Справа № 427/2717/14-ц
Провадження № 2/427/1366/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року

Свердловський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Александриної І.О.,

при секретарі Теплинській О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Свердловську
Луганської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Свердловського міського суду
Луганської області з позовом про
стягнення боргу за договором позики, в
якому уточнивши свої позовні вимоги
просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь
заборгованість у розмірі 17400,00 грн. та
судовий збір в розмірі 243.60 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила про те, що 10 вересня 2013 року
між нею та відповідачем було укладено
договір позики, відповідно до якого
відповідач отримала від позивача
грошові кошти у розмірі 17400 грн. 00 коп.
На підтвердження укладення договору
позики, було оформлено розписку.
Відповідно до умов укладеного договору
позики, відповідач зобов'язалася
повернути отримані грошові кошти
протягом шести місяців,рівними
частками щомісячно та з остаточним
розрахунком до 10 березня 2014 року.

З часу укладення договору позики,
відповідач не дотримується узятого на
себе зобов'язання по щомісячному
поверненню позики. Крім того, на час
остаточного спливу строку розрахунку,
відповідачем отриману позику не
погашено.

Позивач в судовому засіданні просила
задовольнити уточнені вимоги.

Відповідач в судовому засіданні
уточнені вимоги позивача визнала в
повному обсязі.

Вислухавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи та проаналізувавши
надані у справі докази, суд надходить
до висновку про обґрунтованість вимог
позивача та необхідність задоволення
позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво - чи
багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої
статті 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім
правочином, а також він є одностороннім
договором, оскільки після укладення
цього договору всі обов'язки за
договором позики, у тому числі
повернення предмета позики або рівної
кількості речей того ж роду та такої ж
якості, несе позичальник, а
позикодавець набуває за цим договором
тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в
борг грошових коштів є документом, який
видається боржником кредитору за
договором позики, підтверджуючи як
його укладення, так і умови договору, а
також засвідчуючи отримання боржником
від кредитора певної грошової суми або
речей.

В правовій позиції (постанова Судової
палати у цивільних справах

Верховного Суду України від 18 вересня
2013 року № 6-63цс13) зазначено, що:

Письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім
правочином, а також він є одностороннім
договором, оскільки після укладення
цього договору всі обов'язки за
договором позики, у тому числі
повернення предмета позики або рівної
кількості речей того ж роду та такої ж
якості, несе позичальник, а
позикодавець набуває за цим договором
тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в
борг грошових коштів є документом, який
видається боржником кредитору за
договором позики, підтверджуючи як
його укладення, так і умови договору, а
також засвідчуючи отримання боржником
від кредитора певної грошової суми або
речей.

Досліджуючи боргові розписки чи
договори позики, суди повинні виявляти
справжню правову природу укладеного
договору, незалежно від найменування
документа, і залежно від установлених
результатів робити відповідні правові
висновки.

Як вбачається з розписки на а.с.8,
ОСОБА_2, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1, отримала від ОСОБА_3 в борг
грошові кошти в розмірі 17400,00 грн.,
строком на 6 місяців з щомісячною
сплатою по можливості, але до 10.03.2014
року. Відповідачем зазначено, що суму
17400,00 грн. до 10.03.2014 року поверну
повністю. На звороті розписки зроблено
особистий підпис відповідача та
розписка датована 10.09.2013 року.

Судом встановлено, що 10 вересня 2013 року
між позивачем та відповідачем було
укладено договір позики, відповідно до
якого відповідач отримала від позивача
грошові кошти у розмірі 17400,00 грн. На
підтвердження укладення договору
позики, було оформлено розписку.
Відповідно до умов укладеного договору
позики, відповідач зобов'язалася
повернути отримані грошові кошти
протягом шести місяців, рівними
частками щомісячно та з остаточним
розрахунком до 10 березня 2014 року.

З часу укладення договору позики,
відповідач не дотримується взятого на
себе зобов'язання по щомісячному
поверненню позики. Крім того, на час
остаточного спливу строку розрахунку,
відповідачем отриману позику не
погашено.

В порушення договірних зобов'язань, що
виникли між сторонами, відповідачка
10.03.2014 року суму позики не повернула.

Згідно з вимогами ст.526 ЦК україни
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, які звичайно
ставляться.

Частиною першою статті 1049 ЦК України
визначено, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не
виконала взятих на себе зобов'язань за
договором позики від 10.09.2013 року щодо
повернення грошових коштів у розмірі
17400 (сімнадцять тисяч чотириста
гривень) грн. 00 коп., суд надходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню, як
обґрунтовані.

Згідно приписів частини першої статті
1050 ЦК України, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до вимог ст.625 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 625
ЦК України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
ОСОБА_1 необхідно стягнути 243,60 грн.
сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.526, 625, 1046, 1048-1050 ЦК
України, ст.ст.10, 12, 60, 212, 213 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
заборгованість за договором позики в
розмірі 17400 (сімнадцять тисяч чотириста
гривень) грн. 00 коп. та судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Повний текст рішення виготовлено 13
червня 2014 року

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Луганської області через
Свердловський міський суд Луганської
області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддя
І.О. Александрина