Справа № 411/71/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Кіровський
міський суд Луганської області у
складі:

головуючого судді -
Герасимчук Т.М.,

при секретарі - Бик
С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровську цивільну
страву за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - приватне
акціонерне товариство «Страхова
Компанія АСКО - Донбас Північний» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди завданої в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, який під час розгляду справи
уточнив та просив стягнути на його
користь з відповідача матеріальну
шкоду в розмірі 4775 грн та моральну
шкоду в розмірі 20000 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 16.06.2013р. ОСОБА_2
керуючи транспортним засобом -
автомобілем марки «ВАЗ 2105» державний
номер НОМЕР_3, здійснив на нього наїзд,
чим завдав йому тілесні ушкодження. В
результаті завданих тілесних
ушкоджень він з 26.06.2013р. по 18.07.2013р.
знаходився на лікуванні в 1-ій міській
лікарні м. Стаханова. Крім того,своїми
діями відповідача завдав йому моральну
шкоду,яка виразилась в тому,що душевних
та фізичних стражданнях,був порушений
його нормальний життєвий уклад.

В судове засідання ОСОБА_1 не
з'явився,просив розглянути справу за
його відсутністю.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, вважав їх
необґрунтованими, просив у позові
відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала та
просила відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи не з'явився,
просив розглянути справу за його
відсутністю.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
встановив наступні обставини:

16.06.2013р. приблизно о 06-00 год. на
перехресті вул. 23 - го Партз'їзду та вул.
Борисова, м. Кіровськ, Луганської обл.,
ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом
автомобілем марки «ВАЗ 2105» державний
номер НОМЕР_3, здійснив наїзд на ОСОБА_1
В результаті дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_1 було завдано тілесні
ушкодження у вигляді садна на
нижньо-внутрішній частині поясної
області, забою грудного та поясного
відділу позвонку, забою легкого
ступеня спинного мозку з легким
порушенням функцій тазових органів,
колото-різана рана правої стопи.
Зазначене підтверджується: постановою
Кіровського міського суду Луганської
області від 06.09.2013р. (справа № 411/1882/13-п)
про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності
(а.с.6); постановою Кіровського МВ ГУМВС
України в Луганській області від
22.08.2013р. про закриття кримінального
провадження (а.с.5).

Згідно з виписним епікризом з історії
хвороби (а.с.8) ОСОБА_1 з 26.06.2013р. по
18.07.2013р. знаходився на лікуванні в 1-ій
міській лікарні м. Стаханова.
Відповідно до довідки 1-ої міської
лікарні м. Стаханова № 64 від 05.05.2014р.
(а.с.63-65) за час перебування ОСОБА_1 у
лікарні медичні препарати пацієнт
придбавав за власний рахунок,
особливого харчування пацієнт не
потребував, лікарем йому був
призначений загальний стіл №15.

Як визначено ст.22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Постановою Кабінету міністрів України
«Про правила дорожнього руху» №1306 від
10.10.2001р. серед інших, визначені
наступні обов'язки для учасників
дорожнього руху:

- п. 1.3. учасники дорожнього руху
зобов'язані знати й неухильно
виконувати вимоги цих Правил, а також
бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5. дії або бездіяльність учасників
дорожнього руху та інших осіб не
повинні створювати небезпеку чи
перешкоду для руху, загрожувати життю
або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови,
зобов'язана негайно вжити заходів до
забезпечення безпеки дорожнього руху
на цій ділянці дороги та вжити всіх
можливих заходів до усунення перешкод,
а якщо це неможливо, попередити про них
інших учасників дорожнього руху,
повідомити підрозділ міліції, власника
дороги або уповноважений ним орган;

- п. 2.3 для забезпечення безпеки
дорожнього руху водій зобов'язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою
обстановкою, відповідно реагувати на
її зміну, стежити за правильністю
розміщення та кріплення вантажу,
технічним станом транспортного засобу
і не відволікатися від керування цим
засобом у дорозі;

- п. 4.1. пішоходи повинні рухатися по
тротуарах і пішохідних доріжках,
тримаючись правого боку;

- п. 4.14. пішоходам забороняється:

а) виходити на проїзну частину, не
впевнившись у відсутності небезпеки
для себе та інших учасників руху;

б) раптово виходити, вибігати на
проїзну частину, в тому числі на
пішохідний перехід;

д) рухатися по автомагістралі чи дорозі
для автомобілів, за винятком
пішохідних доріжок, місць стоянки і
відпочинку.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме постанови Кіровського міського
суду Луганської області від 06.09.2013р.
(справа № 411/1882/13-п) (а.с. 6), речового
доказу - відеозапису з місця
дорожньо-транспортної пригоди (а.с.16)
ОСОБА_1 вийшов та рухався по проїжджій
частині дороги, де на нього здійснив
наїзд ОСОБА_2

Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

За таких обставин суд вважає, що
виникненню шкоди завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди сприяла
груба необережність потерпілого -
ОСОБА_1, що виразилась у виході та русі
по проїжджій частині дороги, в
порушення вимог законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 1193 ЦК України якщо
груба необережність потерпілого
сприяла виникненню або збільшенню
шкоди, то залежно від ступеня вини
потерпілого (а в разі вини особи, яка
завдала шкоди, - також залежно від
ступеня її вини) розмір відшкодування
зменшується, якщо інше не встановлено
законом.

Позивачем визначено матеріальну шкоду
в розмірі 4775 грн., яка складається з
витрат на придбання ліків та витрат на
посилене харчування.

Суд вважає визначені позивачем витрати
на посилене харчування
необґрунтованими та не приймає їх до
уваги, оскільки відповідно до довідки
1-ої міської лікарні м. Стаханова № 64
від 05.05.2014р. (а.с.63-65) пацієнт - ОСОБА_1
особливого харчування не потребував.

Згідно зі ст.1195 ЦК України фізична або
юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

У такому разі суд приходить до
висновку, що витрати на додаткове
харчування понесені без відповідного
медичного призначення не можуть бути
відшкодовані за рахунок відповідача.

Розмір витрат позивача на придбання
ліків, що підтверджується копіями
квитанцій та чеками ( а.с.10,11,15), з
урахуванням листа призначення
медичних препаратів медичною
установою (а.с. 65а) суд вважає
обґрунтованим на суму 2296,77 грн.

Ураховуючи грубу необережність ОСОБА_1,
що сприяла виникненню заподіяної
шкоди, з урахуванням фактичних
обставин справи, суд на підставі ч.2 ст.
1193 ЦК України зменшує розмір
відшкодування витрат на придбання
ліків до 1500,00 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

В роз'ясненнях Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31
березня 1995 року зазначено, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості. (п.9).
Крім того, п. 10 Постанови визначено, що
розмір відшкодування моральної шкоди
може бути зменшений судом з
урахуванням ступеня вини заподіювача і
потерпілого та майнового стану
відповідача (громадянина).

З урахуванням фактичних обставин
справи, тривалості та обсягу страждань
позивача, враховуючи його грубу
необережність, а саме нехтування
правилами безпеки руху, виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості, суд визначає
відшкодування моральної шкоди у
розмірі - 1000,00 грн.

Розподіл судових витрат вирішити у
відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1187, 1193, 1195
ЦК України, Постанови Кабінету
міністрів України «Про правила
дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001р.,
Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995
року, керуючись ст.ст. 10,11,60-61,212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - приватне акціонерне товариство
«Страхова Компанія АСКО - Донбас
Північний» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1,
податковий номер - НОМЕР_2) на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди завданої в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди в розмірі - 1500 (тисяча п'ятсот)
грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі
- 1000 (тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 251 (двісті
п'ятдесят одна) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через Кіровський міський суд
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: