22-ц/775/411/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Сараєв І.А.
Доповідач Попова С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.,

суддів
Гаврилової Г.Л., Попової С.А.,

при секретарі
Одінцові Е.В.,

розглянувши у судовому засіданні в
місті Маріуполі апеляційну скаргу
Державного підприємства
«Маріупольський морський торговельний
порт» на рішення Приморського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 16 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Маріупольський морський торговельний
порт» про скасування наказу про
притягнення до відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним позовом, в якому зазначив,
що 07.06.2013р. відносно нього, як водія
автогосподарства ДП «Маріупольський
морський торговельний порт» (далі - ДП
«ММТП», порт) був виданий наказ № 368,
яким він підвергнутий дисциплінарному
стягненню у вигляді догани за
порушення робочої інструкції водія
автотранспортних засобів
автогосподарства порту ДП «ММТП», а
саме за використання службового
транспорту без необхідності. Вважає
наказ № 368 незаконним, і просить його
скасувати, оскільки цей акт складений у
відношенні нього як водія
автогосподарства ДП «ММТП», в той час
як він був водієм Служби надзвичайних
ситуацій відділу мобілізаційної
роботи ЦВ та НС ДП «ММТП»; до
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани його притягнуто за спливом
передбаченого ст. 148 КЗпП України
місячного строку, оскільки скоєння ним
поставленого в провину ДТП трапилося
08.01.2013р., а наказ про накладення
стягнення винесено у червні 2013р.;
посилання в наказі на матеріали
службового розслідування служби
морської безпеки ДП «ММТП», а також на
використання ним транспорту
підприємства без виробничої
необхідності не відповідають
дійсності; наказ, де відзначено намір
роботодавця притягнути його і до
повної матеріальної відповідальності,
ухвалений формально, аби покласти на
нього в подальшому зобов'язання
відповідати матеріально в регресному
порядку за ДТП з ОСОБА_2

Рішенням Приморського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
16 січня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено. Скасовано наказ № 368 ДП
«ММТП» від 07.06.2013р. відносно ОСОБА_1 про
притягнення його до відповідальності у
вигляді догани.

Не погоджуючись з рішенням суду і
посилаючись в апеляційній скарзі на не
повне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права, відповідач ДП
«ММТП» просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника порту - ОСОБА_3, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
заперечення проти скарги позивача
ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_4,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах
із Маріупольським морським
торговельним портом, в-останнє з
01.03.2008р. займаючи посаду водія
автотранспортних засобів Служби
надзвичайних ситуацій відділу
мобілізаційної роботи ЦО та НС порту.

Судом встановлено, що 08.01.2013р. ОСОБА_1,
керуючи службовим автомобілем «УАЗ»,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
належить ДП «ММТП», рухаючись по вул.
Бакінській, при виїзді на перехрестя з
вул. Ушакова в Приморському районі м.
Маріуполя, не надав переважне право
проїзду транспортного засобу
автомобілю «Hyundai», державний номерний
знак НОМЕР_2, який рухався по головній
дорозі під керуванням його власника
ОСОБА_2, в результаті чого відбулось
зіткнення транспортних засобів з
отриманням ними технічних пошкоджень.

Зазначена дорожня подія стала приводом
для винесення наказу № 368 «Про
притягнення до відповідальності водія
автогосподарства ОСОБА_1.», згідно з
яким позивачеві оголошено догану за
порушення п.п. 2.13, 2.20 Робочої інструкції
водія автотранспортних засобів
автогосподарства порту, у зв'язку зі
скоєнням позивачем ДТП під час
керування ним транспортом
підприємства без виробничої потреби,
не при виконанні трудових обов'язків.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ДТП
відбулася 08.01.2013р., а наказ про
притягнення позивача до
відповідальності був виданий 07.06.2013р.,
тобто через п'ять місяців після його
вчинення, з порушенням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності за ст. 148 КЗпП України.
На підставі цього суд дійшов висновку,
що оскаржуваний наказ не відповідає
вимогам закону і підлягає скасуванню.

З такими висновками не можна не
погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України
працівники зобов"язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу,
додержуватися трудової і
технологічної дисципліни, вимог
нормативних актів про охорону праці,
дбайливо ставитися до майна власника, з
яким укладено трудовий договір.

Стаття 147 ч. 3 КЗпП України передбачає
накладення стягнення за порушення
трудової дисципліни за законодавством,
статутами і положеннями про
дисципліну.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Як з'ясовано, постановою Приморського
районного суду міста Маріуполя від
07.02.2013р., що набула чинності, ОСОБА_1
визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення за
ст. 24 КУпАП - скоєнні ДТП в результаті
порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху
України, і на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу.

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_5,
що є інженером техніки безпеки бази
внутрішньої механізації порту,
повідомив про поінформування у січні
2013 року керівництва порту про настання
ДТП за участю водія ОСОБА_1

В ході апеляційного перегляду справи
був допитаний начальник СНС порту
ОСОБА_6, який пояснив, що про настання
ДТП за участю автомобіля порту під
керівництвом водія ОСОБА_1 він
повідомив керівництво в особі
головного інженера порту Бикова і
начальника служби безпеки Чумаченка.
За вказівкою керівництва він 14.01.2013р.
приймав участь в дослідженні
спеціалістом-автотоварознавцем
пошкодженого у ДТП автомобіля ОСОБА_2

Ці свічення підтверджені підписом
вказаної особи, як представника порту,
у акті огляду транспортного засобу від
14.01.2013р., що мається в матеріалах
цивільної справи за позовом ОСОБА_2,
поданого до суду ще у березні 2013 року,
до ДП «ММТП» і ПАТ «УАСК АСКА» (а.с. 20
справи № 266/1621/13-ц), що була оглянута в
ході апеляційного провадження у
справі.

У зв"язку з виявленим фактом порушення
трудової дисципліни роботодавець
зажадав пояснення від працівника, що
допустив порушення, відповідно до ст. 149
КЗпП України.

Так, перша пояснювальна позивача була
оформлена на наступний день після ДТП -
09.01.2013р. на ім'я начальника служби БДД
порту Чумаченка Н.П., де він зазначав, що
в момент ДТП були присутні начальник ЦО
і НС Давиденко А.В. і начальник служби
ЦО і НС ОСОБА_6 В-друге, позивач написав
пояснювальну записку на ім'я
начальника СБДД порту Чумаченка Н.П.
24.05.2013р.

Проте, дисциплінарне стягнення
застосовано до позивача лише 07.06.2013р.,
за спливом майже 5 місяців від вчинення
проступку (08.01.2013р.) і наявності
принаймні з 14.01.2013р. у адміністрації
порту відомостей про вчинене
працівником порушення.

При цьому, ані в суді першої інстанції,
ані в апеляційному суді відповідачем
не надано матеріалів, які б переконливо
свідчили про тривання перевірки
службою морської безпеки факту
порушення позивачем трудової
дисципліни понад встановлені
законодавством строки з поважних
причин, що могло б бути підставою при
вирішенні даного спору для
застосування положень ч. 2 ст. 148 КЗпП
України.

Відтак, твердження адміністрації порту
про дату виявлення проступку - 24.05.2013р. -
є неспроможними, до яких колегія суддів
ставиться критично, погоджуючись з
висновками суду.

До того ж роботодавцем у змісті
оскаржуваного наказу № 368 від 07.06.2913р.
зазначалось, що за збігом тривалого
часу після ДТП, що відбулась 08.01.2013р.,
підстави для позбавлення ОСОБА_1 премії
на час складання наказу сплили. Однак
роботодавцем, не послідовно, на погляд
колегії суддів, було піддано позивача
дисциплінарному стягненню у вигляді
догани попри сплив строку,
регламентованого ч. 1 ст. 148 КЗпП
України.

Крім того, в ході розгляду справи в суді
першої інстанції, так і в апеляційному
суді не спростовано факту потрапляння
ОСОБА_1 на службовому транспортному
засобі підприємства у
дорожньо-транспортну пригоду у період
робочого часу позивача і не доведено
іншими матеріалами, окрім змісту
оскаржуваного наказу, порушення
позивачем п. 2.20 Робочої інструкції
водія автотранспортних засобів
автогосподарства, яким водію
заборонено зокрема, користуватись
автомобілем в особистих цілях чи
займатися особистими справами у
робочий час тощо.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

За положеннями ст. 1 КЗпП України
законодавство про працю встановлює
всемірну охорону трудових прав
працівників.

Тому, суд першої інстанції, визнаючи
незаконним наказ № 368 від 07.06.2013р.,
ухвалив рішення про відновлення
порушених трудових прав позивача, що
грунтується на принципі
справедливості.

Твердження у рішенні, що позивач не
працював і не значився працівником
автогосподарства ДП «ММТП», враховуючи
встановлені в ході апеляційного
провадження обставини, щодо
перебування ОСОБА_1 у трудових
відносинах із портом і визначення його
особи в оскаржуваному наказі як водія
порту - не призвело до неправильного
вирішення справи, вмотивованого
положеннями ст. 148 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції в достатньому обсязі
встановив обставини справи за
позовними вимогами ОСОБА_1, правильно
застосував матеріальний закон, дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність у роботодавця підстав для
застосування щодо позивача заходу
дисциплінарного впливу у вигляді
догани, вмотивованого спливом
передбаченого законом строку
притягнення особи до дисциплінарної
відповідальності, задовольнивши позов
про скасування наказу № 368, що порушує
права позивача.

Порушень норм процесуального права,
які б могли призвести до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

За таких обставин, на підставі ст. 308 ЦПК
України апеляційна скарга ДП
«Маріупольський морський торговельний
порт» підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Маріупольський морський
торговельний порт» відхилити.

Рішення Приморського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
16 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий

Судді