АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/4779/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1757/14
Головуючий у 1-й інстанції Середа А. В.
Доповідач Дряниця Ю. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді : Дряниці Ю.В.,

суддів: Карнауха П.М.,
Кривчун Т.О.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

з участю: прокурора Бондаренка
А.Г.,

представника третьої
особи Олексенко А.Б.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою виконуючого
обов'язки прокурора м. Кременчука
Полтавської області А.Д.Ковальчука в
інтересах Державної автомобільної
інспекції УМВС України в Полтавській
області на рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 19 червня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особи - Крюківський
відділ державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції в Полтавській області,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», про визнання права власності
на автомобіль, визнання угоди дійсною,
виключення майна з акту опису та
звільнення майна з-під арешту.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а :

В травні 2013 року позивач
звернувся до місцевого суду з позовом
до відповідача, в якому просив просив
суд визнати дійсним договір
купівлі-продажу рухомого майна
автомобіля марки «КІА СЕЕD», визнати за
ним право власності на вказаний
автомобіль та виключити його з акту
опису і звільнити з-під арешту,
накладеного постановою державного
виконавця Крюківського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції від 14.09.2012 року.

Свої позовні вимоги
обґрунтовував тим, що 30 квітня 2009 року
він домовився з ОСОБА_4 про купівлю у
неї автомобіля марки «КІА СЕЕD»,
випуску 2008 року, який належав їй праві
власності. З метою виконання договору
купівлі-продажу та розрахунку за
вищевказаний автомобіль, він передав
відповідачці 12500 доларів США на
підтвердження чого вона написала
розписку, в якій зазначила, що отримала
кошти за продаж автомобіля та ніяких
претензій стосовно укладеної угоди не
має. Окрім розписки сторонами був
укладений письмовий договір
купівлі-продажу рухомого майна від
30.04.2009 року. Також, на підтвердження
укладеного договору купівлі-продажу,
ОСОБА_4 видала на ім'я позивача та його
дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 довіреність від
30.04.2009 року, посвідчену приватним
нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_8
Зазначеною довіреністю відповідач
надала повноваження розпоряджатися
(керувати, зняти з обліку, продати,
передавати в оренду, позичку та інше)
вищевказаним автомобілем. Позивач
неодноразово звертався до
відповідача по телефону з
проханням укласти договір
купівлі-продажу автомобіля з
посвідченням у нотаріуса та провести
перереєстрацію у МРЕО, але
відповідачка посилаючись на свою
зайнятість постійно переносила
зустрічі з ним так і не виконавши його
прохання.

27 жовтня 2012 року було здійснено
тимчасове затримання вищезазначеного
автомобіля в м. Києві інспектором ДПС
ДПАІ УМВС України в м. Києві
прапорщиком міліції Коваленко А.В. на
підставі постанови №12291 Крюківського
відділу Державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції від 14.09.2012 року.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 19 червня 2013 року позов ОСОБА_10 -
задоволено.

Визнано дійсним договір
купівлі-продажу рухомого майна
автомобіля марки «КІА СЕЕD», випуску 2008
року, кузов № НОМЕР_1, тип транспортного
засобу - легковий, реєстраційний номер
знак НОМЕР_2, що належав ОСОБА_4,
укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_4.

Визнано за ОСОБА_10, право власності на
автомобіль марки «КІА СЕЕD», випуску 2008
року, кузов № НОМЕР_1, тип транспортного
засобу - легковий комбі, реєстраційний
номер знак НОМЕР_2.

Виключено з акту опису та знято арешт з
автомобіля марки «КІА СЕЕD», випуску 2008
року, кузов № НОМЕР_1, тип транспортного
засобу - легковий комбі, реєстраційний
номер знак НОМЕР_2, накладений
постановою державного виконавця
Крюківського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції від 14.09.2012
року.

В апеляційній скарзі виконуючий
обов'язки прокурора м. Кременчука
Полтавської області А.Д.Ковальчук
просить рішення місцевого суду
скасувати, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, невідповідність висновків суду
встановленим обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши межі апеляційного
оскарження, колегія суддів приходить
до необхідності задоволення
апеляційної скарги та ухвалення нового
рішення з підстав, визначених п. 3, 4 ч.1
ст.309 ЦПК України - невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення або неправильне
застосування норм матеріального права
і процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК
України передбачено, що доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень та
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин.

Задовольняючи позовні вимоги
місцевий суд виходив з того, що сторони
уклали договір купівлі-продажу
автомобіля, який відповідає вимогам
чинного законодавства, право позивача
щодо розпорядження власністю порушено,
а тому підлягає захисту.

Однак, з таким висновком суду колегія
суддів погодитись не може, оскільки
судом першої інстанції не враховано
норми матеріального права щодо порядку
укладення правочинів і підстав
переходу права власності на
транспортні засоби та не дано належну
оцінку наявним в справі доказам.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу від 21 жовтня 2008
року НОМЕР_3 (а.с.15-16) за ОСОБА_4
зареєстровано право власності на
автомобіль марки «КІА СЕЕD», випуску 2008
року, кузов № НОМЕР_1.

Відповідно до письмового договору
купівлі-продажу рухомого майна від
30.04.2009 року, який укладено між ОСОБА_4
(продавцем) та ОСОБА_10 (покупцем),
останні дійшли згоди про
купівлю-продаж автомобіля марки «КІА
СЕЕD», випуску 2008 року за 12500 доларів
США, провели розрахунок, що
підтверджується розпискою від
продавця та визначили права і обов'язки
сторін (а.с.10-11).

Вказаний договір нотаріально не
посвідчений та не пройшов державну
реєстрацію у відповідних органах ДАІ.

Згідно розписки від 30.04.2009 року, що
видана ОСОБА_4, остання підтвердила
отримання грошових коштів в сумі 12500
доларів США від ОСОБА_10, як повний
розрахунок за продаж автомобіля (а.с.18).

Окрім того, 30 квітня 2009 року ОСОБА_4
видала на ім'я ОСОБА_10 та ОСОБА_6, ОСОБА_7
довіреність, що посвідчена приватним
нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_8
Зазначеною довіреністю ОСОБА_4 надала
повноваження розпоряджатися (керувати,
зняти з обліку, продати, передавати в
оренду, позичку та інше) вищевказаним
автомобілем (а.с.17).

Рішенням Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 05 квітня
2011 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 стягнуто
кредитну заборгованості на користь ТОВ
«ОТП Факторинг Україна». Рішення суду
звернуто до примусового виконання. В
процесі виконання рішення суду
державним виконавцем Крюківського
ВДВС Кременчуцького МУЮ 14.09.2012 року
накладено арешт на автомобіль марки
«КІА СЕЕD», випуску 2008 року, що належить
боржнику ОСОБА_4 та вказаний автомобіль
оголошено в розшук (а.с.5-7).

27 жовтня 2012 року відповідно до акту
(а.с.9) було здійснено тимчасове
затримання вищезазначеного автомобіля
в м. Києві інспектором ДПС ДПАІ УМВС
України в м. Києві прапорщиком міліції
Коваленко А.В. на підставі постанови
№12291 Крюківського відділу Державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції від 14.09.2012
року.

Відповідно до «Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок» (далі - Правила),
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998
року зі змінами та доповненнями,
передбачено, що власники транспортних
засобів - юридичні та фізичні особи або
їх представники (далі - власники)
зобов'язані зареєструвати їх протягом
10 діб після придбання або митного
оформлення, чи тимчасового ввезення на
територію України, або виникнення
обставин, що є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів.
Реєстрація транспортних засобів
здійснюється на підставі заяви
власника, поданої особисто, і
документів, що посвідчують його особу,
правомірність придбання транспортного
засобу, оцінку його вартості;
правомірність придбання транспортних
засобів, складових частин, які мають
ідентифікаційні номери,
підтверджується документами,
скріпленими підписом відповідної
посадової особи і печаткою, виданими
суб'єктами підприємницької діяльності,
які реалізують транспортні засоби та
видають довідки-рахунки, митними
органами, судами, нотаріусами, органами
соціального захисту населення,
підприємствами - виробниками
транспортних засобів та підрозділами
ДАІ, а також угодами, укладеними на
товарних біржах.

Для реєстрації транспортних
засобів, що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням, передачею такий
транспортний засіб повинен бути знятий
з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження,
передача власником придбаних
транспортних засобів, не
зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не
проводиться.

Реєстрація транспортних засобів
проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків. Реєстрація
транспортних засобів скасовується в
разі встановлення факту, що документи,
які посвідчують особу власника,
підтверджують правомірність придбання
транспортного засобу або право на
користування та розпорядження ним, є
фіктивними чи підробленими. Реєстрація
транспортних засобів також
скасовується у разі встановлення факту
знищення, фальсифікації або
підроблення ідентифікаційних номерів
його складових частин.

Таким чином, Правилами встановлено
спеціальний порядок державної
реєстрації транспортних засобів.

Відповідно до статей 237, 244, 245
Цивільного кодексу України
довіреність - це письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами, ґрунтується на договорі та
визначає правовідношення, в якому одна
сторона (представник) зобов'язана або
має право вчинити правочин від імені
другої сторони, яку вона представляє.

За своїм юридичним змістом договір
доручення є договором про
представництво, оскільки повірений
зобов'язується діяти від імені
довірителя.

Крім того, на підставі доручення
повірений не має права укладати угоду
від імені особи, яку він представляє,
відносно себе особисто.

Статтею 249 ЦК України передбачено, що
особа, яка видала довіреність, може в
будь-який час її скасувати. Припинення
повноважень представника відбувається
внаслідок одностороннього
волевиявлення особи, яку він
представляє.

Відповідно до положень ст. 655 ЦК України
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

У відповідності до вимог ст. 208 ЦК
України визначено, що у письмовій
формі належить вчиняти правочини
фізичних осіб між собою на суму, що
перевищує у 20 і більше разів розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року « Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання право
чинів недійсними» згідно із ст. 210 та 640
ЦК не є вчиненим також правочин у
разі нездійснення його державної
реєстрації, якщо правочин підлягає
такій реєстрації.

Частиною 1 ст.210 ЦК України визначено,
що правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

За правилами ч. 2 ст. 220 ЦК України суд
може визнати дійсним лише той договір,
який за законом підлягає
нотаріальному посвідченню.

Нотаріальне посвідчення договору
купівлі-продажу автомобіля законом не
вимагається, проте вимагається
державна реєстрація в органах ДАІ.

Таким чином, момент вчинення правочину
щодо придання автомобіля пов'язується
з державною реєстрацією. Однак,
письмовий договір купівлі-продажу,
якій міститься в матеріалах справи,
державну реєстрацію не пройшов, а тому
не є укладеним і не створює прав та
обов'язків для сторін.

Також слід зазначити, що при
оформленні довіреності перехід
права власності не відбувається,
оскільки повірений отримує лише
тимчасове право на здійснення від
імені й на користь іншої сторони
(власника майна) тих дій, які
передбачені довіреністю. Такою дією
може бути і продаж самого майна.

Видача генеральної довіреності чи
передоручення повноважень на
транспортний засіб, що був в
експлуатації та має особливості
цивільного обороту, не можна вважати
договором, що укладений відповідно до
закону та допускає перехід права
власності до третіх осіб.

Розписка, надана позивачем до суду,
також не може братися до уваги як
належний та допустимий доказ укладення
договору купівлі-продажу автомобіля,
оскільки вказаний договір не був
зареєстрований у встановленому
законом порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
встановлені фактичні обставини по
справі та надані докази не даються
підстав вважати перехід права
власності на автомобіль у
встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

За таких обставин, рішення місцевого
суду не ґрунтується на законі та
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення про відмову в
задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 309 ч.1 п. 3, 4, 316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу виконуючого
обов'язки прокурора м. Кременчука
Полтавської області А.Д.Ковальчука -
задовольнити.

Рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 19 червня 2013
року - скасувати.

Ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особи - Крюківський
відділ державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції в Полтавській області,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», про визнання права власності
на автомобіль, визнання угоди дійсною,
виключення майна з акту опису та
звільнення майна з-під арешту - за
безпідставністю.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: (підпис)
Дряниця Ю.В.

Судді: (підпис)
Карнаух П.М

(підпис)
Кривчун Т.О.

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Дряниця Ю.В.