АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-1723/14
Головуючий у 1 інстанції: Бортницька
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В.,
Невідомої Т.О.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Київської
Регіональної Дирекції АТ "РБА" на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 8 жовтня 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Київської Регіональної Дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А

В травні 2013 року ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" в особі своєї Київської
регіональної дирекції, звернулося в
суд із позовом, яким після уточнених
позовних вимог просить в рахунок
погашення заборгованості в розмірі 74
414, 51 доларів США, що становить в
еквіваленті по курсу НБУ 593 143, 18 грн.,
яка утворилася за кредитним договором
№ 014/3847/82/45376 від 14.09.2009 р., укладеним
АТ"Райффайзен банк Аваль",
правонаступником якого є ПАТ
"Райффайзен банк Аваль", та ОСОБА_3,
звернути стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_2,
шляхом продажу з прилюдних торгів,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 є
спадкоємцем майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3, яка за життя
порушила взяте на себе зобов'язання за
вказаним кредитним договором, у
зв*язку зі чим у неї виникла
заборгованість в розмірі 89 297, 41 доларів
США. Оскільки відповідач успадкував 5/6
частин майна померлої, то і розмір його
відповідальності перед кредиторами
спадкодавця становить 74 414, 51 доларів
США, але в межах вартості
успадкованого майна, на підставі ст. 1282
ЦК України.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 08.10.2013 р. в задоволенні
позову відмовлено в повному обсязі..

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ПАТ задовольнити в
повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

В суді апеляційної інстанції
представник апелянту підтримав подану
скаргу, із викладених в ній підстав,
представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволені пред*явленого
позову суд першої інстанції виходив із
того, що обираючи спосіб захисту свого
порушеного права у вигляді звернення
стягнення на предмет іпотеки, з метою
погашення заборгованості перед банком
в сумі 593 143,18 грн., позивач не врахував
вартість предмета іпотеки на час
розгляду справи в суді, яка становила 1
884 749 гривень.

Суд також зазначив, що прострочення
зобов'язання допущене особою яка є
відмінною від іпотекодавця ОСОБА_2
порушення основного зобов'язання не
змінює обсяг прав позивача, оскільки не
перешкоджає його право на звернення до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Але погодитися із таким висновком не
можна.

Частиною ч. 1 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

У частині З вказаної статті визначені
способи звернення стягнення на предмет
іпотеки: на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотеко держателя.

Як роз*яснино у п. 36 постанови Пленуму
ВССУ «Про практику застування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
№ 5 від 30.0.2012 р., у разі переходу права
власності на предмет іпотеки від
іпотекодавця до третьої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, суди мають
враховувати, що іпотека є дійсною для
набувача відповідного нерухомого
майна. Особа, до якої перейшло право
власності на предмет іпотеки, набуває
статусу іпотекодавця, має всі його
права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі й на
тих самих умовах, що існували до
набуття ним права власності на предмет
іпотеки (стаття 23 Закону України "Про
іпотеку").

Якщо боржник та іпотекодавець - одна й
та сама особа, то після її смерті до
спадкоємця переходять не лише права та
обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за
основним зобов'язанням у межах
вартості спадкового майна.

Отже, правила статті 1281 ЦК щодо строку
пред'явлення кредитором спадкодавця
вимог до спадкоємців не застосовуються
до зобов'язань, забезпечених іпотекою.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 14.09.2006 р. між ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль",
правонаступником якого є ПАТ
"Райффайзен банк Аваль" та ОСОБА_3
укладений кредитний договір №
014/3847/82/45376, за умовами якого
позичальнику був наданий кредит у
вигляді невідновлювальної кредитної
лінії з лімітом 49 500 доларів США
терміном до 14.09.2016 р.

12.04.2007 року суму кредиту збільшено на 50
000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором, ОСОБА_3
передала в іпотеку позивачу належну їй
на праві власності квартиру АДРЕСА_1
шляхом укладення 14.09.2006 р. договору
іпотеки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла ( а.с.
35).

На день смерті заборгованість ОСОБА_3
за кредитним договором № 014/3847/82/45376 в
наслідок неналежного виконання
зобов'язання складала 89 297,41 доларів
США.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1282 ЦК України передбачений
обов'язок спадкоємців особисто
задовольнити вимоги кредитора у
розмірі, який відповідає його частці у
спадщині. але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину.

Вимоги кредитора спадкоємці
зобов*язані задовольнити шляхом
одноразового платежу.

У разі відмови від одноразового
платежу суд за позовом кредитора
накладає стягнення на майно, яке було
передано спадкоємцям у натурі.

17.08.2011 р. до Шостої Київської державної
нотаріальної контори була направлена
претензія про визнання позивача
кредитором померлої ОСОБА_3

29.05.2012 р. позивача було повідомлено
нотаріальною конторою про направлення
претензії до Печерського райсуду м.
Києва, в якому розглядалася справа між
спадкоємцями ОСОБА_3 визнання права на
спадщину.

У відповідності до умов мирової угоди,
укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя
особа - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про
зменшення обов'язкової частки у
спадщині та зустрічним позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_2 про визнання права власності
в порядку спадкування та поділ
спадкового майна в натурі, які є
спадкоємцями майна померлої ОСОБА_3,
ОСОБА_2 набув право власності на
квартиру АДРЕСА_1., а також взяв на себе
зобов'язання сплатити 5/6 частин
боргових зобов'язань спадкодавця.

Вказана мирова угода визнана ухвалою
Печерського районного суду м. Києва від
09.11.2012 р. і набрала законної сили ( а.с.38).

Після чого, 22.03.2013 р. відповідачу за
адресою його місця проживання
(реєстрації) позивачем була направлена
вимога про необхідність погашення
протягом 30 календарних днів з дати цієї
вимоги заборгованості по кредитному
договору станом на 08.12.2010 р. загалом в
розмірі 90 297,71 дол. США., яка не була
задоволена відповідачем.

Вимоги позивача в останній редакції
його позову стосуються стягнення
заборгованості в розмірі 74 414, 51
доларів США, що в національній валюті
становить 593 143,18 грн., що випливає із
факту переходу до відповідача права
власності на предмет іпотеки, і частки
заборгованості спадкодавця, яку він
зобов*язався погасити, з огляду на
зміст укладеної мирової угоди.

Оскільки відповідач на виконав умови
мирової угоди в частині погашення
боргових зобов*яань спадкодавця перед
кредиторами, суд дійшов обгрунованого
висновку про факт порушення права
позивача на повернення на встановлених
кредитним договором умовах позичених
коштів та сплату процентів за
користування ними, у визначеному
позивачем розмірі в сумі 74 414, 51 дол. США
.

Згідно п. 1.3 Договору іпотеки, заставна
вартість предмету іпотеки становить 1
095 426 грн.

За змістом статі 1282 ЦК України,
кредитор вправі вимагати від
спадкоємців боржника повного
погашення заборгованості, яка виникла
за життя спадкодавця, але в розмірі
який не перевищує вартості
успадкованого майна.

Вартість успадкованого майна, яке є
предметом договору іпотеки, згідно
умов цього договору і Звіту про
незалежну оцінку майна на 01.10.2013 р.,
зробленого на замовлення відповідача,
складає відповідно 1 095 426 грн. і 1 884 749
грн., що значно перевищує суму
заборгованості (593 143,18 грн.).

Колегія суддів вважає помилковим
висновок суду про врахування
співмірності заявлених вимог із
вартістю предмету іпотеки, а також
застування загальних засад
розумності, добросовісності та
справедливості, як такі що не
грунтуються на вимогах закону,
оскільки відповідні норми ЦК України і
Закону України «Про іпотеку» надають
кредитору, який одночасно є і
Іпотекдержателем, повноваження
реалізовує своє право на звернення
стягнення на отримане спадкоємцем
майно, у разі відмови останнім від
задоволення їх вимог здійсненням
одноразового платежу.

Диспозиція частини третьої статті 1282
ЦК України в цій частині носить
імперативний характер, і не
передбачає інших умов для реалізації
кредитором свого права окрім обмеження
розміру вимоги вартістю отриманого
спадкоємцем майна в натурі.

Питання, які повинен вирішити суд при
звернені стягнення на предмет іпотеки
за позовом Іпотекодержателя
врегульовані ст. 39 Закону України «Про
іпотеку».

З огляду на зміст вказаної статі
закону, початкову ціну реалізації
квартири, яка є предметом іпотеки слід
визначити не нижче за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки майна
під час проведення виконавчих дій.

Враховуючи встановлені обставини,
колегія суддів погоджується із
доводами апеляційної скарги, і вважає
необхідним, відповідно до наданих суду
апеляційної інстанції ст. 307 ЦПК
України повноважень, скасувати
рішення суду і ухвалити нове про
задоволення пред*явленого позову в
повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України,
понесені позивачем витрати по сплаті
судового збору при подачі позову і
апеляційної скарги піддягають
стягненню на користь позивача з
відповідача загалом в розмірі 5161, 5 грн.
(3441,0+1720,5).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316 ЦПК
України , колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Київської
Регіональної Дирекції АТ "РБА"
задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 8 жовтня 2013 року скасувати і
ухвалити нове такого змісту.

В рахунок погашення заборгованості в
розмірі 74 414(сімдесяти чотирьох тисяч
чотириста чотирнадцяти), 51 доларів США,
що становить в еквіваленті по курсу
НБУ 593 143 (п*ятсот дев*яносто три тисячі
сто сорок три), 18 грн. за кредитним
договором № 014/3847/82/45376 від 14.09.2006 р., що
був укладений між АТ "Райффайзен банк
Аваль " та ОСОБА_3, звернути стягнення на
предмет іпотеки на користь Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль", в особі Київської
Регіональної Дирекції Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" (01601, м. Київ, вул.. Пирогова
7=7б, реквізити КРД ПАТ "Райффайзен банк
Аваль, мфо 322904, , рахунок
) шляхом продажу з прилюдних
торгів квартири АДРЕСА_1 яка належить
ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер
НОМЕР_2).

Початкову ціну реалізації квартири
визначити не нижче за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки майна
під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль", в особі
Київської Регіональної Дирекції ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль", сплачений
судовий збір в сумі 5161(п*яти тисяч ста
шістдесяти однієї), 5 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: