Справа № 463/8-4/14
Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/783/2215/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Копняк
С.М

за участі секретаря:
Азенко М.В.

з участю: представника
позивача Моторного (транспортного)
страхового бюро України - Приступи Л.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Моторного
(транспортного) страхового бюро
України на ухвалу Личаківського
районного суду м. Львова від 14 січня 2014
року у справі за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_4 про відшкодування
шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Личаківського
районного суду м. Львова від 14 січня 2014
року у задоволенні заяви Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 25 лютого 2013
року у справі за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_4 про відшкодування
шкоди в порядку регресу - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило Моторне
(транспортне) страхове бюро України.

В апеляційній скарзі посилається на те,
що відмовляючи у задоволенні заяви про
перегляд рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 25.02.2013 року
за нововиявленими обставинами, суд
першої інстанції не врахував наявності
постанови державного виконавця
Личаківського відділу ДВС Львівського
міського управління юстиції ВП №14612946
від 30.06.2010 року, згідно якої виконавчий
лист у справі №2-865 за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
внаслідок ДТП, що мало місце 22.02.2008 року
повернуто без виконання. Отже, рішення
Личаківського районного суду м.Львова
від 06 квітня 2009 року, згідно з яким із
ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5
матеріальну шкоду в сумі 4376,56 грн.,та 81
грн. судових витрат внаслідок ДТП, що
мало місце 22 лютого 2008 року по вул.
І.Франка у м.Львові не було виконано.

Просить ухвалу Личаківського
районного суду м. Львова від 14 січня 2014
року скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача - Моторного
(транспортного) страхового бюро
України - Приступи Л.Л. на підтримання
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали в
межах доводів апеляційної скарги, та
вимог заявлених в суді першої
інстанції колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Судом та матеріалами справи
установлено, що 14 травня 2012 року МТСБУ
звернулося в Личаківський районний суд
м. Львова з позовом до ОСОБА_4 про
відшкодування у порядку регресу витрат
пов'язаних з виплатою страхового
відшкодування ОСОБА_5 у результаті ДТП,
що трапилася 22 лютого 2008 року у м.
Львові на вул. Івана Франка за участю
автомобілів марки «ВАЗ 21099»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_4, та марки «ДЕУ»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить гр. ОСОБА_5

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 25 лютого 2013 року у
задоволенні позову Моторного
(транспортного) страхового бюро
України (МТСБУ) до ОСОБА_4 про
відшкодування витрат в порядку регресу
було відмовлено за безпідставністю
вимог, оскільки, ще раніше, рішенням
Личаківського районного суду м. Львова
від 06 квітня 2009 року вже було стягнуто
із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
відшкодування спричиненої
матеріальної та моральної шкоди за
ДТП, що мало місце 22 лютого 2008 року, в
результаті якого був пошкоджений
автомобіль ОСОБА_5 (а.с.39,29-30).

25 жовтня 2013 року МТСБУ звернулося до
Личаківського районного суду м. Львова
із заявою, уточненою 23 грудня 2013 року,
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 25 лютого 2013
року, посилаючись на те, що рішення
Личаківського районного суду м.Львова
від 06 квітня 2009 року, згідно з яким із
ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 4376,56
гривень матеріальної шкоди, та 81 грн.
судових витрат внаслідок ДТП від 22
лютого 2008 року по вул. І.Франка у
м.Львові не було виконано, і дані
обставини стали відомі їм лише 23
вересня 2013 року

У відповідності з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК
України, рішення або ухвали суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв`язку з
нововиявленими обставинами. Однією з
підстав для перегляду рішення, ухвали
суду чи судового наказу у зв`язку з
нововиявленими обставинами є істотні
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України
підставою для перегляду рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:

істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдиві
показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;

встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

скасування судового рішення, яке стало
підставою для ухвалення рішення чи
постановлення ухвали, що підлягають
перегляду;

скасування судового рішення, яке стало
підставою для ухвалення рішення чи
постановлення ухвали, що підлягають
перегляду;

встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року за №4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» при
вирішенні питання про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами суд має
виходити з визначених частиною другою
статті 361 ЦПК України підстав, перелік
яких є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Як зазначено в п.3 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 30.03.2012 року "Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв`язку з
нововиявленими обставинами",
нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Відповідно до п.5 зазначеної вище
Постанови, обставини, на які посилалася
особа, яка брала участь у справі, у
своїх поясненнях, в апеляційній або
касаційній скарзі чи в заяві про
перегляд судового рішення Верховним
Судом України або які могли бути
встановлені при всебічному і повному
з'ясуванні судом обставин справи, тобто
при виконанні вимог ч.4 ст.10 ЦПК, не є
нововиявленими обставинами.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що сам факт
невиконання державним виконавцем
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 06 квітня 2009 року про
стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5,
ОСОБА_7 завданої ним шкоди, не може бути
підставою для скасування рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 25 лютого 2013 року за нововиявленими
обставинами.

Інших підстав для перегляду рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 25 лютого 2013 року з підстав
передбачених ст. 361 ЦПК України, заява
не містить.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що наведені МТСБУ у заяві
обставини не є нововиявленими у
розумінні п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, а тому
їх заява задоволенню не підлягає.

Судом правильно встановлено фактичні
обставини справи, дотримана процедура
розгляду встановлена ЦПК України, суд
першої інстанції постановив ухвалу з
додержанням вимог закону, тому підстав
для зміни чи скасування ухвали колегія
суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 312,
313, п. 4 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного
(транспортного) страхового бюро
України - відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.
Львова від 14 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Копняк С.М.