Головуючий суду 1 інстанції - Васильєва
Доповідач - Соловей Р.С.
Провадження № 22ц/782/2419/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого Соловей Р.С.,

суддів Медведєвої Л.П., Стахової
Н.В.

при секретарі Якушевій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду
міста Луганська від 14 травня 2014 року

у цивільній справі за позовом ПАТ
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року позивач Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - Банк),
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 у
зв'язку з порушенням останнім
зобов'язань за кредитним договором б/н
від 27.09.2007 р. (далі - Кредитний договір)
та, посилаючись на правові підстави
своїх вимог, просив стягнути з нього
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 15 496,86 грн. та судові витрати.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги
ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено,
стягнуто з відповідача на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором б/н від 27.09.2007 р. в розмірі 15
496,86 грн., що складається із
заборгованості за кредитом - 4 231,16 грн.,
заборгованості за відсотками за
користування кредитом - 6 005,21 грн.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 4 046,35 грн.,
штрафу (фіксованої частини) - 500 грн. та
штрафу (відсоткової складової) - 714,14
грн., а також судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 229,40 грн.

Відповідач ОСОБА_2, не погодившись із
вказаним рішенням, подав апеляційну
скаргу, якою просить це рішення
скасувати, як ухвалене при неповному
з'ясуванні та недоведеності обставин,
що мають значення для справи, і новим
рішенням відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк»
в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
представників апелянта та позивача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим, тобто, суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення вказаним вимогам відповідає.

Судом у справі правильно встановлено
фактичні обставини щодо укладання
27.09.2007 р. між сторонами Кредитного
договору (а. с. 7 - 11). та отримання
відповідачем за цим договором суми
кредиту, які відповідачем не
оспорюються.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк», суд в оскаржуваному
рішенні керувався положеннями ст. ст.
526, 530 ч. 1, 610, 611, 629, 1048, 1049, 1050, 1054
Цивільного кодексу України, та виходив
з того, що відповідач належним чином не
виконав покладені на нього
зобов'язання за договором, у зв'язку з
чим за ним утворилась заборгованість,
підтверджена розрахунком Банку та
випискою здійснених операцій по
картковому рахунку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції у
оскаржуваному рішенні, оскільки вважає
їх обґрунтованими, об'єктивними і
такими, що відповідають обставинам
справи та нормам матеріального та
процесуального права.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Статтею 530 ЦК визначено,
якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

У доводах апеляційної скарги апелянт
вважає, що позивачем пропущений
трьохрічний строк позовної давності.
На думку апелянта, строк звернення до
суду сплив 01.01.2011 р., тобто після
чергової несплати відповідачем
мінімального місячного платежу у
позивача, згідно з вимогами п. 5.2 Умов і
правил надання банківських послуг.
Натомість позивач звернувся до суду
тільки в листопаді 2013 року.

Однак, колегія суддів вважає такі
доводи апелянта необґрунтованими.

Вимоги щодо застосування строку
позовної давності, заявлені апелянтом,
не підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання починається зі спливом
строку виконання.

Разом з тим, із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Відповідно до п. 9.3 Умов картрахунки
відкриті на невизначений строк, за
виключенням настання умов, викладених
у п. п. 9.6 та 9.7.

Згідно п. 9.6 Умов при відсутності на
картці грошових коштів у розмірі,
достатньому для оплати послуг банку
для продовження дії карти та при
ненадходженні грошових коштів на
картку протягом 3 місяців з часу спливу
дії карти, банк стягує комісію за
обслуговування рахунку відповідно до
діючих тарифів. Вказана комісія
стягується банком після спливу
вказаного в цьому пункті строку,
щомісячно. У разі якщо залишок на
Картрахунку менше розміру комісії,
встановленої тарифами Банку, то розмір
комісії за обслуговування Картрахунку
встановлюється у розмірі залишку
коштів на картрахунку держателя. При
нульовому залишку коштів на
неактивному картрахунку останній
закривається.

Згідно п. п. 9.6 Умов при відсутності на
картці грошових коштів у розмірі,
достатньому для оплати послуг банку
для продовження дії карти та при
ненадходженні грошових коштів на
картку протягом 3 місяців з часу спливу
дії карти, банк стягує комісію за
обслуговування рахунку відповідно до
діючих тарифів. Вказана комісія
стягується банком після спливу
вказаного в цьому пункті строку,
щомісячно. У разі якщо залишок на
Картрахунку менше розміру комісії,
встановленої тарифами Банку, то розмір
комісії за обслуговування Картрахунку
встановлюється у розмірі залишку
коштів на картрахунку держателя. При
нульовому залишку коштів на
неактивному картрахунку останній
закривається.

Пунктом 9.12 Умов передбачено, що договір
діє протягом 12 місяців з дня
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна зі сторін не повідомила іншу
сторону про припинення дії договору, то
він автоматично лонгується на такий же
строк.

Таким чином, не отримавши повідомлення
про припинення дії договору від
позичальника 27.09.2008 р. договір був
пролонгований Банком до 27.09.2009 р. та
надалі відповідно до п. 9.12 договору.

З огляду на зазначене правовідносини
між позивачем і відповідачем тривають
відповідно до п. 9.3 та 9.12 Умов, у зв'язку
з чим не можуть бути застосовані
положення цивільного процесуального
законодавства про застосування
позовної давності.

Посилання апелянта, як на підставу для
відмови у задоволенні позовних вимог,
на положення п. 7 ч. 13 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів», якою
кредитодавцю заборонено вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, не можна вважати
правильним, оскільки вказані приписи
закону стосуються позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямовані на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
споживчого кредиту. Наведена правова
позиція міститься у постанові
Верховного Суду України від 20.11.2013 року
(справа 6-126 цс 13), прийнятій за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом (
судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, яка за
правилом ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, вимоги щодо застосування
позовної давності не були заявлені
відповідачем у суді першої інстанції.
Апеляційний суд діє в межах
повноважень визначених у ч. 1 ст. 303 ЦПК
України щодо перегляду рішень.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що доводами апелянта висновки
суду у оскаржуваному рішенні не
спростовуються. Суд першої інстанції
правильно встановив правовідносини, що
склалися між сторонами у справі, норми
цивільного права, якими вони
регулюються, об'єктивно та повно
дослідив фактичні обставини у справі,
дав належну оцінку наданим доказам та
дійшов правильного висновку про
задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду
відповідає вимогам норм матеріального
права, порушень процесуального
законодавства при розгляді справи та
прийнятті рішення не встановлено,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити, а
оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Луганська від 14 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту проголошення, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: