Провадження № 2- 2670/14
В справі № 760/5281/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 року Солом"янський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого- судді-
Шереметьєвої Л.А.

при секретарі- Подолян О.С.

розглянувши у відкритому судового
засіданні в м. Києві в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лізингова компанія
«Еталон» про стягнення безпідставно
сплачених коштів, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і
просить стягнути з відповідача 17
820,00гр. безпідставно сплачених ним
коштів за неукладеним договором
фінансового лізингу.

Посилається в позові на те, що 24.10. 2013
року між ним та відповідачем був
укладений Договір фінансового лізингу
№ 000102.

В цей же день ним квитанцією було
внесено платіж за комісію в розмірі 17
820,00 гр., який за своїм призначенням є
винагородою відповідачу за
організацію укладення договору.

Вважає, що Договір лізингу між ними не
укладений, а платіж здійснено
безпідставно і помилково, т.я. у сторін
права та обов»язки за даним договором
не виникли, а тому сплачені ним кошти
підлягають поверненню.

Так, відповідно до п. 1.4 Договору він, як
Лізингоодержувач, має право самостійно
обирати транспортний засіб і нести
пов»язані з цим ризики.

За п. 2.1 договору продавець має бути
ідентифікований заздалегідь, а в
специфікації має бути зазначена
детальна особливість предмету лізингу
- автомобіля.

В специфікації до договору не вказано
ні продавця автомобіля, т.я. він ним не
обраний і його право на такий вибір не
реалізоване, ні детальних
особливостей автомобіля, якими є рік
випуску, колір, опційне налаштування
(комплектація), тип паливної системи
(дизельне пальне, бензин, газ,
електроенергія, тощо).

Вважає, що відсутність цих умов та
ознак вказує на недосягнення сторонами
згоди з істотних умов договору, а тому
даний договір з точки зору ч. 1 ст. 638 ЦК
України є неукладеним, а всі
зобов»язання по ньому - нікчемними та
такими, що не відбулися і не можуть
відбутися.

В зв»язку з цим понесені ним витрати є
безпідставними, помилковими, а тому
підлягають поверненню відповідачем.

Крім того, при укладенні договору були
порушені вимоги Закону України» Про
захист прав споживачів», т.я. в
порушення вимог п. 4 та 5 ч. 1 ст. 4 , ч.1 ст.6
та ст.15 даного Закону відповідач не
надав йому повної та достовірної
інформації про договір та його умови.

За умовами даної норми закону ця
інформація повинна бути надана
споживачеві до придбання ним товару чи
замовлення роботи (послуги).

Виходячи з цього, просить задовольнити
позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував.

Посилається на те, що відповідно до п. 1.1
Договору Лізингодавець зобов'язується
придбати та передати на умовах
фінансового лізингу у користування
майно, а Лізингоодержувач
зобов"язується прийняти предмет
лізингу та сплачувати лізингові
платежі та інші платежі згідно з
умовами цього Договору.

При укладенні договору між позивачем
та товариством було досягнуто згоди
щодо предмета договору, а саме
транспортного засобу, що був обраний
ним, додержано всіх істотних умов,
визначених Законом.

При підписанні договору позивач
написав заяву про те, що він уважно
прочитав та зрозумів умови договору.

В день укладення Договору на виконання
п.8.2.1 Договору позивач сплатив 17 820.00 гр.
комісії за організацію.

Відповідно до п. 12.11 Договору у випадку
розірвання договору
Лізингоодержувачем йому повертаються
сплачені кошти за вирахуванням штрафу
за дострокове розірвання в розмірі 20 %
від сплаченої суми авансових платежів.

Комісія за організацію даного договору
в такому випадку не повертається.

На даний час укладений між ними договір
є розірваним за ініціативою позивача.

Крім того, при укладенні договору з
боку товариства не було допущено
порушень вимог Закону « Про захист прав
споживачів», т.я. позивач самостійно, на
свій розсуд обирав предмет лізингу, а
саме: модель транспортною засобу.

Згідно з умовами договору він має право
на обрання продавця (постачальника)
транспортного засобу, а модель
автомобіля передбачає відповідну
комплектацію транспортного засобу.

Крім того, позивач сам повідомив
вартість предмета лізингу, а в такому
випадку в разі зміни комплектації
змінюється і вартість предмета
лізингу.

Відповідно до умов договору позивач
сам обрав специфікацію і предмет
лізингу, що повинен був бути придбаний
для нього товариством, а тому підстави
для висновку про порушення прав
позивача, як споживача, відсутні.

Виходячи з цього, просить у позові
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд не
знаходить підстав для задоволення
вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Судом встановлено, що 24.10. 2013 року між
сторонами був укладений Договір
фінансового лізингу № 000102.

Відповідно до п.1.1 Договору відповідач,
як Лізингодавець, зобов»язався
придбати та передати на умовах
фінансового лізингу в користування
майно, а позивач, як Лізингоодержувач,
зобов»язався прийняти предмет лізингу
та сплачувати лізингові та інші
платежі.

Згідно з п.п.1.3, 1.4 Договору замовлення
предмету лізингу відбувається з
моменту підписання Лізингоодержувачем
специфікацій та сплати ним авансового
платежу.

Лізингоодежувач має право самостійно
обирати транспортний засіб та
продавця.

Згідно з п.3.12 Договору предметом
лізингу є автомобіль SUZUKI JIMNY 1.3 MT JLX.

В цей же день позивачем відповідно до
п.8.2.1 Договору було внесено платіж в
якості комісійної винагороди за
організаційні заходи, пов»язані з
підготовкою та укладенням договору в
розмірі 17 820,00 гр.

/ а.с. 4 - 12; 30; 42 - 44 /

За правилами ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються, у
т.ч., до вимог про повернення виконаного
за недійсним правочином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір(оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є
укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

За правилами ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо
особа, яка одержала пропозицію укласти
договір, у межах строку для відповіді
вчинила дію відповідно до вказаних у
пропозиції умов договору (відвантажила
товари, надала послуги, виконала
роботи, сплатила відповідну суму
грошей тощо), яка засвідчує її бажання
укласти договір, ця дія є прийняттям
пропозиції, якщо інше не вказане в
пропозиції укласти договір або не
встановлено законом.

Таким чином позивач, підписавши
договір, узгодивши з відповідачем його
умови та сплативши передбачений
договором платіж - комісійну
винагороду, приступив до його
виконання.

Так, з укладеного між сторонами
договору вбачається, що позивач на свій
розсуд обрав предмет лізингу - модель
транспортного засобу, а також за
умовами договору мав право обирати
продавця/постачальника/ транспортного
засобу.

Розділом 2 Договору шляхом приведення
його визначень сторони дійшли згоди
при укладенні договору щодо предмету
лізингу, суми договору, графіку сплати
платежів,строку дії, а також
особливостей предмету лізингу - марки,
моделі, року випуску, кольору, вартості.

З додатку №1 до Договору вбачається, що
позивач сам визначив вартість предмету
лізингу - 178 200,00гр.

Представник відповідача суду пояснив,
що модель автомобіля передбачає
відповідну комплектацію транспортного
засобу, а тому в разі зміни
комплектації змінюється і вартість
автомобіля.

Виходячи з того, що позивач особисто
вказав ціну автомобіля, цим ним була
визначена і комплектація обраного ним
автомобіля.

Відповідно до ст.1, ч. 1 ст. 2, 11, 16 Закону
України "Про фінансовий лізинг" від 16
грудня 1997 року N 723/97-ВР(із змінами), ст. 806
ЦК України за договором лізингу одна
сторона (лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно сплачувати лізингові
платежі.

Сплата лізингових платежів
здійснюється в порядку, встановленому
договором.

Як випливає з укладеного між сторонами
Договору фінансового лізингу позивач
сам обрав транспортний засіб та
продавця/постачальника/, у якого
автомобіль мав бути придбаний
відповідачем для нього на виконання
умов договору, та замовив його шляхом
підписання специфікації, яка є
Додатком №3 до договору, в момент його
підписання.

Виходячи з викладеного вище, суд
приходить до висновку, що при укладенні
Договору фінансового лізингу сторони
досягли всіх його істотних умов.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Частиною другою статті 653 ЦК України
передбачено, що у разі розірвання
договору зобов'язання сторін
припиняються.

Представник відповідача суду пояснив і
дані обставини підтвердив у судовому
засіданні представник позивача, за
заявою позивача укладений між
сторонами Договір фінансового лізингу
на даний час розірваний.

Відповідно до п. 12.11 Договору у випадку
розірвання даного Договору за
ініціативою Лізингоодержувача до
сплати останнім на рахунок
Лізингодавця авансового платежу,
Лізингодавець повертає сплачені кошти
за вирахуванням штрафу за дострокове
розірвання 20 % від сплаченої суми
авансових платежів.

В такому випадку комісія за
організацію даного договору
Лізингоодержувачу не повертається.

Виходячи з викладеного вище, суд
приходить до висновку про
безпідставність вимог позивача.

Керуючись ст.ст.6,15-16, 627-629, ч.ч.1,3 ст.638, ч.1
ст. 640, ч.2 ст. 642, ч.1 ст.651,ч.2 ст.653, 806, 1212 ЦК
України, Законом України « Про захист
прав споживачів», ст.ст.3-4,10-11,
57-60,88,209,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лізингова
компанія «Еталон» про стягнення
безпідставно сплачених коштів
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя