АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/871/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 212/7401/13-ц
інстанції - Пустовіт О.Г.
Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Бевзі М.О.,

за участю - заінтересованої особи
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 05 березня 2014 року за
заявою ОСОБА_3 про відновлення
втраченого судового провадження по
справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання свідоцтва
про право на спадщину недійсним та
визнання права власності на частину
домоволодіння та визначення порядку
користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася із
заявою про відновлення втраченого
провадження. В обґрунтування вимог
зазначила, що рішенням Жовтневого
районного суду м.Кривого Рогу від 13
лютого 1992 року її позовні вимоги до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання свідоцтва
про право на спадщину недійсним та
визнання права власності на частину
домоволодіння та визначення порядку
користування земельною ділянкою
задоволені, але постановою державного
виконавця Жовтневого ВДВС КМУЮ від 25
липня 2013 року їй відмовлено у відкритті
провадження у зв'язку з відсутністю
технічної документації, згідно якої
повинна бути розподілена земельна
ділянка. При зверненні до суду з заявою
про відновлення втраченого
провадження, ухвалою від 14 серпня 2013
року їй відмовлено у задоволені цієї
заяви, оскільки матеріали зазначеної
справи були знищені у зв'язку із
закінченням строку зберігання.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 05 березня 2014 року
розгляд заяви ОСОБА_3 про відновлення
втраченого провадження по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним та визнання права
власності на частину домоволодіння та
визначення порядку користування
земельною ділянкою закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
ставить питання про скасування ухвали
суду та ухвалення нового рішення,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, на її думку, суд дійшов
помилкового висновку про закриття
справи, неправильно встановив
обставини, які мають значення для
справи та надав недостовірну
інформацію про те, що справа №2-299/1992 вже
знищена, оскільки в 2010 році цій справі
було 18 років і відповідно до наказу ДСА
України № 22 від 11 лютого 2010 року «Про
затвердження Переліку судових справ і
документів, що утворюються в
діяльності суду, із зазначенням
строків зберігання», її термін
зберігання продовжено з 20 до 75 років.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи розгляд заяви ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив із того, що
після знищення справи у суді залишився
на зберіганні лише оригінал судового
рішення № 2-299/1992р. від 13 лютого 1992 року;
схеми розподілу житлового будинку та
схеми розподілу земельної ділянки по
АДРЕСА_1 не збереглись і відновлені не
можуть бути, оскільки у сторін і третіх
осіб вони також відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з наступних підстав.

Згідно ст.408 ЦПК України на підставі
зібраних і перевірених матеріалів суд
ухвалює рішення про відновлення
втраченого провадження повністю або в
частині, яку, на його думку, необхідно
відновити. У рішенні суду про
відновлення втраченого судового
провадження зазначається, на підставі
яких конкретно даних, поданих суду і
досліджених у судовому засіданні з
участю всіх учасників цивільного
процесу з утраченого провадження, суд
вважає установленим зміст
відновленого судового рішення,
наводяться висновки суду про
доведеність того, які докази
досліджувалися судом і які
процесуальні дії вчинялися з
утраченого провадження. За
недостатності зібраних матеріалів для
точного відновлення втраченого
судового провадження суд ухвалою
закриває розгляд заяви про відновлення
провадження і роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, право на
повторне звернення з такою самою
заявою за наявності необхідних
документів. Строк зберігання судового
провадження не має значення для
вирішення заяви про його відновлення,
крім випадку звернення з такою заявою
для виконання рішення, якщо строк на
пред'явлення виконавчого листа для
виконання закінчився і судом не
поновлено.

Умовою ухвалення судового рішення за
результатами розгляду і перевірки
матеріалів про втрачене провадження є
внутрішнє переконання судді про те, що
наявних матеріалів достатньо, щоб
встановити зміст втраченого
провадження повністю або в частині.

Ухвалюючи рішення про відновлення
втраченого провадження, суд лише
поновлює зміст певних документів, а не
заново вирішує справу.

Якщо суд, який розглядає справу про
відновлення втраченого судового
провадження, вирішить, що зібраних
матеріалів недостатньо для точного
відновлення всього провадження чи
необхідної його частини, відповідно до
ч.3 ст. 408 ЦПК України він ухвалою
закриває розгляд заяви про відновлення
провадження.

Суд також відмовляє у поновленні
втраченого провадження і в інших
випадках, коли його відновити не
виявляється можливим.

Як убачається з матеріалів справи,
цивільну справу №2-299/1992 р. за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
свідоцтва про право на спадщину
недійсним та визнання права власності
на частину домоволодіння та визначення
порядку користування земельною
ділянкою знищено по закінченню строку
зберігання на підставі наказу ДСА
України № 2 від 06.01.2006 року.

Судом встановлено, що схеми розподілу
житлового будинку та земельної ділянки
по АДРЕСА_1 відновлені бути не можуть,
оскільки належним чином не були
зареєстровані, що підтверджується
письмовими відповідями на запити суду
від КП ДОР «Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» та Управління
Держземагенства у Криворізькому
районі Дніпропетровської області, та
відомості щодо їх існування на
теперішній час відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що відновити втрачене провадження по
справі №2-299/1992 р. за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання свідоцтва
про право на спадщину недійсним та
визнання права власності на частину
домоволодіння та визначення порядку
користування земельною ділянкою
неможливо.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не містять
підстав для її задоволення.

Так, посилання ОСОБА_3 на порушення
судом наказу ДСА України № 22 від 11
лютого 2010 року «Про затвердження
Переліку судових справ і документів, що
утворюються в діяльності суду, із
зазначенням строків зберігання» щодо
терміну зберігання справ в судах не
можуть бути взятими до уваги, оскільки
вони не спростовують висновок суду про
неможливість відновити схеми
розподілу житлового будинку та
земельної ділянки по АДРЕСА_1.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвала суду - залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 05 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
І.Є.Ляховська

Судді:
А.П.Барильська

Н.О.Соколан