Справа № 573/1021/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

12 червня 2014 року м.
БілопілляБілопільський районний суд
Сумської області в складі:

головуючого судді
Свиргуненко Ю. М.

при секретарі
Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Білопілля
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Білопільський
районний сектор Управління державної
міграційної служби України в Сумській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивувала тим, що їй на
праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1. Відповідач є її
рідним братом. Останній зареєстрований
у вказаній квартирі, але з червня 2011
року в ній не проживає. У добровільному
порядку ОСОБА_2 з реєстраційного обліку
не знімається, участі в утриманні
будинку і сплаті комунальних послуг не
приймає. Посилаючись на те, що
відповідач порушує її право власності
ОСОБА_1 звернулась до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позов підтримала, просила його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, надіславши письмову заяву
про розгляд справи в його відсутність.

Представник третьої особи -
Білопільського РС УДМС України в
Сумській області в судове зсідання
також не з'явився, хоча належним чином
був сповіщений про час, день і місце
розгляду справи, причин неявки не
повідомив.

Заслухавши позивачку, повно, всебічно і
об'єктивно дослідивши матеріали справи
та оцінивши їх у сукупності з точки
зору належності, допустимості і
взаємозв'язку, суд приходить до
наступних висновків.

Згідно договору купівлі-продажу
квартири серії АЕІ №856825, посвідченого
20 березня завідуючою Улянівською
державною нотаріальною конторою Бойко
О. І., зареєстрованого в реєстрі за №303,
ОСОБА_1 є власником однокімнатної
квартири під номером АДРЕСА_1, житловою
площею 15,4 кв. м., загальною площею 33,7 кв.
м (а. с. 15).

Відповідно до будинкової книги
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у
квартирі позивачки, яка знаходиться за
вказаною вище адресою, з 25 травня 2010
року (а. с. 4-5).

Згідно довідок депутатів Жовтневої
селищної ради Білопільського району
Сумської області від 14 травня 2014 року
ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1. За
вказаною адресою також зареєстрований
ОСОБА_2, але фактично за цією адресою
він не проживає з 2011 року і до цього
часу. З червня 2011 року останній мешкає
зі своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_2 (а.
с. 8, 9).

Аналогічні обставини викладені і в
довідці Жовтневої селищної ради
Білопільського району Сумської
області №1456 від 14 травня 2014 року (а. с.
10).

Крім цього, факт відсутності ОСОБА_2 та
речей останнього за адресою: АДРЕСА_1
також підтверджується актом від 14
травня 2014 року, складеним депутатом
Жовтневої селищної ради по виборчому
округу №7 (а. с. 11).

Таким чином, суд вважає доведеним той
факт, що відповідач ОСОБА_2 не проживає
в квартирі позивачки ОСОБА_1,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1,
близько трьох років. Всупереч ст. 60 ЦПК
України відповідач не надав суду
доказів поважності причин своєї
відсутності за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
своєю волею, незалежно від волі інших
осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. ст. 319, 321 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що
власник має право вимагати усунення
будь-яких порушень права власності,
вимагати усунення будь-яких перешкод з
боку інших осіб, пов'язаних із
здійсненням ним володіння,
користування або розпорядження
належним йому майном.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та
статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17 липня 1997 року відповідно
до Закону України від 17 липня 1997 року №
475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції",
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Статтею 150 ЖК України визначено, що
громадяни, які мають в приватній
власності будинок, користуються ним
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 2 ст. 64 ЖК України до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

За приписами ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 на даний час не є членом сім'ї
позивачки ОСОБА_1, не є власником або
наймачем квартири АДРЕСА_1, яка
належить останній на праві власності,
не проживає в квартирі близько трьох
років, а лише зареєстрований у ній, не
приймає участі в утриманні квартири та
сплаті комунальних послуг, між
сторонами не досягнуто будь-якої
домовленості щодо укладення договору
найму (оренди) житла.

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку про задоволення позову ОСОБА_1
та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням.

Згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з
відповідача ОСОБА_2 на користь
позивачки ОСОБА_1 підлягає судовий збір
в сумі 243 грн. 60 коп. (а. с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 64, 72, 150, 156 ЖК України, ст. ст. 316, 317, 319,
321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції
України, ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст. ст. 4,10, 60, 197,
209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Білопільський районний сектор
Управління державної міграційної
служби України в Сумській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути із до ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:

Справа № 573/1021/14-ц

Номер провадження 2/573/239/14

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

12 червня 2014 року м.
БілопілляБілопільський районний суд
Сумської області в складі:

головуючої судді:
Свиргуненко Ю. М.

при секретарі:
Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Білопілля
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Білопільський
районний сектор Управління державної
міграційної служби України в Сумській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи, що для викладення доводів та
обґрутнувань сторін потребується
значний час суд вирішив оголиси
вступну та резолютивну частину
рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено
протягом п'яти днів з дня проголошення
вступної і резолютивної частини
рішення.

На підставі викладеного вище,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Білопільський районний сектор
Управління державної міграційної
служби України в Сумській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути із до ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: