Справа № 127/2-1335/11
Провадження № 4-с/127/78/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області в складі
головуючого судді Кашпрука Г.М.,

секретаря Терлецького Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці скаргу ПАТ
«ІМЕКСБАНК» на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Вінницького міського
управління юстиції у Вінницькій
області ОСОБА_1, за участю
заінтересованої особи ОСОБА_2, про
скасування звіту від 22.11.2013 року про
початкову ціну продажу 1/3 частини
квартири, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ІМЕКСБАНК» звернулось
до Вінницького міського суду
Вінницької області зі скаргою на дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Вінницького міського
управління юстиції у Вінницькій
області, за участю заінтересованої
особи ОСОБА_2, про визнання
необ’єктивним та скасування звіту №
267/13 від 22.11.2013 року про визначення
початкової ціни продажу 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 у м Вінниці, власником
якої є ОСОБА_2, у розмірі 54 060,00 грн.

Скарга мотивована тим, що у
відповідному відділі ДВС знаходиться
на виконанні виконавчий лист № 2-1335/11,
виданий 05.07.2012 року Староміським
районним судом м. Вінниці, про
стягнення з ОСОБА_2 на користь банку
кредитної заборгованості у розмірі 3 991
029,52 грн. та судових витрат у розмірі
1820,00 грн. В хорді виконавчого
провадження державним виконавцем було
виявлено, описано та арештовано майно
боржника, а саме 1/3 частину квартири за
вказаною адресою. Згідно звіту № 267/13
від 22.11.2013 року незалежного оцінювача
суб’єкта оціночної діяльності ОСОБА_3,
ринкова вартість 1/3 частини вказаної
квартири складає 46 680,00 грн. Не
погодившись із таким висновком,
стягувач, яким є банк, звернувся із
відповідною вимогою про рецензування
звіту. ТОВ «Консалтинговий центр
«МАРКОН» було проведено рецензування
звіту, після чого СОД ОСОБА_3 внесла у
свій звіт від 22.11.2013 року відповідні
зміни, а саме було скорегувала
коефіцієнт, внаслідок чого ціна
об’єкту збільшилась до 54 060,00 грн.

Скаржник вважає звіт СОД
ОСОБА_3 від 22.11.2013 року зі змінами від
10.03.2014 року необ’єктивним та заниженим,
а тому представник банку звернувся до
державного виконавця із вимогою
провести повторну оцінку, але отримав
відмову.

Зазначені обставини і стали
підставою для звернення до суду із
даною скаргою.

В судовому засіданні
представник ПАТ «ІМЕКСБАНК» за
довіреністю ОСОБА_4 вимоги скарги
підтримав у повному обсязі з підстав,
викладених у письмовій скарзі.

Головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Вінницького міського управління
юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 в
судовому засіданні вимоги скарги не
визнав та просив відмовити у її
задоволенні, посилаючись на письмові
заперечення, долучені до матеріалів
скарги.

Заслухавши думку сторін та
дослідивши матеріали скарги, суд
прийшов до переконання про відмову у її
задоволенні з наступних підстав.

13.09.2013 року головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1
винесено постанову про призначення
експерта, суб’єкта оціночної
діяльності – суб’єкта господарювання
для участі у виконавчому провадженні з
примусового виконання виданого 05.07.2012
року Староміським районним судом м.
Вінниці № 2-1335/11 про стягнення з ОСОБА_2
на користь ПАТ «ІМЕКСБАНК» кредитної
заборгованості. Експерта призначено з
метою проведення оцінки нерухомого
майна боржника, а саме 1/3 частини
квартири АДРЕСА_2.

СОД ОСОБА_3 було виготовлено
звіт № 267/13 від 22.11.2013 року про незалежну
оцінку ринкової вартості (початкову
ціну продажу) 1/3 частки трьохкімнатної
квартири АДРЕСА_3, яким вартість майна
було визначено у розмірі 48 680,00 грн.

За заявою стягувача, 16.01.2014
року державним виконавцем призначено
ТОВ «Консалтинговий центр «МАРКОН» для
рецензування звіту СОД ОСОБА_3 від
22.11.2013 року. За результатами
рецензування було встановлено помилку
при застосуванні корегуючи
коефіцієнтів.

10.03.2014 року СОД ОСОБА_3
внесла до свого звіту від 22.11.2013 року
зміни відповідно до рецензії, змінивши
коефіцієнт коригування, що враховує
специфічність об’єкту оцінки з 40 % на
33,33 %. В іншій частині звіт залишився без
змін. Внаслідок зміни корегуючого
коефіцієнту, ціна об’єкту збільшилась
до 54 060,00 грн.

Скаржник посилається на
необ’єктивність звіту зі змінами від
10.03.2014 року, мотивуючи порушенням
положень п. 15 Національного Стандарту
№ 1 «Загальні засади оцінки майна та
майнових прав», а також на лист ТОВ
«Аппрайзер» від 21.03.2014 року, яким
визначено ймовірну ціну арештованого
об’єкту в межах 100 000 – 130 000,00 грн.

Відповідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Пунктом 15 Національного
стандарту № 1 «Загальні засади оцінки
майна і майнових прав» передбачено, що
методи проведення оцінки, що
застосовуються під час визначення
ринкової вартості об'єкта оцінки у разі
використання порівняльного підходу,
повинні ґрунтуватися на результатах
аналізу цін продажу (пропонування) на
подібне майно.

Таким чином, при складанні
звіту від 22.11.2013 року СОД ОСОБА_3 не було
порушено вимог Національного
стандарту № 1, оскільки нею при
використанні порівняльного методу
було взято до уваги ціни пропонування
на подібні об’єкти, що не є порушенням
умов Стандарту.

Посилання скаржника на лист
ТОВ «Аппрейзер» є безпідставними,
оскільки даним листом його автор
повідомив, що квартира не оглядалась,
її технічний стан прийнято за умовний.
При цьому даний лист не може бути
доказом, оскільки відсутні докази
компетенції ТОВ «Аппрейзер» щодо
складання звітів про оцінку нерухомого
майна чи визначення його вартості.

Інших обставин
неправомірності дій державного
виконавця скаржником не наведено, а
відтак скарга задоволенню на підлягає
як недоведена та безпідставна.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 209, 383, 386, 387 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ «ІМЕКСБАНК» у
повному обсязі залишити без
задоволення.

Ухвалу суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Вінницької області протягом п’яти
днів після її проголошення, шляхом
подачі апеляційної карги через суд
першої інстанції.

Суддя: