Справа №485/890/13-ц 10.06.2014 10.06.2014 10.06.2014
Провадження № 22ц-/784/1520/2014
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач в апеляційній інстанції:
У Х В А Л А

іменем України

10 червня 2014 року м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Базовкіної Т.М.,

суддів: Лівінського І.В.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання
Богуславській О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційними скаргами

ОСОБА_3 та

Харківського національного
університету внутрішніх справ

на рішення Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 11
квітня 2014 року

за позовом

Харківського національного
університету внутрішніх справ (далі -
Університет) до ОСОБА_3 про
відшкодування витрат на навчання,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2013 року Університет звернувся
з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
витрат на навчання.

Позивач зазначав, що відповідач
проходив навчання в Університеті в
період з 2 серпня 2004 року по 27 червня 2008
року.

Згідно з умовами договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України,
укладеного з ОСОБА_3 1 вересня 2007 року,
відповідач повинен був після отримання
освіти за спеціальністю за цим
договором проходити службу в органах
внутрішніх справ, а в разі звільнення з
органів внутрішніх справ до закінчення
трирічного терміну перебування на
службі, зобов'язаний відшкодувати
фактичні витрати Університету,
пов'язані з його утриманням в
навчальному закладі.

Після закінчення навчання, відповідача
було відраховано зі складу курсантів
та відкомандировано для подальшого
проходження служби до УМВС України в
Миколаївській області, а з 5 липня 2010
року звільнено з органів МВС за
порушення дисципліни.

Посилаючись на ці обставини та вимоги
постанови Кабінету Міністрів України
від 01 березня 2007 року № 313 «Про
затвердження Порядку відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ»
позивач, уточнивши позовні вимоги,
просив суд стягнути з відповідача на
його користь фактичні витрати,
пов'язані із навчанням в розмірі 13971
грн. 08 коп.

Рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 11
квітня 2014 року позов задоволено
частково. Постановлено стягнути з
ОСОБА_3 на користь Університету
витрати, пов'язані з утриманням у
вищому навчальному закладі у розмірі
10012 грн. 38 коп. Також суд розподілив
судові витрати.

Сторони не погодились з вказаним
рішенням та оскаржили його.

ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Університет,
просив рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційних скарг, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3
проходив навчання в Університеті в
період з 2 серпня 2004 року по 27 червня 2008
року. При цьому, 1 вересня 2007 року
сторони уклали договір про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України
(далі - Договір).

Відповідно до п. 2.3.6. Договору ОСОБА_3
зобов'язався у разі відрахування з
навчального закладу чи звільнення з
органів внутрішніх справ по закінченню
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з його утриманням під час
навчання в університеті згідно із
затвердженим розрахунком.

Після закінчення навчання, ОСОБА_3 було
відраховано зі складу курсантів та
відкомандировано для подальшого
проходження служби до УМВС України в
Миколаївській області.

Відповідно до наказу УМВС України в
Миколаївській області № 77 о/с від 5
липня 2010 року ОСОБА_3 звільнено з
органів внутрішніх справ за п. 64 «є»
(порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом ОВС.

Фактичні витрати Університету на
утримання відповідача під час навчання
склали 13971 грн. 08 коп. (а.с. 191).

Згідно ч. 5 Порядку відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
МВС України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 313 від 1
березня 2007 року (далі - Порядок) витрати
відшкодовуються: 1) у повному розмірі:
особами чоловічої статі, що вислужили
встановлений законодавством строк
строкової військової служби до вступу
у навчальний заклад, та жіночої статі -
за весь період навчання; особами, що
навчалися понад встановлений
законодавством строк строкової
військової служби, - за період навчання,
що перевищує такий строк; 2) з
урахуванням різниці суми витрат з
утримання осіб у навчальному закладі
та утримання військовослужбовців
строкової служби за відповідною
військово-обліковою спеціальністю.

Встановивши такі обставини, місцевий
суд дійшов правильного висновку, що
порушення відповідачем дисципліни при
проходженні служби в органах
внутрішніх справ і наступне звільнення
з роботи з цих підстав є формою відмови
ОСОБА_3 від подальшого проходження
служби та обґрунтовано стягнув з нього
понесені навчальним закладом витрати
на його навчання.

При цьому, судом правильно визначено
розмір таких витрат, які мають
відшкодовуватись не за весь період
навчання (4 роки), а за три роки, з
урахуванням вимог п. 5 Порядку, тобто за
період, що перевищує строк строкової
військової служби.

Твердження ОСОБА_3 про те, що на нього не
може бути покладено обов'язок
відшкодувати витрати на навчання,
оскільки він звільнився не за власним
бажанням, а порушення дисципліни, є
необґрунтованим з наведених вище
підстав.

Посилання ОСОБА_3 на неналежне
виконання позивачем умов Договору, а
також доводи апеляційної скарги
Університету про те, що строк навчання
відповідача не може включатись до
строку строкової служби,
досліджувались судом першої інстанції.
Судом дана правова оцінка таким
доводам, висновки викладені в
мотивувальній частині рішення, і з
таким висновками колегія суддів
погоджується.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду чи доводили б порушення
ним норм матеріального або
процесуального права, апеляційні
скарги не містять. Тому підстав для
скасування судового рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та
Харківського національного
університету внутрішніх справ
відхилити, а рішення Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 11 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: