Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Ликсової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Органу
опіки та піклування Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації до ОСОБА_1, третя особа
Служба у справах дітей Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації про відібрання дітей без
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про
відібрання без позбавлення
батьківських прав у матері ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та передачу Органу опіки
та піклування Дніпровської районної в
місті Києві державної адміністрації
для подальшого влаштування дітей
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8; стягнення з
відповідачки аліментів у твердій
грошовій сумі по 386 грн. на користь
кожної малолітньої дитини до
досягнення ними повноліття на особу
або установу де будуть перебувати діти
та накладення заборони на відчуження
житла малолітніх дітей за адресою
АДРЕСА_1, про що повідомити нотаріуса за
місцем знаходження житла.

Вимоги мотивовані тим, що Службі у
справах дітей Дніпровської районної в
місті Києві державної адміністрації
стало відомо про сім»ю матері-одиначки
ОСОБА_1, яка проживає за адресою
АДРЕСА_1, та неналежним чином виконує
батьківські обов»язки по вихованню
своїх дітей.

На даний час встановлено, що малолітній
ОСОБА_3 21.05.2013 року був влаштований
працівниками ВКМСД Дніпровського РУ
ГУМВС України в м. Києві відповідно до
акту про знайдену дитину до Центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей № 1. ОСОБА_3 з 19.11.2013 року
переведений до Центру допомоги дітям
«Місто щасливих дітей», який
розташований за адресою м. Кихв, вул.
Полярна, 7-а, однак за весь час
перебування дитини у закладі мати
тільки один раз відвідувала сина.

Відповідачка неналежним чином виконує
батьківські обов»язки, зловживає
алкогольними напоями, не створює
належних умов для проживання та
розвитку дітей, не цікавиться
здоров»ям дітей, в квартирі зазвичай
відсутні продукти харчування,
приготовлена їжа, що може призвести до
загрози життю та здоров»ю дітей.
Відповідно до акту від 21.03.2014 року № 410
обстеження матеріально-побутових умов
сім»ї ОСОБА_1 призупинені соціальні
виплати на дітей.

В судовому засіданні представник
позивача Науменко І.І. підтримала
заявлені вимоги та обставини,
викладені у позові, додатково пояснила,
що після подачі позовної заяви
поведінка відповідачки по відношенню
до своїх дітей змінилася на краще,
ОСОБА_1 стала перейматися дітьми, має
намір пройти курс реабілітації щодо
позбавлення залежності від алкоголю,
за заявою відповідачки їй відновлені
соціальні виплати на двох малолітніх
доньок.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Дніпровської районної в
місті Києві державної адміністрації в
судове засідання не з»явився, третя
особа суду подала заяву з проханням
розглянути справу без участі їхнього
представника та задовольнити позов.

Відповідачка в судовому засіданні
просила відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на те, що вона
любить своїх дітей та турбується за
них, діти є сенсом її життя, спиртним
вона не зловживає, востаннє дозволила
собі випити алкогольні напої 11.02.2014
року коли помер її третій чоловік,
через що вона була у відчаї; для виходу
із даної ситуації яка склалась хоче
пройти реабілітацію від алкоголю в м.
Житомирі, при цьому з нею будуть дві
найменші доньки ОСОБА_8 та ОСОБА_7, а
інші діти, яких вона перевідуватиме, в
цей час знаходитимуться у центрі
дитини «Ковчег», про що вже досягнута
домовленість.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 11 червня 2014 року, згідно
поданої заяви позивача, залишені без
розгляду заявлені вимоги в частині
вимог про відібрання у відповідачки
без позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, передачі його
Органу опіки та піклування
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації для
подальшого влаштування та стягнення з
ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій
сумі по 386 грн. на користь ОСОБА_2 у
зв»язку з досягненням останнім
повноліття.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідачку, свідків,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є
матір»ю неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8; що
підтверджується свідоцтвами про
народження (а.с. 7-10).

Згідно витягів з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
державну реєстрацію народження,
реєстрація актових записів про
народження дітей ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7
та ОСОБА_6 проведена відповідно до
частини першої статті 135 Сімейного
кодексу України (а.с. 13-16).

Наказом Служби у справах дітей
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації від 27.05.2013 року
№ 6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, поставлено на
профілактичний облік, як дитину, яка
опинилася у складних життєвих
обставинах (а.с. 5).

Відповідачка та її неповнолітні діти,
окрім малолітньої ОСОБА_8,
зареєстровані у двох кімнатах
комунальної квартири АДРЕСА_1 (довідка
ЖРЕО № 404 по формі № 3 від 31.05.2013 року -
а.с. 25).

Відповідно Актів обстеження
житлово-побутових умов сім»ї від 22.05.2013
року та від 01.11.2013 року, складених
співробітниками Служби у справах дітей
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації, санітарний
стан у кімнаті комунальної квартири
АДРЕСА_1 незадовільний, у холодильнику
відсутні продукти харчування; зі слів
ОСОБА_1 вона всім готує їжу на
одноразове вживання, можливості
готувати їжу, яка б стояла, у неї не має
(а.с. 18, 19).

Допитаний свідок ОСОБА_9 суду
засвідчив, що він працює вихователем
дитячого центру «Отчий дім» та з
березня 2014 року спілкується із сім»єю
відповідачки, як волонтер громадської
організації працює із сім»ями, які
опинилися у складних життєвих
обставинах, 1-2 рази на місяць буває у
квартирі ОСОБА_1 Весь цей час у сім»ї
відповідачки спостерігалися затишна,
доброзичлива обстановка, щирі та гарні
стосунки, їжа була приготовлена, діти
були охайні, одягнуті у чистий одяг,
вони мають іграшки, ОСОБА_1 дбайливо та
чуйно ставиться до дітей, які мають
прив»язаність і люблять свою матір,
жодного разу він відповідачку у
нетверезому стані не бачив.

Свідок ОСОБА_10 засвідчила, що
відповідачку знає з дитинства, тісно
спілкуються з 1996 року коли народилися
діти, стосунки в сім»ї ОСОБА_1 хороші, в
кімнаті у відповідачки чисто, остання
прибирає житло, варить їсти, ОСОБА_1
любить своїх дітей, доглядає, виховує,
дбає за них, ходить з дітьми до лікарів,
відвідує школу, їй тяжко приходиться у
житті, однак вона тримається та
витримує всі проблеми; відповідачка
випивала у лютому після смерті
чоловіка, однак взяла себе «в руки» та
спиртне вже не вживає.

Відповідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки
зобов»язані піклуватися про здоров»я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, а згідно ч. 1 ст. 151
СК України, батьки мають переважне
право перед іншими особами на особисте
виховання дитини.

Нормами Сімейного кодексу України
також встановлено, що мати, батько та
дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом;
батьки мають право на самозахист своєї
дитини, звертатися до суду за захистом
прав та інтересів дитини (ст. ст. 153, 154
СК України).

Згідно ст. 163 СК України, батьки мають
переважне право перед іншими особами
на те, щоб їхня малолітня дитина
проживала з ними.

За вищевикладених обставин, оскільки
судом не встановлено нанесення шкоди
психо-моральному розвитку та загрози
життю і здоров»ю дітей відповідачки, за
свідченнями свідків та пояснень
представника позивача поведінка
ОСОБА_1 суттєво змінилася на краще,
остання утримує, доглядає та виховує
дітей, розуміючи необхідність та
бажаючи змінювати своє життя заради
дітей йде на реабілітацію, при цьому
продовжуватиме самостійно доглядати
за малолітніми доньками ОСОБА_8 та
ОСОБА_7, на утримання яких відновлено
виплату соціальної допомоги, діти
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
тимчасово знаходитимуться у Центрі
соціальної реабілітації «Ковчег», тому
суд вважає, що підстави для задоволення
позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 19, 150, 151, 153, 154, 163, 232
Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11,
58, 60, 61, 88, 208, 209, 215, 218 ЦПК України суд,-

В и р і ш и в:

У задоволенні позову Органу опіки та
піклування Дніпровської районної в
місті Києві державної адміністрації до
ОСОБА_1, третя особа Служба у справах
дітей Дніпровської районної в місті
Києві державної адміністрації про
відібрання дітей без позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
Л.М.Виниченко