Ухвала

іменем україни

10 червня 2014 року

м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 10 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 9 квітня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа - приватний
нотаріус Луганського міського
нотаріального округу Луганської
області ОСОБА_5, про визнання заповіту
недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 10 лютого 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 9 квітня 2014 року рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 10 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги неправильним застосуванням
судами норм матеріального права та
порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судові рішення попередніх інстанцій
ухвалені у відповідності до вимог
матеріального та процесуального права,
оскільки суди вірно виходили з того, що
позовні вимоги є необґрунтованими,
оскільки висновком посмертної
судово-психіатричної експертизи від 18
листопада 2013 року встановлено, що
ОСОБА_6, на момент складання ним
заповіту від 21 серпня 2010 року,
психічним захворюванням, тимчасовим
хворобливим розладом психічної
діяльності не страждав. Ознак
психічних і поведінкових розладів
внаслідок вживання алкоголю в момент
складання заповіту не виявлено.

Згідно з ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Таким чином, з матеріалів касаційної
скарги, оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 10 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області
від 9 квітня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
приватний нотаріус Луганського
міського нотаріального округу
Луганської області ОСОБА_5, про
визнання заповіту недійсним,
відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко