Провадження №2/761/4566/2014
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року суддя Шевченківського
районного суду міста Києва Кравець Д.І.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна» про
визнання події страховим випадком,
стягнення суми страхового
відшкодування, пені, збитків, трьох
відсотків річних та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна» про визнання події
страховим випадком, стягнення суми
страхового відшкодування, пені,
збитків, трьох відсотків річних та
моральної шкоди.

Відповідно до ухвали суду від 12 травня
2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна» про
визнання події страховим випадком,
стягнення суми страхового
відшкодування, пені, збитків, трьох
відсотків річних та моральної шкоди
залишено без руху та надано позивачу
строк для усунення недоліків терміном 5
(п'ять) днів з дня отримання копії
ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого,
вказувалось, що матеріали поданої
позовної заяви, не відповідають
вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема, до
позовної заяви не додано документу, що
підтверджує сплату судового збору у
встановлених чинним законодавством
розмірах.

Так, у позовній заяві позивач
посилається на положення Закону
України «Про захист прав споживачів»
та п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір», згідно яких від сплати
судового збору звільняються споживачі
- за позовами, що пов'язані з порушенням
їхніх прав.

Разом з тим, посилання позивача на те,
що спірні правовідносини врегульовано
Законом України «Про захист прав
споживачів» є безпідставними, оскільки
останній просить вирішити спір саме на
підставі відповідних норм Цивільного
кодексу України та Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Так, слід зазначити, що згідно
преамбули Закону України «Про захист
прав споживачів» цей Закон регулює
відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів регулюються Конституцією
України, Цивільним кодексом України,
Законом України «Про страхування», цим
та іншими законами України і
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них.

При цьому, згідно зі ст. 1 Закону України
«Про страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів. У ст. 4
цього Закону зазначено, що предметом
договору страхування можуть бути
майнові інтереси, що не суперечать
закону, і пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням майном
(майнове страхування).

Метою страхування при укладенні
договору майнового страхування є
погашення за рахунок страховика ризику
майнової відповідальності перед
іншими особами чи ризику виникнення
інших збитків у результаті страхового
випадку.

Таким чином, аналіз наведених норм
свідчить, що відносини, які виникають з
майнового страхування, не підпадають
під предмет регулювання Закону України
«Про захист прав споживачів» і
положення цього Закону не
застосовуються до відносин майнового
страхування. Відтак, Закон України «Про
захист прав споживачів» може
застосовуватися лише, коли позивач
прямо вказує на порушення норм,
гарантованих цим Законом.

Відтак, до позовної заяви має бути
додано документ, що підтверджує сплату
судового збору у встановлених чинним
законодавством розмірах.

Разом з тим, згідно змісту позовних
вимог позивач просить, серед іншого, як
стягнути з відповідача на його користь
суму страхового відшкодування, пеню,
збитки від інфляції, три відсотки
річних та витрати за проведення
експертного дослідження на загальну
суму 65 560 грн. 19 коп., так і стягнути з
відповідача на його користь
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 2 500 грн. 00 коп. Таким чином, спір,
який виник між сторонами має одночасно
майновий та немайновий характер.

При цьому, згідно з вимогами ч. 3 ст. 6
Закону України «Про судовий збір» за
подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» розмір ставки
судового збору із позовних заяв, які
подаються до суду, немайнового
характеру становить 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати, тобто, 243
грн. 60 коп., а із позовних заяв, які
подаються до суду, майнового характеру
становить 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати (243 грн. 60 коп.) та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати (3 654 коп. 00 коп.).

Таким чином, позивачу слід надати до
суду документ, який би підтверджував
сплату судового збору у сумі 899 грн. 20
коп. (655,6+243,6=899,2).

Копію ухвали від 12 травня 2014 року
позивач отримав 03 червня 2014 року, однак,
у встановлений строк не усунув вказані
недоліки.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України,
якщо заявник відповідно до ухвали суду
у встановлений строк не виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, заява вважається неподаною і
повертається заявнику.

На підставі зазначеного та враховуючи
те, що позивачем не усунуто недоліків,
вказаних в ухвалі від 12 травня 2014 року,
суддя прийшов до висновку, що позовну
заяву слід визнати неподаною та
повернути позивачу, що не перешкоджає
повторному зверненню із позовною
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, які стали
підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» про визнання
події страховим випадком, стягнення
суми страхового відшкодування, пені,
збитків, трьох відсотків річних та
моральної шкоди - вважати неподаною та
повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення
позову не перешкоджає повторному
зверненню із позовною заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суду міста
Києва протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: