Справа № 405/843/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого:
Циганаш І.А.

при секретарі:
Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ
«Кіровоградобленерго» про стягнення
коштів, пені, зобов'язання підключити
будинок до електромережі,
відшкодування моральної шкоди,-

Встановив:

30 січня 2014 року позивач звернувся з
вищезазначеним позовом до ПАТ
«Кіровоградобленерго», обґрунтувавши
свої вимоги тим, що згідно договору про
реалізацію технічних умов № 1229/79 від
06.12.2010 року, укладеним між ним та ВАТ
«Кіровоградобленерго» останне
зобов'язалося надати послуги із
підключення до електромереж його
будинку по АДРЕСА_1. Свої зобов'язання
він виконав повністю, перерахував
гроші: 29.03.2011 року - 10900,78 грн., 06.12.2010 року
- 1135,69 грн., 08.11.2010 року - 684,04 грн., а всього
12684,51 грн., однак до сьогоднішнього часу
роботи повністю не виконані і його
будинок не підключений до мереж
Кіровоградського РЕМ.

Просить стягнути з ПАТ
«Кіровоградобленерго» борг в сумі 12
684,51 грн. або зобов'язати виконати
роботи до кінця та підключити
постачання електричної енергії до
його будинку за адресою АДРЕСА_1.
Стягнути з відповідача моральну шкоду
та пеню за користування чужими коштами
в розмірі 3000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, уточнив, просив
стягнути з ПАТ «Кіровоградобленерго»
борг в сумі 12 720,51 грн. або зобов'язати
виконати роботи до кінця та підключити
постачання електричної енергії до його
будинку за адресою АДРЕСА_1. Стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду в розмірі 3000 грн. та пеню за
користування чужими коштами в розмірі 6
265,77 грн., посилаючись на обставини,
викладені в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнала, в задоволенні позову просила
відмовити в повному обсязі, пояснила,
що для підключення житлового будинку
за адресою АДРЕСА_1 позивачу необхідно
надати до ПАТ "Кіровоградобленерго"
зареєстровану декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації або
документ, що підтверджує право
власності на об'єкт, дії відповідача
щодо відмови в підключенні об'єкта
позивача до електричної мережі є
правомірними.

В матеріалах справи взагалі відсутні
будь-які докази, що підтверджують
зазначені вимоги позивача.

До того ж, згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Положеннями ст. 24, 25 Закону України про
електроенергетику» та п. 46 ПКЕЕН не
передбачено права споживача на
відшкодування моральної шкоди за
викладені в позові дії відповідача.

Закон України "Про електроенергетику",
ПКЕЕН, які регулюють правові відносини
сторін, та ст. 4 Закону України "Про
захист прав споживачів", який також
поширюється на спірні

правовідносини, передбачають право
споживача на відшкодування моральної
шкоди лише у випадках, коли така шкода
заподіяна небезпечною для життя,
здоров'я продукцією, тому позовні
вимоги щодо стягнення боргу, пені,
відшкодування моральної шкоди та
зобов'язання підключити будинок до
електричної мережі незаконними.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу
України відносини підприємства з
іншими підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності здійснюються
на основі договорів.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 4 Закону
України "Про захист прав споживачів"
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на: відшкодування майнової
та моральної шкоди, завданої внаслідок
недоліків продукції (дефекту в
продукції), відповідно до закону.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди
завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки; відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Ст. 627 ЦК України закріплений принцип
свободи договору, згідно якого сторони
вільні в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів данного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ст.651 ЦК України
договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору , коли внаслідок,
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розрахувала при укладенні
договору.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що 15.11.2010 р. ОСОБА_1
були видані технічні умови № 629/79
підключення електроустановок
населення до електричних мереж
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1,
де в п. 11.3 зазначено: «Укласти договір
про користування електроенергією. В
разі необхідності отримати технічні
умови на будівельний майданчик».

Для отримання вказаних технічних умов
позивачем була надана копія рішення
Соколівської сільської ради № 211 від
27.03.1992 р. "Про надання земельної ділянки
під забудову житлового будинку".

За видачу технічних умов згідно
договору № 1101/79 від 08.11.2010 р. про умови
підготовки, видачі технічних умов
підключення нових чи реконструйованих
електроустановок замовника, ОСОБА_1
08.11.2010 р. було сплачено 648,04 грн.

В подальшому для реалізації вказаних
технічних умов між позивачем та
відповідачем 06.12.2010 р. було укладено
договір № 1229/79 про реалізацію
технічних умов.

Відповідно до п. 1.1 договору про
реалізацію технічних умов Власник
(відповідач) зобов'язався за завданням
Замовника (позивача) надати послуги із
створення технічної можливості
здійснення передачі в точку приєднання
до електроустановки Замовника
відповідної потужності електричної
енергії необхідного обсягу з
дотриманням якості та надійності та
підключити ці електроустановки до
своїх електричних мереж, а Замовник
зобов'язався оплатити Власнику
зазначені послуги відповідно до п. 2.2.5
договору.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що
створення технічної можливості
передачі електроенергії складається з
таких заходів:

Розроблення та погодження
проектно-кошторисної документації
(надалі за текстом ПКД) з реконструкції
існуючих та будівництва нових
електричних мереж Власника Замовник
компенсує в розмірі 100% витрат Власника
на розроблення ПКД відповідно до
узгодженого графіку платежів. Строки
та вартість з виготовлення ПКД
зазначаються у Додатку № 2 цього
Договору "Протокол погодження
договірної ціни І етапу виконання умов
договору про реалізацію технічних
умов" та "Графік платежів вартості І
етапу виконання умов договору про
реалізацію технічних умов" (додаток № 3
до Договору), (п. 3.1.1 Договору).

Також, Власник забезпечує на підставі
ПКД виконання будівельних, монтажних
та пусконалагоджувальних робіт, а
Замовник компенсує в розмірі 100%
витрати Власника на проведення
будівельних, монтажних та
пусконалагоджувальних робіт. Строки
виконання цього етапу та строки
розрахунків зазначаються в Додатку № 5
до цього Договору "Протокол погодження
договірної ціни ІІ етапу виконання
умов договору про реалізацію технічних
умов" та "Графік платежів вартості
виконання ІІ етапу виконання умов
договору про реалізацію технічних
умов" (п. 3.1.3 договору).

Так, згідно п. 3.1.1 та п. 3.1.3 договору
позивачем 08.12.2010 р. та 29.03.2011 р. було
здійснено оплату в сумі 1135,69 грн. та
10900,78 грн. за реалізацію технічних умов,
а саме І та ІІ етапів виконання умов
договору про реалізацію технічних
умов.

В подальшому, відповідачем були
виконані усі роботи передбачені п. 2.1.1
договору, що підтверджується
підписаними Актами приймання-передачі
наданої послуги І та ІІ етапів
виконання умов договору про реалізацію
технічних умов від 17.01.2011 р. та 09.08.2011 р.

Пунктами 2.2.7 договору та 11.3 технічних
умов визначено, що позивач зобов'язаний
до підключення електроустановки до
електричної мережі укласти договір про
постачання електроенергії.

Так, в серпні 2012 р. ОСОБА_1 звернувся до
абонентського відділу
Кіровоградського РЕМ з проханням
підключити нову електроустановку за
адресою АДРЕСА_1 згідно реалізованих
технічних умов.

Відповідно до п. 3 "Правил користування
електричною енергією для населення",
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357
(надалі за текстом - ПКЕЕН) та ст. 26
Закону України "Про електроенергетику"
споживання електричної енергії
здійснюється на підставі договору про
користування електричною енергією між
споживачем і енергопостачальником.

Пунктом 1.2 ПКЕЕН визначено, що
споживачем електроенергії є юридична
або фізична особа, що використовує
електричну енергію для забезпечення
потреб власних електроустановок на
підставі договору, а об'єктом споживача
є житловий будинок, гараж, майстерня
або інша електрифікована споруда, що
належить споживачу на правах власності
або користування.

Відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" зареєстрована декларація
об'єкта до експлуатації або сертифікат
відповідності є підставою для
укладення договорів про постачання на
прийнятий в експлуатацію об'єкт,
необхідних для його функціонування
ресурсів - води, газу, тепла,
електроенергії, тощо.

Однак, ОСОБА_1 при зверненні про
укладення договору про користування
електроенергією документів, що
підтверджують право власності або
користування об'єктом не надав, про що
його було повідомлено.

Вважаючи дії відповідача
неправомірними ОСОБА_1 07.08.2012р.
звернувся із скаргою до сектору
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики (надалі за текстом НКРЕ) у
Кіровоградській області.

22.08.2012 р. за вих. № 30-10-19/99 Сектор НКРЕ у
Кіровоградській області надало
сторонам відповідь на вказану вище
скаргу, якою дії ПАТ
"Кіровоградобленерго" визнав законними
та вказав, що для підключення до
електричної мережі ОСОБА_1 необхідно
надати документи, які посвідчують
право власності або користування
об'єктом чи земельною ділянкою або
зареєстровану декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації.

Однак, позивач дану відповідь не
прийняв до уваги і в грудні 2012 р.
звернувся до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики щодо правомірності дій
відповідача в частині відмови в
підключенні об'єкта замовника до
електричної мережі.

05.12.2012р. за вих. № 2440/26/27-12 НКРЕ
звернулося до
Інформаційно-консультаційного центру
ПАТ "Кіровоградобленерго" з проханням
розглянути звернення ОСОБА_1 в порядку
встановленому "Положенням про
Інформаційно-консультаційний центр по
роботі із споживачами електричної
енергії", затвердженим постановою НКРЕ
від 12.03.2009 р. № 299.

На виконання вказівки НКРЕ 13.12.2012 р.
комісією
Інформаційно-консультаційного центру
за участю заступника начальника
інспекції Держенергонагляду в
Кіровоградській області та
спеціаліста 1-ї категорії сектору НКРЕ
в Кіровоградській області було
проведено засідання стосовно
звернення ОСОБА_1 щодо правомірності
дій представників відповідача в
частині відмови в підключенні об'єкті
замовника до електричної мережі.

За результатами розгляду комісія
прийшла до висновку, що для підключення
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1,
ОСОБА_1 необхідно надати до ПАТ
"Кіровоградобленерго" зареєстровану
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації або документ, що
підтверджує право власності на об'єкт.

В судовому засіданні встановлено, що у
зв'язку з не прийняттям будинку до
експлуатації ОСОБА_1 не має можливості
надати документи про належність йому
будинку на правах власності або
користування та укласти договір про
користування електричною енергією з
енергопостачальником, але у
відповідності до п.11.3 технічних умов №
629/79 підключення електроустановок
населення до електричних мереж
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1
отримати технічні умови на будівельний
майданчик він відмовляється.

З вищевикладеного, суд приходить до
висновку, що ПАТ «Кіровоградобленерго»
не порушило жодних прав громадянина
ОСОБА_1, позивачем не надано доказів
неправомірності дій відповідача щодо
відмови в підключенні об'єкта позивача
до електричної мережі, тому суд вважає,
що в задоволенні позовних вимог щодо
стягнення коштів, пені та зобов'язання
підключити будинок до електричної
мережі повинно бути відмовлено.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВСУ
від 31.03.1995 № 4 Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (
немайнової ) шкоди із змінами і
доповненнями, внесеними Постановою
Пленуму ВСУ від 25.05. 2001р. № 4 при
вирішенні спору про відшкодування
моральної ( немайнової ) шкоди суду
необхідно в кожній справі
з'ясовувати характер правовідносин
сторін і встановлювати якими
правовими нормами вони

регулюються, чи допускає відповідне
законодавство відшкодування моральної
шкоди при даному виді правовідносин,
з'ясувати наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача
та вини останнього в її заподіянні.
З'ясувати чим підтверджується факт
заподіяння шкоди, чи фізичних
страждань, якими обставинами чи діями
(бездіяльністю) вони заподіяні, в якій
грошовій формі позивач оцінює
заподіяну шкоду, з чого він при цьому
виходить, а також інші обставини, що
мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, те, що ОСОБА_1
не зазначено, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю відповідача
заподіяно йому моральну шкоду, з яких
міркувань він виходив визначаючи
розмір шкоди та якими доказами це
підтверджується, тому позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України ОСОБА_1
при подачі позовної заяви сплатив 487,20
грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 218
ЦПК України, суд ,-

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ПАТ «Кіровоградобленерго» про
стягнення коштів, пені, зобов'язання
підключити будинок до електромережі,
відшкодування моральної шкоди -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів
після проголошення рішення через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
до Апеляційного суду Кіровоградської
області.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.