Справа № 336/9877/13-ц
Пр. № 2/336/344/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого
судді
Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1
до територіальної громади в особі
Запорізької міської ради про визнання
права користування житловим будинком,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом,
який протягом судового розгляду
уточнила, про визнання права
користування нерухомим майном за
адресою: АДРЕСА_1.

В уточненому позові (а. с. 60-62)
зазначила, що згаданий об'єкт
нерухомості побудувала вона. Позивачка
постійно проживає і зареєстрована за
зазначеною адресою, утримує будинок і
земельну ділянку під ним, робить
ремонти, сплачує послуги з тепло-, водо-,
газо-, енергопостачання. Визнання права
користування необхідно позивачці для
закріплення земельної ділянки та
оформлення у позасудовому порядку
права власності на житло, а розпочати
цю процедуру без визнання права
користування неможливо.

В судове засідання позивач не
з'явилася. ЇЇ представник надала суду
письмове звернення, яке містить
прохання про задоволення позову і
вирішення справи у її відсутність.

З аналогічною заявою, яка містить повне
визнання позову, звернувся представник
відповідача.

За згаданих обставин у відповідності
до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд вважає за
можливе вирішувати спір без участі
зазначених осіб.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд знаходить
позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних міркувань.

В силу ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що на земельній
ділянці за зазначеною адресою
розташовані самочинно побудовані:
житловий будинок, зазначений в
технічній документації літерою А,
площею 26,3 квадратних метри, 1948 року
забудови, прибудова, зазначена літерою
а, площею 6,4 квадратних метри, 1948 року
забудови, прибудова, зазначена літерою
а-1, площею 4,3 квадратних метри, 2008 року
забудови, сарай під літерою В площею 7,8
квадратних метри, 1948 року забудови,
вбиральня під літерою Д площею 1
квадратний метр, 1988 року забудови, душ
під літерою Г площею 2 квадратних метри,
1988 року забудови, погріб під літерою пг
площею 9,9 квадратних метри, 1980 року
забудови.

Надані суду документи, зокрема: копія
технічного паспорту на будинок (а.с. 7-8),
відомості про реєстрацію позивачки в
паспорті громадянина України та в
домовій книзі, довідка з місця
помешкання, квитанції про сплату за
місцем проживання послуг, що надаються
КП «Водоканал», ВАТ
«Запоріжжяобленерго», ВАТ
«Запоріжгаз», акт комісійного
обстеження індивідуального житлового
будинку (а. с. 44-45), а також інші фактичні
дані переконують суд в тому, що
заявниці постійно та безперервно
користуються нерухомим майном за
адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, суд вважає, що позивач, яка
постійно мешкає в самочинному житлі
протягом тривалого часу, постійно
користується будинком, використовуючи
його для проживання власного та членів
сім'ї, нею укладені договори з водо-,
газо, енергопостачальниками, вона
сплачує отримані за вказаною адресою
житлово-комунальні послуги, утримує
будинок і земельну ділянку, набула
права користування житлом, що дає суду
підстави для задоволення її вимог, тому
що від цього залежить реалізація
заявником права на оформлення права
власності на самочинно побудоване
нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 375, 376 ЦК
України, ст.ст.10, 59, 212, 213, 215, 224, 292, 294 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Запорізької міської
ради задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
користування житловим будинком літ. А,
прибудовою літ. а, прибудовою літ. а-1,
сараєм літ. В, вбиральнею літ. Д, душем
літ. Г, погребом літ. пг за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подачі в суд першої інстанції
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які беруть участь у справі, але
не були присутні в залі судового
засідання під час проголошення
рішення, - в той же строк з дня отримання
ними копії рішення.

Суддя
О.В.
Щаслива