Справа № 761/3140/13-ц
Провадження №2/761/173/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді: Гайдук С.В.

при секретарі:
Ляпкало Н.В.Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа Шевченківський РВ
ГУ ДМС України в м. Києві про
позбавлення права користування
житловим приміщенням, усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням, виселення без надання
іншого житла,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у лютому 2013 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа Шевченківський РВ ГУ ДМС України
в м. Києві про позбавлення права
користування житловим приміщенням,
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, виселення без
надання іншого житла. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що 18.04.2008 року було
укладено Договір іпотеки, за яким
відповідачі передали в іпотеку банку
нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1
в повне забезпечення виконання
зобов'язань за Генеральним договором
про надання кредитних послуг № ВL 3249
від 18.04.2008 року. У зв'язку з невиконанням
умов кредитного договору у
відповідачів утворилась
заборгованість і заочним рішенням суду
від 10.02.2011 року було стягнуто з
відповідачів суму боргу в рахунок
погашення за Кредитним договором в
розмірі 2465005,28 грн. В ході проведення
виконавчих дій ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції на
користь банку було звернуто стягнення
на предмет іпотеки і реалізовано
предмет іпотеки з прилюдних торгів. В
результатів торгів банк придбав
чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1. 12.07.2012
року банку було видано свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів,
посвідчене приватним нотаріусом. У
серпні 2012 року відповідачам було
направлено вимоги про добровільне
виселення з квартири, яка ними
отримана. Однак добровільно
відповідачі з квартири, яка є власністю
банку не виселяються. Вважають, що такі
дії відповідачів порушують права
банку. У зв'язку з чим банк вимушений
звернутись до суду за захистом своїх
прав. Просять суд виселити
відповідачів з квартири АДРЕСА_1,
позбавити їх права користування даною
квартирою та зняти їх з реєстраційного
обліку за адресою спірної квартири.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала в повному
обсязі та просила суд його
задовольнити з підстав наведених у
ньому.

Відповідачка ОСОБА_1 до суду не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, шляхом оголошення у
пресі, причини неявки суду не
повідомила, а тому суд вважає за
можливе провести розгляд справи в її
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, та зазначив,
що іншого житла у нього не має. З ОСОБА_1
перебуває в розірваному шлюбі, а тому
її місце перебування йому не відоме. З
урахуванням прийнятого 03.06.2014 року
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» просив ввести
мораторій і не виселяти його з займаної
спірної квартири.

Третя особа представник
Шевченківського РВ ГУ ДМС України в м.
Києві в судове засідання не з'явився,
надіслав до суду заяву про розгляд
справи в його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, пояснення відповідача
ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Власник майна відповідно до ст.318, 319, 325,
383 ЦК України має право володіти,
користуватись та розпоряджатись
належним йому на праві приватної
власності майном на свій розсуд та
вчиняти будь-які дії щодо свого майна,
які не суперечать закону.

Перевіряючи обставини по справі, судом
встановлено, що 18.04.2008р. між
відповідачкою ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал
Банк» було укладено Генеральний
договір про надання кредитних послуг №
ВL 3249.(а.с. 30-37).

18.04.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки
№ВL 3249/4462-П1 в забезпечення виконання
зобов'язань за Генерального договору
про надання кредитних послуг №ВL 3249 від
18.04.2008 р (а.с.38-40)

Також в забезпечення виконання
зобов'язань, які виникають з
Генерального договору про надання
кредитних послуг №ВL 3249 від 18.04.2008 р. між
відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ПАТ
«Універсал Банк» було укладено 18.04.2008
року Договір іпотеки нерухомого майна,
за яким відповідачі передали в іпотеку
ПАТ «Універсал Банк» квартиру АДРЕСА_1
(а.с.9-12).

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 10.02.2011 року
було постановлено стягнути з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 заборгованість за Генеральним
договором про надання кредитних послуг
№ВL 3249 від 18.04.2008 р. в розмірі 2465005,23 грн.
Рішення набрало чинності 21.02.2011 року та
було звернуто до примусового виконання
в ВДВС Шевченківського районного
управління юстиції в м. Києві (а.с.7-8).

В ході проведення виконавчих дій
державною виконавчою службою
Шевченківського районного управління
юстиції в м. Києві було звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме
квартиру АДРЕСА_1 і реалізовано предмет
іпотеки з прилюдних торгів.

В результаті прилюдних торгів позивач
ПАТ «Універсал банк» придбав
чотирикімнатну квартиру за АДРЕСА_1
відповідно до протоколу про проведення
прилюдних торгів № 1012221/7 від 28 квітня
2012 року (а.с.17).

12 липня 2012 року відповідно до ст. 62
Закону України «Про виконавче
провадження» та на підставі Акта про
проведення прилюдних торгів, ПАТ
«Універсал Банк» було видане свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торг,
посвідчене приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстроване в
реєстрі за № 1000 (а.с.18).

Згідно довідки наданої КП «ЖЕК
«Покровська» по формі № 3 від 19 вересня
2012 року за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.20)

Відповідно до п. 8 ч.1 ст.346 ЦК України
право власності відповідачів на
квартиру АДРЕСА_1 припинилося в
результаті звернення стягнення на
майно за зобов'язаннями власника, а
позивач ПАТ «Універсал банк»
відповідно до п.7.1. Порядку реалізації
арештованого майна, затвердженого
Наказом МЮУ від 15.07.99 № 42/5, набув право
власності, у зв'язку з тим, що право
власності на майно переходить до
переможця аукціону після повного
розрахунку за придбане майно.

Згідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. Право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні (ст. 317, 321 ЦК України).

Згідно статті 391 ЦК України власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном.

Власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
право використовувати його для
промислового виробництва (ст. 383 ЦК
України).

Звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймача та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом (ст. 40
Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст.109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають у
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно положень Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року, примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Судом встановлено, що 03.08.2012 року
позивачем було направлено вимоги
відповідачам про добровільне
виселення з квартири у зв'язку зі
зверненням стягнення на предмет
іпотеки. які були отримані останніми
06.08.2012 року та 31.08.2012 року (а.с.13-16), однак
протягом одного місяця з дня одержання
попередження відповідачі добровільно
не виселились.

У зв'язку з припиненням права власності
на спірну квартиру, відповідачі
втратили й право користування жилим
приміщенням.

З урахуванням зазначеного вище, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача в частині виселення
відповідачів та позбавлення їх права
користування квартирою АДРЕСА_1
обґрунтовані, доведені та підлягають
задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зняття
відповідачів з реєстраційного обліку
слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Оскільки суд прийшов до висновку про
виселення відповідачів з спірного
приміщення, а тому це є підставою для
зняття відповідачів з реєстраційного
обліку і не потребує окремого
вирішення щодо цього.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин справи, на які посилаються
сторони, як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог

На підставі викладеного, керуючи ст. 150
ЖК України, ст.318, 319, 391 ЦК України, ст. 7
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", ст.ст. 10, 11, 57, 60, 169,
213, 215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа Шевченківський РВ
ГУ ДМС України в м. Києві про
позбавлення права користування
житловим приміщенням, усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням, виселення без надання
іншого житла - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 (ін. НОМЕР_1) та ОСОБА_2
(і/н НОМЕР_2) права користування
квартирою АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_1 (ін. НОМЕР_1) та ОСОБА_2
(і/н НОМЕР_2) та будь-яких інших
незареєстрованих осіб, які разом з ними
проживають з квартири АДРЕСА_1 без
надання їй іншого житлового
приміщення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ін. НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Універсал банк» судовий
збір у розмірі 57,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (і/н НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Універсал банк» судовий
збір у розмірі 57,35 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: