачка після їх з
чоловіком переселення їм радгоспом
«Плодоовочевий» було передано для
проживання житловий будинок.

Означене підтвержене прибутковою
квитанцією №76 від 15.03.1983 року згідно
якої ОСОБА_2 виплачував позику за
будинок радгоспу «Плодоовочевий», а
згідно довідки того ж радгоспу від 25
травня 1983 року по особовому рахунку
позичальника ОСОБА_2 заборгованості за
будинок НОМЕР_2 в с.Садове не рахується.

Відповідно до пункту 1 Постанови Ради
Міністрів УРСР від 30.08.1973року №400 «Про
пільги по переселенню» передбачалося,
що радгоспи повинні були надавати
сім'ям переселенців у рік вселення
окремі жилі будинки або квартири,
присадибні ділянки в установлених
розмірах, а п.6 Держбанк СРСР повинен
був надавати колгоспам і радгоспам
кредити на будівництво жилих
будинків з надвірними будівлями для
сімей переселенців у розмірах і на
умовах погашення цих кредитів за
рахунок коштів державного бюджету,
коштів господарства і власних коштів
переселенців.

Згідно п.7 вказаного Положення житловий
будинок з надвірними будівлями
переходить в особисту власність
переселенців після погашення ними
своєї частки кредиту.

Таким чином, станом на 15 травня 1983 року
вищевказаний житловий будинок з
надвірними спорудами перейшов в
особисту власність ОСОБА_2, але
документально таке оформлено не було,
свідоцтво про право власності на
будинок не видавалося (а.с.17).

Для обслуговування даного житлового
будинку ОСОБА_2 отримав у власність
земельну ділянку площею 0,15 га., що
підтверджується державним актом на
право приватної власності, виданим 26
травня 1994 року Горохівською сільрадою
(а.с.7-8).

У 1999 році ОСОБА_2 виготовив технічний
паспорт на будинок за адресою АДРЕСА_2.
За даними інвентаризації будинок
складається із: А1 житлового будинку, а-1
веранда,Б1 -літня кухня,
Г1-веранда,В1-сарай,Г1-погріб,Д1-гараж,Е1-с
арай,Ж1-сарай,З1-вбиральня,№1-кран,№2-вор
ота,№3-забор,I -відмостка, II-замощення.

За рішенням виконкому Горохівської
сільської ради №35 від 16.12.2011 року
уточнено вулицю та номер житлового
будинку та земельної ділянки власника
ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 (а.с.15).

За даними по господарського обліку
Горохівської сільської ради головою
домогосподарства в АДРЕСА_1 значиться
ОСОБА_2 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що 02.01.2013
року виконавчим комітетом
Горохівської сільської ради внесено
актовий запис про смерть № 1 та видано
відповідне свідоцтво за № НОМЕР_3 (а.с.6).

На час його смерті разом з ним
проживала та була зареєстрована ОСОБА_1
(а.с.5,14), яка у встановлений строк
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті чоловіка. Заповіту померлий за
життя не складав. Зазначене
підтверджене копією спадкової справи
(а.с.24-27).

Листом державного нотаріуса
Снігурівської державної нотаріальної
контори від 09.08.2013 року відмовлено
ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок (а.с.4).

Між сторонами склалися цивільні
правовідносини з спадкування.

До відносин з спадкування слід
застосувати норми чинного ЦК України,
який діє на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права.
Як передбачено ст.328 ЦК України право
власності набувається в порядку,
визначеному законом, та на підставах не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно до норми ст. 392 ЦК України
вбачається, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати їм
документа, який засвідчує його права
власності.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до
уваги, що спадкодавець за життя набув
право на житловий будинок, який
позивачка успадкувала за законом, у
встановлений строк звернулася за
прийняттям спадщини, але позбавлена
можливості оформити свої спадкові
права за відсутності
правовстановлюючого документу на
будинок, то суд приходить до висновку
про задоволення позову позивачки й
визнання за нею права власності на
будинок в порядку спадкування,
оскільки іншої можливості оформити
своє право на спадкування позивачка не
має.

Суд не стягує судові витрати з
відповідача на користь позивача за
відсутності такої вимоги у позові.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 88, 209, 212- 218, 293, 294 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Горохівської сілької
ради Снігурівського району
Миколаївської області про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 що
складається з А1 житлового будинку, а-1
веранда,Б1 -літня кухня,
Г1-веранда,В1-сарай, Г1-погріб, Д1-гараж,
Е1-сарай, Ж1-сарай, З1-вбиральня, №1-кран,
№2-ворота, №3-забор, I -відмостка,
II-замощення, в порядку спадкування за
законом, після смерті чоловіка ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Снігурівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ