Номер провадження: 22-ц/785/3527/14
Номер справи місцевого суду: 513/2138/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич
Н.Д.

при секретарі - Орловій С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Саратського районного суду
Одеської області від 23 січня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа: державна виконавча
служба Саратського районного
управлінння юстиції в Одеській області
- про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

20.11.2013 року, ОСОБА_3, звернулась із
позовом про стягнення заборгованості
та неустойки по аліментам, і, уточнивши
вимоги, просила стягнути з відповідача
неустойку по аліментам у сумі 3 939
гривень.

Позов обгрунтовано тим, що
відповідач, на підставі ршення суду від
18.01.2011 року зобов'язаний до сплати
аліментів на утримання сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що відповідач
сплачував аліменти нерегулярно,
допускав заборгованість зі сплати
аліментів, позивачка просила позов
задовольнити.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Саратського районного суду
Одеської області від 23.01.2014 року позов
задоволено частково: суд стягнув з
відповідача на користь позивачки
неустойку за просточення сплати
аліментів у сумі 2 000 гривень і судові
витрати.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати,
постановити нове рішення про відмову у
позові, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
відсутність його вини у виникненні
заборгованості по сплаті аліментів.

У засіданні колегії суддів позивачка
скаргу не визнала. Відповідач не
з'явився у засідання колегії суддів.

Рішення суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін на
підставі ст. 308 ЦПК України.

Згідно зі ст. 308 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
постановив рішення із додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Суд, задовольняючи позов частково і
стягуючи з відповідача на користь
позивачки неустойку за прострочення
аліментів у сумі 2 000 гривень виходив з
того, що відповідач належним чином не
виконував рішення суду стосовно
виплати аліментів, аліменти сплачував
неруглярно та не у повному обсязі і
допустив заборгованість, яка станом на
30.11.2013 року становила 1 350 гривень.

Висновок суду відповідає
обставинам справи і вимогам закону -
ст.196 СК України.

Встановлено, що відповідач, на
підставі рішення суду від 18.01.2011 року
повинен сплачувати аліменти на
утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
щомісячно по 300 гривень до повноліття
сина. Постановою від 28.03.2011 року
відкрито виконавче провадження
(а.с.59-61).

Станом на 30.11.2013 року відповідач
допустив заборгованість зі сплати
аліментів на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 1 350 гривень
(а.с.6,7,19,20,64).

06.12.2013 року, під час розгляду справи
у суді першої інстанції, відповідач
повністю виплатив заборгованість по
аліментам (а.с.25,26,66).

Зважаючи на те, що відповідач
сплачував аліменти нерегулярно і не у
повному обсязі, допустив
заборгованість по аліментам, суд
першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про стягнення
неустойки за прострчоення сплати
аліментів.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що відсутня його вина у
виникненні заборгованісті по
аліментам через те, що він не має
постійної роботи і перебивається
тимчасовими заробітками, на утриманні
у нього є ще дружина і її двоє дітей, - не
заслуговують на увагу.

Суд, визначаючи розмір неустойки,
відповідно до ст.196 ч.2 СК України,
врахував матеріальний та сімейний стан
відповідача.

На платника аліментів не може бути
покладена відповідальність сплатити
неустойку лише у разі доведення того,
що заборгованість утворилась з
незалежних від платника причин
(несвоєчасна виплата заробітної плати,
затримка або неправильне
перерахування аліментів банками).

Суду не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що заборгованість по аліментам
виникла через несвоєчасну виплату
відповідачу заробітної плати або
неправильне перерахування
банківськими установами аліментів).

Відсутність постійної роботи не є
підставою для звільнення відповідача
від сплати неустойки.

Приймаючи до уваги, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про часткове задоволення позову,
рішення суду відповідає вимогам
закону, колегія суддів відхиляє
апеляційну скаргу, а рішення суду
залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Саратського районного суду
Одеської області від 23 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена у касаційному порядку до
вищого спеціалізованого суду України
із розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області Л.Г.
Ващенко

Л.М. Вадовська

Н.Д.
Плавич