У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,
Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання кредитного договору
недійсним, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на рішення
Апеляційного суду Одеської області від
25 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулось до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що за кредитним договором, укладеним 11
грудня 2007 року, ОСОБА_2 отримав кредит у
розмірі 188 587 доларів США зі сплатою 14,25 %
річних до 11 жовтня 2013 року.

З метою забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, між банком і ОСОБА_3 було
укладено договір поруки, за умовами
якого поручитель поручався перед
кредитором за виконання зобов'язань,
які випливають із зазначеного
кредитного договору. Свої зобов'язання
за кредитним договором у повному
обсязі ОСОБА_2 не виконав, з огляду на що
утворилася заборгованість у розмірі 348
038 доларів 99 центів США, що еквівалентно
2 779 091 грн 34 коп., яку позивач просив на
підставі ст. 1050 ЦК України стягнути
солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом, у якому
просив визнати кредитний договір
недійсним з тих підстав, що заяву про
видачу готівки він не підписував і
коштів за кредитним договором не
отримував, кредит не оплачував.

Справа переглядалась судами
неодноразово.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 27 березня 2012 року
у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» відмовлено. Зустрічний
позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано
кредитний договір від 11 грудня 2007 року,
укладений між ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_2, недійсним.

Рішенням Апеляційного суду Одеської
області від 25 лютого 2014 року рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 27 березня 2012 року скасовано в
частині задоволення зустрічного
позову та в цій частині ухвалено нове
рішення, яким відмовлено ОСОБА_2 у
задоволенні позову.

В решті рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 27 березня 2012
року залишити без змін.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судового
рішення апеляційного суду із
ухваленням нового рішення, яким
позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» задовольнити, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування рішення апеляційного суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Відмовляючи у задоволенні первісного
позову та задовольняючи зустрічний,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2 кошти за кредитним договором не
отримував.

Скасовуючи рішення в частині
задоволення зустрічного позову та
відмовляючи в цій частині позовних
вимог суд апеляційної інстанції
виходив з того, що позивачем за
зустрічним позовом обрано не належний
спосіб захисту.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки апеляційним судом не було
допущено неправильного застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 27 березня 2012 року
в його незмінній частині та рішення
Апеляційного суду Одеської області від
25 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова С.О.
Карпенко В.І. Мартинюк