Справа № 757/2054/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/6251/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Волкова
С.Я.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого
судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко
Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі:
Пікало К.В.

за участю: представника відповідача -
Муквич А.О.

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Печерського районного суду
м.Києва від 25 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до державного
нотаріуса Шостої Київської державної
нотконтори Груша Олени В»ячеславівни,
головного управління юстиції у м.Києві,
третя особа: ОСОБА_4, про скасування
свідоцтва опікуна на майном фізичної
особи, яка визнана безвісно
відсутньою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до державного нотаріуса
Шостої Київської державної контори
Груша О.В. про скасування свідоцтва
опікуна над майном фізичної особи, яка
визнана безвісно відсутньою.

Свої вимоги обґрунтовував тим,
що 29 січня 2013 року державним
нотаріусом Шостої Київської державної
контори Груша О.В. було посвідчено
свідоцтво опікуна над майном фізичної
особи, яка визнана безвісно відсутньою
й згідно вказаного свідоцтва опікуном
над майном ОСОБА_7, яка за рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
20 червня 2011 року визнана безвісно
відсутньою, є ОСОБА_4 Враховуючи, що
свідоцтво нотаріусом видано з
порушенням норм законодавства, просив
визнати такі дії державного нотаріуса
незаконними, скасувати свідоцтво.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 25 березня 2014 року відмовлено
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
державного нотаріуса Шостої Київської
державної контори Груша О.В., Головного
управління юстиції у м. Києві, третя
особа: ОСОБА_4 про скасування свідоцтва
опікуна над майном фізичної особи, яка
визнана безвісно відсутньою.

Не погоджуючись з зазначеним
рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі послався на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими та
неповне з'ясування обставин справи, що
призвело до неправильного її
вирішення.

Зокрема, зазначив, що ні оскаржуваним
рішенням, ні запереченнями відповідача
не спростовано факт порушення
нотаріусом порядку при встановленні
опіки над майном безвісно відсутньої
та не надано правову оцінку
оскаржуваному свідоцтву, видача якого
неврегульована жодною нормою, жодним
нормативно-правовим актом. На думку
апелянта дії державного нотаріуса
Шостої київської державної контори по
видачі свідоцтва опікуна над майном
фізичної особи, яка визнана безвісно
відсутньою, є незаконними та порушують
його права на власність.

В судове засідання ОСОБА_5, державний
нотаріус Шостої Київської державної
нотаріальної контори не з'явилися, про
день та час розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення
(а.с.96,98), причини своєї неявки суду не
повідомили у зв'язку з чим колегія
суддів вважала за можливе розглянути
справу у їх відсутність відповідно до
вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням
Печерського районного суду м.Києва від
20 червня 2011 року, що набрало законної
сили, задоволено заяву ОСОБА_4 та
визнано ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно
відсутньою, Задовольняючи заяву ОСОБА_4
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_7 протягом тривалого часу більше
ніж один рік відсутня в місці її
постійного проживання, яким є квартира
АДРЕСА_1 (а.с. 22-23).

23 січня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
Шостої Київської державної
нотаріальної контори із заявою, в якій
просив згідно ст.44 ЦК України
встановити опіку над майном безвісно
відсутньої ОСОБА_7 та видати йому
свідоцтво опікуна.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_4
державним нотаріусом Шостої Київської
державної нотаріальної контори Груша
О.В. 29 січня 2013 року видане свідоцтво
опікуна над майном фізичної особи, яка
визнана безвісно відсутньою, яким
посвідчено, що на підставі статті 44 ЦК
України опікуном майна ОСОБА_7, яка за
рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 20 червня 2011 року визнана
безвісно відсутньою, є ОСОБА_4 (а.с.4).
Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №
11-268.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що нотаріус діяла в межах своїх
повноважень, нею не було порушено чинне
законодавство і права та інтереси
позивача ОСОБА_5

Виходячи з наявних у матеріалах справи,
досліджених судом першої інстанції
доказів, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції щодо
підстав для відмови у задоволенні
позовних вимог відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону. Норми
матеріального права відповідно до
спірних правовідносин застосовані
правильно.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
нотаріат» нотаріат - це система органів
і посадових осіб, на які покладено
обов'язок посвідчувати права, а також
факти, що мають юридичне значення, та
вчиняти інші нотаріальні дії,
передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

Зі змісту статті 44 ЦК України на
підставі рішення суду про визнання
фізичної особи безвісно відсутньою
нотаріус за останнім місцем її
проживання описує належне їй майно та
встановлює над ним опіку. Опікун
управляє майном в інтересах особи, яка
визнана безвісно відсутньою, приймає
виконання цивільних обов'язків на
користь особи, яка визнана безвісно
відсутньою.

Відповідно до ст.39 ЦПК України права,
свободи та інтереси особи, яка визнана
безвісно відсутньою, захищає опікун,
призначений для опіки над її майном.

Системний аналіз наведених правових
норм, дає підстави вважати, що рішення
суду про визнання особи безвісно
відсутньою після набрання ним
законної сили є підставою для опису
майна безвісно відсутньої особи
нотаріусом та для прийняття ним
рішення про встановлення опіки над
майном цієї особи.

Видача свідоцтва є документальною
формою підтвердження факту
встановлення опіки і виникнення
відповідних прав та обов'язків.

Отже, вчинення державним нотаріусом
Шостої київської державної
нотаріальної контори нотаріальної дії
щодо вчинення посвідчувального напису
та видачі свідоцтва опікуна над майном
фізичної особи, яка визнана безвісно
відсутньою, не суперечить
законодавству України.

Крім того, як убачається з матеріалів
справи, рішенням апеляційного суду
м.Києва від 13 листопада 2013 року рішення
Печерського районного суду м.Києва від
15 серпня 2013 року в частині відмови у
задоволенні позову про витребування
нерухомого майна від добросовісного
набувача скасовано та ухвалено у цій
частині нове рішення про задоволення
позову ОСОБА_4 Витребувано у ОСОБА_5 як у
добросовісного набувача квартиру
АДРЕСА_1 та повернуто її у власність
ОСОБА_7 Рішення апеляційного суду
набрало законної сили і знаходиться в
стадії виконання.

Оскільки цим рішенням підтверджено
право власності саме ОСОБА_7 на
квартиру АДРЕСА_1, колегія суддів
відхиляє доводи апеляційної скарги в
тій частині, що видачею свідоцтва
порушуються права ОСОБА_5 як власника
на цю квартиру.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що суд першої
інстанції з достатньою повнотою
з'ясував обставини справи, зібраним
доказам дав належну оцінку, правильно
застосував норми матеріального права й
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення. Доводи апелянтів не
спростовують наведеного і зроблених в
рішенні суду першої інстанції
висновків, в зв'язку з чим підстави для
його скасування і задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення ухвалено судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
доводи апеляційної скарги його
висновків не спростовують.

З огляду на викладене,
передбачених ст.309 ЦПК України підстав
для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції по даній справі
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-308, 313-317, 218 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду
м.Києва від 25 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: