АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4353/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія : договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

С у д д і в
Котелевець А.В.,

Кокоші В.В.,

при
секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Комінтернівського
районного суду м.Харкова від 22 квітня
2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3, третя особа-приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання договору дарування недійсним
та поновлення права власності на
квартиру, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору дарування його
квартири АДРЕСА_1 , укладеного з
відповідачем та посвідченого 22 серпня
2011 року приватним нотаріусом
Харківською МНО ОСОБА_5

На обґрунтування позову ОСОБА_4
посилався на те, що він людина похилого
віку, як й його дружина ОСОБА_6, страждає
та тяжкі хронічні захворювання,
неодноразово перебував на лікуванні в
умовах стаціонару.

Зазначивши, що його діти перебувають за
межами України та з метою оформлення
права на його майно на їх користь на
випадок смерті, по рекомендації його
сестри ОСОБА_7 та її родички ОСОБА_3 під
впливом тяжких для нього обставин і на
вкрай невигідних умовах він уклав
вказаний договір на користь
відповідача, яка на його неодноразові
звернення відмовляється від
розірвання договору з посиланням на
його формальність.

За таких обставин, на підставах
ст..ст.216, 233 та 717 ЦК України ОСОБА_4
просив суд задовольнити його позов та
відновити його право власності на
квартиру анулюванням реєстрації права
власності відповідача.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 22 квітня 2014 року та
додатковим рішенням від 13 травня 2014
року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування
від 22 серпня 2011 року , укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо квартири АДРЕСА_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського МНО ОСОБА_5 за реєстровим
номером 1919, який зареєстровано ОСОБА_3 в
КП «Харківське міське БТІ» 12 вересня 2011
року.

Поновлено право власності ОСОБА_4 на цю
квартиру.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 229,
40 грн. судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з
посиланням на безпідставність позову
ОСОБА_4, його задоволення в порушення
норм матеріального і процесуального
права, рішення районного суду просить
скасувати , ухвалити нове рішення про
залишення позовних вимог без
задоволення.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної карги, заперечення проти
них, колегія вирішила апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відповідно до ст..308 ЦПК
України відхилити, рішення районного
суду залишити без змін з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень, крім обставин
встановлених ст..61 цього Кодексу, які не
підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставах доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом,згідно наданих доказів
встановлено, що спірна квартира № 55
житловою площею 20,4 кв.м загальною 39
кв.м належала ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу від 28 лютого
1996 року, право власності зареєстровано
КП «Харківське міське БТІ» 29 лютого 1996
року.

Вказана квартира за нотаріально
посвідченим договором від 22 серпня 2011
року подарована ОСОБА_4 ОСОБА_3, якою її
право власності було зареєстровано КП
«Харківське міське БТІ» 12 вересня 2011
року, але він, разом з дружиною ОСОБА_6, з
якою перебуває у шлюбі з 29 квітня 2006
року, продовжує мешкати, та бути
зареєстрованим в цій квартирі, сплачує
комунальні платежі, відповідно
відкритих на нього рахунків.

Зазначені обставини по справі не
оспорюються відповідачем і судом
визначено що спірна квартира не була
передана за договором дарування
обдарованій.

Окрім цього судом також встановлено, що
позивач є людиною похилого віку,
страждає тяжкими хронічними
захворюваннями та за 12 днів до
укладання спірного договору перебував
на стаціонарному лікуванні. Так саме
хворою людиною його дружина ОСОБА_6,
яка протягом 2011 року неодноразово
перебувала на стаціонарному лікуванні.

Як вбачається із матеріалів справи,
пояснень сторін, діти позивача від
попереднього шлюбу перебувають за
межами України, відповідач лікар за
фахом, є його далекою родичкою,
допомагала позивачу та його дружині у
їх лікуванні. Допитана у якості свідка
дружина позивача ОСОБА_6 засвідчила
суду той факт, що зі слів чоловіка вона
дізналась, що договір уклав у зв'язку з
їх тяжкими захворюваннями та з метою
догляду за ними та можливості в такий
спосіб щоб його діти успадкували якусь
частку спадщини.

Вирішуючи справу та задовольняючи
позовні вимоги суд, з таких обставин, у
відповідності до вимог ст..ст. 203, 233, 717
ЦК України, дійшов правильного
висновку про укладання позивачем
договору дарування під впливом тяжких
для нього обставин і вкрай невигідних
для нього та дружини умовах, незалежно
від того, хто був ініціатором такого
правочину, оскільки його
волевиявлення не відповідало його
внутрішній волі та не було спрямоване
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені договором
дарування про безоплатне передання
квартири у власність.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про
безпідставність позову, неправильне
застосування судом норм матеріального
права, що регулюють правовідносини про
визнання правочинів недійсними та
неправильну оцінку доказів в порушення
вимог процесуального права, колегія
залишає поза увагою, як такі, що не
спростовують правильності висновків
суду, з урахуванням із збігом
несприятливих сімейних обставин, в
яких опинився ОСОБА_4 ускладнених
тяжкими захворюваннями його та
дружини, що змусило його за
пропозиціями родичів укладати такий
договір на одного із них.

Рішення судом ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, підстави до його скасування ,
задоволення апеляційної скарги у
справі відсутні.

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 22 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після
проголошення але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді