Справа № 159/2433/14-ц
Провадження № 2/159/641/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
25 квітня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді Лесика В.О.,

при секретарі Федорук Г.Б.

за участю представника позивача органу
опіки та

піклування Ковельської
райдержадміністрації: Шульгач Л.Д.,

представника Волинського обласного
центру

соціально-психологічної реабілітації
дітей: Вознюк Т.В.,

третьої особи: ОСОБА_3,

прокурора: Бородчук О.В.,

відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом органу
опіки та піклування Ковельської
райдержадміністрації в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_5 до
ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Ковельської
райдержадміністрації в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_5, третя
особа: ОСОБА_3 - 14.04.2014 року звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів на дитину, в якому вказує, що
позивач провів перевірку по факту
ухилення від виконання батьківських
обов'язків ОСОБА_4, який в даний час і
протягом довгого періоду ухиляється
від виконання батьківських обов'язків,
покладених на нього по вихованню,
навчанню та утриманню неповнолітньої
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач,
згідно відомостей Велицької сільської
ради, проживає на території с. Велицьк
без реєстрації, має паспорт старого
зразка, громадянина СРСР, веде
аморальний спосіб життя, ніде не
працює, зловживає спиртними напоями,
авторитетом серед односельчан не
користується. ОСОБА_4 був розлучений з
матір'ю дитини ОСОБА_6 10.12.2008 року, з
моменту розлучення неповнолітня
ОСОБА_5 проживала з матір'ю. ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_6 померла, після її смерті з 08.02.2013
року по 22.11.2013 року неповнолітня ОСОБА_5
перебувала у центрі
соціально-психологічної реабілітації
дітей служби у справах дітей
Дніпродзержинської міської ради. У
зв'язку із завершенням терміну
перебування дитини у вищевказаному
закладі, вона була переведена з 23.11.2013
року до Обласного центру
соціально-психологічної реабілітації
в м. Ковель де й перебуває по даний час.
Батько дитини жодного разу дочку не
відвідував, її долею не цікавився, не
приймав участі у її вихованні, не
допомагає матеріально, зловживає
спиртними напоями, не має постійного
місця проживання.

В судовому засіданні представник
органу опіки та піклування Ковельської
райдержадміністрації позов підтримала
повністю з підстав викладених у
позовній заяві, просить позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав
повністю, суду пояснив, що не має умов
для проживання та коштів для належного
утримання, тому не може забрати до себе
дитину, спілкування з дитиною також не
складається.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Представник Волинського обласного
центру соціально-психологічної
реабілітації дітей Вознюк Т.В., позов
підтримала повністю та пояснила, що в
ОСОБА_3 є всі умови для догляду за
дитиною.

Третя особа, ОСОБА_3, також просить
позов задовольнити, суду пояснила, що
має всі умови для проживання та догляду
за дитиною, дуже хоче забрати
неповнолітню ОСОБА_5 до себе, також
зазначила, що з нею вже проживає менша
сестра неповнолітньої.

Прокурор позов підтримує
повністю та просить його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши письмові
докази по справі, приходить до
висновку, що позов підставний і
підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною ОСОБА_4 та
ОСОБА_6, про що свідчить копія свідоцтва
про народження серії НОМЕР_1 видане
Велицькою сільською радою
Ковельського району Волинської
області.

Так, копією свідоцтва серії НОМЕР_2 від
10.12.2008 року про розірвання шлюбу,
підтверджується, що шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 розірвано, про що в книзі
реєстрації розірвань шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 36 від
17.06.2003 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3 від 06.11.2013 року ОСОБА_6, яка
є матір»ю неповнолітньої ОСОБА_5,
померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Копією довідки-характеристики
підтверджується той факт, що ОСОБА_4
одиноко проживаючий, має доньку, з якою
не проживає і не підтримує зв'язків,
ніде не працює, зловживає спиртними
напоями. 14.04.2014 року за № 605/24/2-14 було
дано висновок органу опіки та
піклування при Ковельській
райдержадміністрації про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітньої
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, згідно копії довідки № 648 від
21.11.2013 року неповнолітня ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно перебувала у КЗ
«Центр соціально-психологічної
реабілітації дітей служби у справах
дітей Дніпродзержинської міської
ради» з 02.02.2013 року по 22.11.2013 року. ОСОБА_4
жодного разу дочку не відвідував, долею
її не цікавився, не приймав участі у її
вихованні, не допомагає і донині
матеріально.

17.13.2014 року Київським міським
центром соціальних служб для сім»ї,
дітей та молоді було рекомендовано для
включення до єдиного банку даних
потенціальних опікунів,
піклувальників, прийомних батьків та
батьків-вихователів, як потенційного
кандидата в опікуни ОСОБА_3.

Згідно копії акту обстеження умов
проживання від 10.12.2013 року для
виховання та розвитку дитини створені
добрі умови в оселі ОСОБА_3

Отже, ОСОБА_3 є гідним кандидатом для
опікунства неповнолітньої ОСОБА_5,
ознайомлена з правами та обов'язками
опікуна та піклувальника, засудженою
не значиться та в розшуку не перебуває,
умови в її оселі придатні для
виховання, навчання та відпочинку
неповнолітньої дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України
батьки можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, маючи
реальну можливість виконати їх, але не
вчиняють зазначених дій.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківський прав" від 30 березня 2007 р.
зазначено, що ухилення батьків від
виконання своїх батьківських
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

У судовому засіданні встановлений факт
ухилення відповідача від виконання
своїх батьківських обов'язків по
вихованню неповнолітньої дитини, що
підтверджується сукупністю
досліджених у судовому засіданні
доказів у справі, тому суд вважає за
доцільне позбавити його батьківських
прав відносно неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного
кодексу України - особа, позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов'язку щодо утримання дитини.

У відповідності зі ст. 184 Сімейного
кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі.

Оскільки, ст. 182 Сімейного кодексу
України встановлено мінімальний
розмір аліментів на одну дитину, який
не може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, суд вважає, що
розмір стягуваних з відповідача коштів
на утримання дитини повинен становити
400 грн. щомісячно.

Відповідач є працездатним,
аліментів на інших дітей,
непрацездатних батьків, дружини, дочки,
сина не сплачує, тому суд вважає, що він
спроможний виплачувати аліменти у
передбаченому позовом розмірі.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
наявність законних підстав для
позбавлення відповідача батьківських
прав, визнання відповідачем позову не
суперечить закону, не порушує прав
інших осіб, а тому, позов підлягає до
задоволення.

Судові витрати слід стягнути з
відповідача відповідно до вимог ст. 88
ЦПК України.

На підставі п. 2 ч.1 ст. 164, 165, ч. 2 ст. 166, 180,
п. 3 ст. 181, 182, 184 СК України, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, ч. 4 ст. 174, 209, 212 - 215 ЦПК
України, суд ,-

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав
ОСОБА_4 відносно неповнолітньої дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_3, аліменти на утримання
неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1у
твердій грошовій сумі, по 400 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Призначити піклувальником
неповнолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 жительку м. Києва ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати по справі
стягнути з відповідача ОСОБА_4 в сумі 243,
60 грн. в користь держави.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий:В. О. Лесик