Єдиний унікальний номер 0552/7350/12
Номер провадження 22-ц/775/4757/2014
Головуючий у 1 інстанції Мащенко С.В.
Доповідач Корчиста О.І.
06 червня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
суддів:
Прокопчук Л.М., Хейло Я.В..
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 15 січня
2014 року по цивільній справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Перша Макіївська державна
нотаріальна контора про надання
додаткового строку для подачі заяви
про прийняття спадщини,
Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 15 січня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: Перша Макіївська
державна нотаріальна контора про
надання додаткового строку для подачі
заяви про прийняття спадщини
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати судове рішення та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог,
через неповне з`ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що суд першої інстанції не звернув
увагу на те, що ним пропущено
шестимісячний строк для прийняття
спадщини з поважної причини, оскільки
через те, що відповідачі на його
прохання не надали свідоцтво про
смерть спадкоємця (його батька), йому
необхідно було звертатися до органа
реєстрації цивільного стану для
отримання його дублікату, а в
подальшому до нотаріальної контори для
отримання інформаційної довідки.
Зазначає, що фактично прийняв спадщину
у вигляді спірного будинку, оскільки
зареєстрований та фактично проживає в
ньому та здійснює витрати на його
утримання.

Відповідач ОСОБА_3, який також діє в
інтересах ОСОБА_2 в судовому засіданні
апеляційного суду заперечував проти
доводів апеляційної скарги, просив її
відхилити.

Апелянт та третя особа в судове
засідання апеляційного суду не
з`явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 є власником жилого будинку з
належними до нього надвірними
побудовами за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
02.12.1987 року (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про смерть
НОМЕР_1, виданого повторно 20.03.2012 року
Міським відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області, ОСОБА_4 (батько
позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий
запис № 1482 (а. с. 4).

Відповідно до домової книги та копії
паспорту громадянина України НОМЕР_2,
виданого 16.12.1995 року Совєтським РВ
Макіївського МУ УМВС України в
Донецької області на ім'я ОСОБА_1,
позивач з 17.05.2001 року зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 9-10).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_1 не було доведено
існування поважних причин, внаслідок
яких він був позбавлений можливості
особисто подати до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини
письмової заяви про прийняття ним
спадщини або надіслати таку поштою, або
що після відкриття спадщини у нього
виникли об'єктивні, непереборні або
інші істотні труднощі, які створили
йому перешкоди для звернення до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

У відповідності до ст. ст. 1269,1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав спільно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто протягом шести
місяців з час відкриття спадщини.

Згідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шести місяців з
часу відкриття спадщини, він не заявив
про відмову від неї.

Статтею 1272 ЦК України визначено, що за
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини; за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо
спадкоємець пропустив шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, закон
гарантує йому право на звернення до
суду з позовом про визначення
додаткового строку на подання такої
заяви. Такий позов підлягає
задоволенню, якщо позивач надасть
докази наявності поважних причин
пропуску строку для прийняття
спадщини. Поважними при цьому слід
визнавати такі причини, які з огляду на
моральні норми суспільства
виправдовують поведінку спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.24
постанови «Про судову практику у
справах про спадкування» №7 від 30
травня 2008 року роз'яснив, що вирішуючи
питання визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на чинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними
такі причини пропуску строку для
подання заяви про прийняття спадщини
як юридична необізнаність позивача
щодо строку та порядку прийняття
спадщини, необізнаність особи про
наявність спадкового майна, похилий
вік, непрацездатність, незнання про
існування заповіту, встановлення судом
факту, що має юридичне значення для
прийняття спадщини, невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

Поважними є такі причини пропуску
строку: тривала хвороба, перебування
спадкоємця тривалий час за межами
України, відбування покарання в місцях
позбавлення волі, перебування на
строковій військовій службі в Збройних
Силах України тощо.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої
інстанції відповідно до приписів ст.212
ЦПК України, виходив із того, що
наведені позивачем обставини не
свідчать про поважність причин
пропущення строку для прийняття
спадщини, висновки суду ґрунтуються на
встановлених обставинах та
відповідають вимогам закону.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у
визначенні йому додаткового строку для
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4, оскільки у позивача відсутні
будь-які об'єктивні та непереборні
труднощі для подання зави про
прийняття спадщини у встановлений
законом строк, а тому підстав для
задоволення апеляційної скарги не має.

Суд першої інстанції також правильно
зазначив, що позивач був обізнаний про
відкриття спадщини та мав для
реалізації своїх спадкових прав
достатній шестимісячний строк,
визначений положеннями Цивільного
кодексу України.

Доводи апеляційної скарги (аналогічні
доводам позовної заяви) спростовуються
матеріалами справи та обґрунтованими
висновками суду, викладеними у рішенні,
яке ґрунтується на нормах діючого
законодавства та постановлене в межах
заявлених позовних вимог.

Таким чином, рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому апеляційний
суд на підставі ст.308 ЦПК України
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Макіївки Донецької області від
15 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді