Справа № 522/6603/14-ц
Номер провадження № 2/522/5533/14
РІШЕННЯ

Іменем України

« 27» травня 2014 року

м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Суворової О.В.,

при секретарі - Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення фактів, що має юридичне
значення, визнання права власності на
спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
родинних відносин, встановлення факту
приналежності документу, визнання
права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних
вимог позивач посилалася на те, що її
матері - ОСОБА_4, доньці - ОСОБА_2 і онуці -
ОСОБА_3 на праві спільної часткової
власності в рівних частках, по 1/3
частині кожному, належить квартира
АДРЕСА_1. Вказана квартира складається
з однієї кімнати загальною площею
36,0кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати - ОСОБА_4
померла. Після її смерті відкрилася
спадщина на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1.

Позивач посилається на те, що вона є
єдиною донькою спадкодавця ОСОБА_4 і
спадкоємцем першої черги. До
нотаріальної контори після смерті
матері не зверталася, оскільки
фактично прийняла спадщину. Мати була
людиною похилого віку, потребувала
догляду і вони із спадкодавцем
проживали разом протягом тривалого
часу в квартирі АДРЕСА_1 до самої смерті
матері. До теперішнього часу спірна
квартира є її постійним житлом, вона
обслуговує її і оплачує комунальні
витрати разом з відповідачами - донькою
і онукою. Стверджує, що між нею, як
спадкоємцем першої черги і іншими
співвласниками - відповідачами спори
щодо спадкового майна відсутні,
відповідачі не оспорюють її право на
спадщину.

Позивач також звернула увагу на
обставини, внаслідок яких вона не мала
можливості оформити спадщину в
нотаріальній конторі: в свідоцтві про
народження позивача ОСОБА_1 ім'я
матері та по батькові написані
російською мовою « ОСОБА_4»; в
свідоцтві про право власності на житло
матері, вказано « ОСОБА_4»; в свідоцтві
про смерть матері вказано «ОСОБА_4» (
тобто не співпадають ОСОБА_4 - ОСОБА_4).

Таким чином, в документах, які були
видані при житті матері позивача і
після її смерті в імені і по батькові не
співпадають правописи. При своєму
житті мати не виправила описки.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просить:

1.

встановити факт родинних відносин, а
саме визнати , що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.,
місце народження м. Одеса, є рідною
донькою ОСОБА_4 (ОСОБА_4) , яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1;

2.

встановити факт, що правовстановлюючий
документ - свідоцтво про право
власності на житло від 07.06.1993р. в
частині співвласника «ОСОБА_4»
належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 (ОСОБА_4)»;

3.

встановити факт, що ОСОБА_1 фактично
прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 після смерті матері -
ОСОБА_4 (ОСОБА_4), яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1;

4.

визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на спадщину, яка відкрилася після
смерті ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
а саме право власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1, яка складається в
цілому з однієї кімнати житловою
площею 19,6кв.м, ванної площею 2,7кв.м,
вбиральні площею 1,3кв.м, передпокою
площею 4,0кв.м, кладовки 0,4кв.м.

Представник позивача підтримав
позовну заяву. Відповідачі до суду не
з'явилися, про день і час розгляду
справи сповіщені, до суду надана
письмова заява про розгляд справи за їх
відсутності. В заяві відповідачі
також зазначили , що позивач ОСОБА_1 є
єдиною рідною донькою, єдиним
спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4, просили задовольнити позов в
повному обсязі. Окрім того , звернули
увагу на те, що єврейські імена та
прізвища, імена по батькові складні в
перекладі, з роками переклад і
викладення одного й того ж імені,
прізвища, імені по батькові,
відрізняється, плутається офіційний
переклад і переклад, якій існує в
побуті.

Розглянувши матеріали, дав оцінку
доказам, що зібрані по справі, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються вимогами
Розділу IV. Окреме провадження ЦПК
України, ЦК України в редакції 1963р.
Розділ VII Спадкове право.

Позивачем по справі є ОСОБА_1, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказане
підтверджується свідоцтвом про
народження позивача, в якому зазначені
батьки: ОСОБА_5; мати ОСОБА_4 ( імена
написані російською мовою).

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача померла. В
свідоцтві про смерть матері позивача
значиться, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_4.

Факт родинних відносин між фізичними
особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК)
встановлюється у судовому порядку,
коли цей факт безпосередньо породжує
юридичні наслідки для заявника: право
на спадщину, право на пенсію у зв'язку
із втратою годувальника, одержання
компенсації тощо. Заявниками у справі
про встановлення факту родинних
відносин можуть бути, в тому числі,
спадкоємці померлої особи, які мають
право на спадщину як за законом, так і
за заповітом і для яких у зв'язку із
встановленням факту родинних відносин
мають настати певні юридичні наслідки.

Відповідачі в заяві не заперечували, що
позивач ОСОБА_1, їх мати і бабуся, є
рідною донькою ОСОБА_4. Вона як рідна
донька постійно проживала з матір'ю,
доглядала її до самої смерті, поховала
за свій рахунок і до теперішнього часу,
внаслідок традицій, доглядає за її
могилою.

Дав оцінку вказаним вище доказам, суд
вважає можливим встановити факт
родинних відносин, а саме , що позивач
ОСОБА_1 є рідною донькою померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Спадкодавцю, ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві власності
належала 1/3 частка квартири АДРЕСА_1.
Вказане підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло від
07.06.1993р. Право власності зареєстровано
у передбаченому законом порядку . Між
тим, при видачі свідоцтва про право
власності в переліку співвласників
житла зазначено «ОСОБА_4» , тобто не
співпадає ОСОБА_4 - ОСОБА_4, ОСОБА_4 -
ОСОБА_4 .

В своїй заяві відповідачі, які
є співвласниками спірної квартири,
підтвердили, що ОСОБА_4 - це їх рідна
бабуся і прабабуся .

Коли установи, які видали
документи, не можуть виправити
допущені в них помилки, відповідно до п.
6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право
звернутися до суду із заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документа. Проте
сам по собі факт належності документа
не породжує для його власника жодних
прав, юридичне значення має той факт, що
підтверджується документом. Таким
чином, для заявника важливо не так
одержання документа, як оформлення
особистих чи майнових прав, що
випливають із цього факту. Це означає,
що в судовому порядку можна встановити
належність громадянину такого
документа, який є правовстановлюючим.

Дав оцінку доказам, що зібрані
по справі, суд вважає можливим
встановити факт, що правовстановлюючий
документ - свідоцтво про право
власності на житло від 07.06.1993р., яке
видано згідно з розпорядженням №11288,
зареєстровано і записано у реєстрову
книгу №7-702, в частині співвласника
«ОСОБА_4» належить померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ( ОСОБА_4).

По матеріалам справи встановлено, що
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 На час
відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4
діяв ЦК України в редакції 1963р.

Діючий ЦК України набрав чинності з
01.01.2004р.

Пунком 4 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України 2004р. передбачено,
що Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли, або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України передбачено, що
Правила книги шостої Цивільного
кодексу України застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не
була прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом. При
застосуванні пунктів 4,5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК необхідно
враховувати роз'яснення, які містяться
в абз.3п1 Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008р.№7.

В абз.2п1 вказаного Пленуму
врегульовано, що відносини спадкування
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004року.

В абз.3 п1 Пленуму було передбачено, що у
разі відкриття спадщини до зазначеної
дати, застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила ЦК УРСР (далі ЦК УРСР), у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом. У разі, коли
спадщина відкрилася до набрання
чинності ЦК і строк на її прийняття не
закінчився до 1 січня 2004року, спадкові
відносини регулюються цим Кодексом.

По матеріалам справи встановлено, що
спадкодавець ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщина відкрилася в
2002р., строк на прийняття спадщини
закінчився також на час дії ЦК УРСР.
Таким чином , суд вважає, що вимоги
позивача щодо визнання права власності
на спадкове майно слід вирішувати з
урахуванням вимог ЦК УРСР.

При зверненні до суду позивач ОСОБА_1
посилалася на те, що вона є єдиним
спадкоємцем після смерті матері,
ОСОБА_4, заповіт спадкодавець при
своєму житті не складала, інших
спадкоємців немає. Крім того, позивач в
позові зазначила, що після смерті
матері вона фактично прийняла спадщину
у вигляді 1/3 частини спірної квартири і
постійно користується нею до
теперішнього часу. Вказане
підтверджується в заяві відповідачів,
вони також зазначили, що не оспорюють
право позивача на спадкове майно.

Ст.549 ЦК УРСР України визначені
дії, за якими визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, а саме,
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном; якщо
він подав до нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. До нотаріальної
контори позивач ОСОБА_1 не зверталася,
але встановлено, що вона фактично
прийняла спадщину після смерті матері.
Дав оцінку доказам, що зібрані по
справі, суд дійшов висновку встановити
юридичний факт, а саме встановити, що
спадкоємець ОСОБА_1 фактично прийняла
спадщину у вигляді 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1, яка складається з однієї
кімнати загальною площею 36,0кв.м.

Судом встановлено, що
спадкоємець ОСОБА_1 є рідною донькою
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
Спадкоємець, позивач ОСОБА_1,
фактично прийняла спадщину після
смерті матері. З урахуванням вимог ст.
549 ЦК УРСР, в редакції 1963р., суд дійшов
висновку про необхідність визнати за
ОСОБА_1 право власності на спадкове
майно, а саме на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1, яка складається з однієї
кімнати, загальною площею 36,0кв.м.

Керуючись ст. ст. 10,11,58,60,212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення
фактів, що має юридичне значення,
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а
саме , що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., місце
народження : м. Одеса , є рідною донькою
ОСОБА_4 (ОСОБА_4), яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити факт, що правовстановлюючий
документ - свідоцтво про право
власності на житло від 07.06.1993р. (
свідоцтво видано згідно з
розпорядженням №11288, зареєстровано і
записано у реєстрову книгу №7-702) в
частині співвласника «ОСОБА_4»
належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 ( ОСОБА_4)»

Встановити факт, що ОСОБА_1 фактично
прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 після смерті матері -
ОСОБА_4 (ОСОБА_4), яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на спадщину, яка відкрилася після
смерті ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
а саме право власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1, яка складається в
цілому з однієї кімнати житловою
площею 19,6кв.м, ванної площею 2,7кв.м,
вбиральні площею 1,3кв.м, передпокою
площею 4,0кв.м, кладовки 0,4кв.м.

Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку
протягом 10 днів з дня проголошення до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
суд першої інстанції.

Суддя
О.В.Суворова

27.05.2014