У х в а л а

16 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Штелик С.П.,

Касьяна О.П.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

від 28 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 в інтересах малолітніх дітей
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті
особи: Виконавчий комітет Стрийської
міської ради, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про знесення
самовільно збудованої споруди та
заборону вчиняти дії з приводу стоянки
та проїзду автомобіля,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернувся до суду з вищезазначеним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
ОСОБА_6, ОСОБА_7 самовільно захопили
частину земельної ділянки та
влаштовують проїзд та стоянку своїх
автомобілів. На підставі наведеного,
уточнивши свої вимоги, ОСОБА_3 просив
суд зобов'язати ОСОБА_6 привести в
попередній стан самовільно збудовану
двоповерхову споруду та земельну
ділянку поряд з самовільно збудованою
господарською спорудою, що відноситься
до будинковолодіння за адресою:
АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_6, ОСОБА_7
усунути перешкоди у користуванні
належним їм житловим будинком, шляхом
заборони ставити на стоянку автомобілі
на відстані не меншій як 10 м від будинку
та на прохідній частині подвір'я до
вказаного будинку; зобов'язати знести
ворота; зобов'язати ОСОБА_7 не
використовувати для проїзду
автомобілем подвір'я будинків АДРЕСА_2
та АДРЕСА_3 до будинку АДРЕСА_4.

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області

від 18 травня 2013 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_6 привести в
попередній стан самовільно збудовану
двоповерхову споруду гараж на першому
поверсі та кімнату на другому поверсі,
позначені на плані літерами «Б» та «Б»
(експлікація до технічного паспорту
ОСОБА_6 від 18 лютого 1993 року), що
відноситься до будинковолодіння по
АДРЕСА_1 Львівської області та
відновити сарай, позначений на плані
літерою «Д» (експлікація до технічного
паспорту ОСОБА_6 від 26 грудня 1979 року),
який існував на цьому місці до 1990 року.

Зобов'язано ОСОБА_6 привести в
попередній стан земельну ділянку поряд
з самовільно збудованою господарською
спорудою гаражем (сараєм) позначену на
плані літерою «Б» та відноситься до
будинковолодіння

по АДРЕСА_1 Львівської області, шляхом
знесення бетонного майданчика, який
слугував заїздом в гараж та стоянкою
для автомобілів.

Зобов'язано відповідачів усунути
перешкоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
користуванні належним їм житловим
будинком, що по

АДРЕСА_2, шляхом заборони ставити на
стоянку автомобілі на відстані меншій
як 10 м від будинку

по АДРЕСА_2 та на прохідній частині
подвір'я до вказаного будинку.

Зобов'язано ОСОБА_7 усунути перешкоди
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у користуванні
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, шляхом знесення самовільно
встановлених металевих воріт, які
облаштовано для заїзду на подвір'я до
будинку

по АДРЕСА_4 та відновлення на цьому
місці твердої огорожі.

Заборонено ОСОБА_7 використовувати
подвір'я біля будинків АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 для проїзду автомобілем до
будинку по АДРЕСА_4.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 24 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_7 усунути
перешкоди

ОСОБА_4, ОСОБА_5 у користуванні належним
їм житловим будинком, що знаходиться по
АДРЕСА_2 Львівської області, шляхом
заборони ставити на стоянку
транспортні засоби на відстані меншій
як

10 м від будинку по АДРЕСА_2 та від
будинку

по АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 лютого 2014 року
у справі № 6-8809ск14 за позовом ОСОБА_3 в
інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи:
ВК Стрийської міської ради, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області, про
знесення самовільно збудованої
споруди та заборону вчиняти дії з
приводу стоянки та проїзду автомобіля,
у відкритті касаційного провадження у
цій справі за касаційною скаргою
ОСОБА_3 в інтересах малолітніх дітей
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Львівської області від 24 січня 2014
року відмовлено.

У червні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 в
інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема: ст.
ст. 15, 16, 319, 376, 386, 391 Цивільного кодексу
України, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», ст. 42, ч. ч. 1, 2 ст. 120, 152 Земельного
кодексу України, Державних санітарних
правил планування та забудови
населених пунктів.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник надав:

- ухвалу колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року;

- ухвалу колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 листопада 2013 року;

- ухвалу колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року;

- ухвалу колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 травня 2013 року;

- ухвалу колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 вересня 2012 року;

- ухвалу колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 липня 2012 року;

- ухвалу колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2012 року;

- ухвалу колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 травня 2012 року;

- ухвалу колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 08 серпня 2012 року;

- ухвалу колегії суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного суду
України від 18 червня 2008 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з постановою пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Із доданих до заяви ухвал не вбачається
передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК України
підстави для перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 лютого 2014 року, оскільки у
зазначених судових рішеннях предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог і фактичні обставини справи не є
тотожними у порівнянні з ухвалою, про
перегляд якої подано заяву.

Із урахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 в
інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи:
Виконавчий комітет Стрийської міської
ради, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про знесення
самовільно збудованої споруди та
заборону вчиняти дії з приводу стоянки
та проїзду автомобіля, за заявою ОСОБА_3
в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

від 28 лютого 2014 року до провадження
Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:
М.В. Дем'яносов О.П. Касьян С.П. Штелик
Г.В. Юровська