Провадження № 2/645/413/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

13 червня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова в складі: судді
Тарасенко Л.М. при секретарі Ільюта А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засідання справу за позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства
«Турбоатом», третя особа: Генеральний
директор Відкритого акціонерного
товариства «Турбратом» Суботін Віктор
Георгійович про поновлення на роботі,
виплаті заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до Відкритого
акціонерного товариства «Турбоатом»
про поновлення його на роботі на посаді
слюсаря-сантехніка 4-го розряду, внести
відповідний запис до його трудової
книжки щодо скасування наказу № 416 від
22 жовтня 2013 року про його звільнення з
посади слюсаря-сантехніка 4-го розряду
за скороченням штату та поновлення на
роботі; стягнути з відповідача
заробіток за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди у розмірі 8000 грив.

Позивач в позовній заяві
посилається на те, що 4 травня 2011 року
наказом № 144 Відкритого акціонерного
товариства «Турбоатом», був
призначений на посаду
слюсаря-сантехніка 4 розряду.

Наказом № 416 від 22 жовтня 2013 року
його було звільнено з посади слюсаря -
сантехніка 4 розряду за скороченням
штату.

Позивач вважає, що його
звільнення являється неправомірним,
оскільки на час звільнення він досяг
пенсійного віку і фактично його
звільнення пов»язане з його похилим
віком. Вважає, що ніякого скорочення
штатів не було, оскільки реорганізації
служби сантехніків не було здійснено.
У нього відсутні відомості про згоду
первинної профспілкової організації
на його звільнення і він не був
присутній при розгляді подання
відповідача. Також відповідач
запропонував йому тільки
некваліфіковану, низькооплачувану
роботу учня стропальника незважаючи на
те, що на підприємстві є великий
перелік вакансій. За час вимушеного
прогулу, тобто з 23 жовтня 2013 року
просить стягнути середньомісячний
заробіток. Діями відповідача порушені
його законні права на працю, що завдало
моральних страждань. Незаконне
звільнення призвели до моральних
переживань, втрати душевного спокою,
постійного перебування у
роздратованому стані, не має засобів
для забезпечення належного рівня
життя.

У судовому засідання позивач
підтримав позовні вимоги, просив
задовольнити у повному обсязі. Просив
взяти до уваги, що звільнення за
скороченням штату допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу. Розірвання
трудового договору за скороченням
штату може бути проведено за згодою
профспілкового органу.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав. Просив в їх
задоволенні відмовити, посилаючись на
те, що ОСОБА_1, який працював
слюсарем-сантехніком 4-го розряду в
цеху № 81 ВАТ «Турбоатом», 20 серпня 2013
року був попереджений про звільнення
за скороченням штату. Йому було
запропоновано інші вакантні посади, а
саме: учня стропальника,
токаря-розточувальника, контролера,
які він міг виконувати згідно його
кваліфікації. Адміністрацією
підприємства проводилась оптимізація
чисельності ремонтної служби в цехах
№№ 66,67,81. Позивач відмовився від
підпису в наказі про попередження про
звільнення. ОСОБА_1 був запрошений на
засідання профспілкового цехового
комітету двічі, але не з»являвився.
Цеховий комітет дав згоду на
звільнення ОСОБА_1 за скороченням
штату.

Третя особа: Суботін В.Г. у судове
засідання не з»явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутністю.

Суд заслухавши пояснення
позивача, представника відповідача,
свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
дослідивши матеріали справи, вважає
позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

ОСОБА_1 був прийнятий
слюсарем-сантехніком 4 розряду в цех №
81 Відкритого акціонерного товариства
«Турбоатом», з 4 травня 2011 року, згідно
наказу № 144 від 4 травня 2011 року.

Адміністрацією Відкритого
акціонерного товариства «Турбоатом», 15
липня 2013 року направлено листа голові
профспілкового комітету підприємства
про можливе скорочення штату з метою
оптимізації чисельності ремонтної
служби підприємства з 16 жовтня 2013 року
в цехах №№ 66,67, 81 з прикладенням
переліку штатних одиниць, що
підлягають скороченню. Профспілковим
комітетом з зв»язку з зверненням
адміністрації , 31 липня 2013 року
винесена постанова № 104 про
впорядкування чисельності ремонтного
персоналу.

Згідно наказу № 46 від 12 серпня 2013
року генерального директора ВАТ
«Турбоатом» «Про впорядкування
чисельності ремонтного персоналу», з 16
жовтня 2013 року заплановано скорочення
чисельності ремонтного персоналу в
цехах №№ 66,67,81 - всього 48 працівників.

Згідно наказу № 50 від 19 серпня 2013
року «Про впорядкування чисельності
робітників цеху № 81» у зв»язку з
оптимізацією чисельності цеху
скоротити професії: слюсаря-ремонтника
(компресорно-насосних установок) - 1
один., слюсаря-ремонтника (по
холодильним установкам) - 1 один.,
слюсаря-сантехніка - 3 один. з
попередженням працівників про
майбутнє вивільнення скорочуваних
працівників цеху в тому числі і ОСОБА_1.

Наказом генерального директора
Відкритого акціонерного товариства
«Турбоатом» № 416 від 22 жовтня 2013 року,
ОСОБА_1 був звільнений у зв»язку з
скороченням штату за ч 1 ст. 40 КЗУпП.

Згідно акту від 20 серпня 2013 року,
за два місяця до звільнення, позивач
був повідомлений про наказ від 19 серпня
2013 року генерального директора
підприємства про звільнення, але
останній відмовився від підпису в
наказі.

Разом з попередженням ОСОБА_1 було
запропоновано вакантні посади учня
стропальника та токаря -
розточувальника, від яких він
відмовився.

9 жовтня 2013 року також позивачу
було запропоновано вакантні посади
учня стропальника, контролера, від яких
він також відмовився, що
підтверджується актом від 9 жовтня 2013
року.

Як стверджував у судовому
засіданні представник відповідача, при
визначенні кола працівників, які
підлягають звільненню у зв»язку із
скороченням штату, було враховано
продуктивність праці, стаж роботи і
кваліфікація працівників.

Ці обставини підтвердили свідки
ОСОБА_9 - начальник цеху № 81 та свідок
ОСОБА_10 - начальник дільниці цеху № 81,
які були допитані у судовому засіданні.
Крім того, свідки пояснили, що ОСОБА_1
двічі запрошувався на засідання
цехового комітету, де розглядали
питання про звільнення позивача за
скороченням штату, але останній
відмовився прийти.

З актів від 10 жовтня 2013 року та від
21 жовтня 2013 року вбачається, що ОСОБА_1
повідомлявся про засідання цехового
комітету відносно розгляду подання про
дачу згоди на його звільнення за ч 1 ст.
40 КЗУпП, але відмовився від отримання
запрошення на засідання цехового
комітету.

21 жовтня 2013 року на засіданні
цехового комітету розглядалось
подання начальника управління по
роботі з персоналом Кириченко Г.І. про
дачу згоди на звільнення ОСОБА_1 у
зв»язку з скороченням штату
працівників.

Цеховий комітет профспілки цеху
№ 81 постановив - враховуючи, що ОСОБА_1
має низьку кваліфікацію та
продуктивність праці, досвід роботи
слюсаря - сантехніка в порівнянні з
іншими слюсарями-сантехніками 4
розряду, дати згоду адміністрації ВАТ
«Турбоатом» на звільнення ОСОБА_1, за
скороченням штату, п 1 ст. 40 КЗпП України
з 22 жовтня 2013 року.

Свідчення позивача про те, що
засідання цехового комітету не
проводилось, а він на засідання не
запрошувався спростовуються
поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15. Свідки
підтвердили, що цеховий комітет
збирався для дачі згоди на звільнення
ОСОБА_1 і інших осіб, які були звільнені
за ч 1 ст. 40 КЗУпП.

Свідкам ОСОБА_4, ОСОБА_3 у судовому
засіданні було важко згадати чи
викликали їх на засідання цехового
комітету для дачі згоди на їх
звільнення, чи не викликали.
Підтвердити чи спростувати факт того,
що питання про дачу згоди га звільнення
ОСОБА_1 розглядалось на цеховому
комітеті вони не змогли.

Відповідно до п 1 ч 1 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках: змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Статею 43 КЗпП України передбачено
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених скороченням
штату, лише за попередньою згодою
виборного органу (профспілкового
представника), первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник.

Як встановлено у судовому
засіданні ОСОБА_1 був звільнений за
скороченням за згодою профспілкового
комітету.

Згідно ст.. 42 КЗпП України при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв»язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Звільнення працівника на підставі п.1 ч
1 ст. 40КЗУпП допускається, якщо
неможливо перевести працівника за його
згодою на іншу роботу.

Позивачу було запропоновано вакантні
посади, що відповідали його
кваліфікації, але він відмовився від
них.

Суд вважає відсутніми підстави для
скасування наказу № 416 від 22 жовтня 2013
року Відкритого акціонерного
товариства «Турбоатом» про звільнення
позивача з посади слюсаря-сантехніка 4
розряду та внесення змін в трудову
книжку та поновлення на роботі,
стягнення за час вимушеного прогулу
середньої заробітної плати та
стягнення моральної шкоди задоволенню
не підлягають.

Згідно ч 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Позивач не довів, що його звільнення 22
жовтня 2013 року пов»язано не з
скороченням чисельності штату, а в
зв»язку з його похилим віком.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 209,
212 - 215 ЦПК України, ст..ст. 40,42, 43, 49-2, 221, 232
Кодексу законів України про працю,

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до
Відкритого акціонерного товариства
«Турбоатом», про поновленні на роботі,
виплаті заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня проголошення, а
особи, які брали участь у справі і не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, в той же
строк з дня проголошення цього рішення.

Суддя -