АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1410/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Євтушенко П. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. УХВАЛА
12 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоДмитренко М. І.
суддівБондаренко С. І. , Новіков О. М. при
секретаріПосипайко А.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси апеляційну скаргу
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 04 лютого 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про
стягнення кредитної заборгованості, -
в с т а н о в и л а :
У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
звернулося до суду з вказаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що на
підставі договору кредиту № 895/06-034-420
від 13.06.2007 року, зі змінами внесеними
додатковою угодою № 1 від 30.03.2009 року,
додатковою угодою № 2 від 13.10.2009 року та
додатковою угодою № 3 від 18.03.2010 року
Акціонерно-комерційний банк
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
"Укрсоцбанк" надав ОСОБА_6 у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання
грошові кошти в сумі 28 050,00 доларів США
зі сплатою 13,5 % річних, з кінцевим
строком повернення кредиту до 12.06.2014
Банк свої зобов'язання за
кредитним договором виконав в повному
обсязі, надавши позичальнику кредит в
розмірі 28 050,00 доларів США на підставі
заяви на видачу готівки № 008-4 від 13.06.2007
В свою чергу, відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, зокрема порушив умови
повернення кредиту та погашення
процентів за користування кредитом.
Згідно п.1.1.1 Договору кредиту,
повернення кредиту здійснюється
щомісячно до 20 числа рівними частинами
в розмірі 448,00 доларів США. ОСОБА_6 в
порушення умов п. 3.3.9 даного кредитного
договору щодо повернення кредиту своє
зобов'язання не виконала. Станом на
13.08.2013 року заборгованість по кредиту
складає 10 536,01 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ еквівалентно 84
Згідно п.1.1 договору кредиту №
895/06-034-420 від 13.06.2007 року позивач надав
відповідачу у тимчасове користування
грошові кошти на умовах платності.
Відповідно до п.2.4 даного договору
кредиту, остання зобов'язана
сплачувати позивачу проценти за
використання кредиту, нараховані за
поточний місяць, до 20 числа наступного
ОСОБА_6 не виконує власного обов'язку по
сплаті процентів за використання
кредиту, закріпленого п.3.3.7 зазначеного
договору, внаслідок чого станом на
13.08.2013 року заборгованість по сплаті
процентів за використання кредиту
складає 1 094,47 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ еквівалентно 8
Згідно з п. 4.1. кредитного
договору, за прострочення строків
повернення кредиту чи прострочення
сплати процентів за кредитним
договором, позичальник зобов'язаний
сплатити позивачу пеню за кожний день
прострочення в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченої заборгованості.
Таким чином, за несвоєчасне повернення
кредиту ОСОБА_6 нарахована пеня в
розмірі 221,41 доларів США або 1 769,75
гривень в еквіваленті по курсу НБУ
станом на 13.08.2013 року пеня за
несвоєчасну сплату процентів в розмірі
71,17 доларів США або 568,86 грн. в
еквіваленті по курсу НБУ станом на
Оскільки ОСОБА_6 порушено
зазначені вище зобов'язання, то,
відповідно до ст.1050 ЦК України, строк
користування кредитом, зазначений у
вказаному договорі кредиту вважається
таким, що сплив, та відповідно,
відповідач зобов'язана погасити кредит
в повному обсязі, сплатити проценти за
фактичний час використання кредиту та
нараховані штрафні санкції.
Банк просив суд стягнути з ОСОБА_6
заборгованість за договором кредиту №
895/06-034-420 від 13.06.2007 року в сумі 11 923,06
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
еквівалентно 95 301,04 гривень, в тому
числі: заборгованість по кредиту в сумі
10 536,01 доларів США, що за офіційним
курсом НБУ еквівалентно 84 214,33 грн.;
заборгованість за процентами в сумі 1
094,47 доларів США, що за офіційним курсом
НБУ еквівалентно 8 748,10 грн.;
заборгованість по пені за несвоєчасне
повернення кредиту в сумі 231,41 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ
еквівалентно 1 769,75 грн.;
заборгованість по пені за несвоєчасну
сплату процентів в розмірі 71,17 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ
еквівалентно 568,86 грн., і витрати по
сплаті судового збору в сумі 953,01
Заочним рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 04 лютого
2014 року позов задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду,
представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, як незаконне, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове,
яким відмовити у позові повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи
сторін, дослідивши матеріали по справі,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 04 лютого 2014 року відповідає
зазначеним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
"Укрсоцбанк", суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_6 порушила
взяті на себе зобов'язання по
поверненню кредиту та сплати
процентів, що призвело до утворення
заборгованості та нарахування пені, а
тому відповідно до вимог ст. 1050 ЦК
України боржник зобов'язана погасити
заборгованість в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду та вважає, що,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належні докази, суд ухвалив законне та
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 червня 2007 року
між Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
"Укрсоцбанк" та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір № 895/06-034-420.
Відповідно до якого кредитор надав
позичальнику у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти в
сумі 28 050,00 доларів США зі сплатою 12,10 %
річних, з кінцевим строком повернення
кредиту до 12.06.2014 року.

Додатковою угодою №1 про внесення змін
до договору кредиту встановлено, що з
20.10.2008 року процентна ставка за
користування кредитом складає 13,5 %
річних.

Додатковою угодою №2 від 13.10.2009 року
викладено новий порядок повернення
кредиту.

Відповідно до додаткової угоди №3 від
18.03.2010 року пункт 1.1. кредитного
договору викладено в новій редакції з
іншим графіком погашення кредиту.

Колегія суддів відхиляє доводи
апелянта, як безпідставні, що
відповідач не отримувала 13.06.2007 року
грошові кошти в сумі 28 050 доларів США.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1054 ЦК України
кредитний договір є укладеним з
моменту передавання грошей.

Як вбачається з матеріалів справи,
банком відповідно до заяви на видачу
готівки №008-4 від 13.06.2007 року були
передані ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 28
050 доларів США, що еквівалентно 141 652,50
грн. (а.с.14). Підтвердженням факту
отримання грошових коштів є особистий
підпис ОСОБА_6 в графі підпис
отримувача.

Згідно розрахунку заборгованості по
кредиту ОСОБА_6 систематично
порушувала строки повернення кредиту
та процентів за користування кредитом
(а.с15).

Статтею 1049 ЦК України передбачено
обов'язок позичальника повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі ) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належним йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитом,
заборгованість ОСОБА_6 станом на 13.08.2013
року складає 11 923,06 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ еквівалентно 95
301,04 гривень, в тому числі:
заборгованість по кредиту в сумі 10 536,01
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
еквівалентно 84 214,33 грн.;
заборгованість за процентами в сумі 1
094,47 доларів США, що за офіційним курсом
НБУ еквівалентно 8 748,10 грн.;
заборгованість по пені за несвоєчасне
повернення кредиту в сумі 231,41 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ
еквівалентно 1 769,75 грн.;
заборгованість по пені за несвоєчасну
сплату процентів в розмірі 71,17 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ
еквівалентно 568,86 грн.

Колегія суддів погоджується з цим
розрахунком і відхиляє як
безпідставні доводи апеляційної
скарги стосовно відсутності спору щодо
заборгованості по кредиту, оскільки
вони не спростовані жодними доказами.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не ґрунтується на
припущеннях.

До того ж з розрахунку заборгованості
вбачається, що ОСОБА_6 частково
здійснювала погашення кредиту. Тому
твердження апелянта про неотримання
відповідачкою кредиту та відсутність
взагалі спору з приводу заборгованості
по кредиту є неспроможними.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції є законним і
обґрунтованим, а доводи апеляційної
скарги не спростовують правильності
висновків суду і не дають підстав для
скасування рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 04 лютого 2014 року - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 04 лютого 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про
стягнення кредитної заборгованості -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :