Справа № 434/4093/14-ц
Провадження №2н/434/552/14
УХВАЛА

20 червня 2014 року

Артемівський районний суд м. Луганська
в особі судді Космініна С.О.,
розглянувши цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 до ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» про видачу
судового наказу про стягнення сум, що
належать працівнику при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про
видачу судового наказу, про стягнення
нарахованої, але не виплаченої суми
заробітної плати в сумі 20513.88 гривень.

Відповідно до ст. 96 ч.1 п.3 ЦПК України,
судовий наказ може бути видано, якщо
заявлено вимогу про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати.

26 травня 2014 року заяву ОСОБА_1 залишено
без розгляду, оскільки до заяви в
якості доказів не надано суду довідку
про заборгованість по заробітній
плати, що дасть суду можливість
визначитися чи підлягає заява розгляду
в наказному провадженні, чи в
позовному, якщо вбачається спір про
право.

Згідно ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу у разі, якщо заявлено
вимогу, не передбачену ст.96 ЦПК України
(п.1), якщо із заяви і поданих документів
вбачається спір про право (п.2 ч.3 ст.100
ЦПКУ).

Згідно ч.5 ст. 100 ЦПК України, у разі якщо
в заяві про видачу судового наказу
містяться вимоги, частина з яких не
підлягає розгляду в порядку наказного
провадження, суд постановляє ухвалу
про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу лише в частині
цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги
між собою взаємопов'язані і окремий їх
розгляд неможливий, то суд відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Крім того, відповідно до п.12 Постанови
№14 пленуму Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23.12.2011 року, якщо
заявлено вимогу про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати
(пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК)
(1618-15), судовий наказ може бути видано не
лише на суму заборгованості із
заробітної плати, а й на суму
компенсації за порушення строків її
виплати, оскільки вона входить до
структури заробітної плати (Закон
України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР
(108/95-ВР) "Про оплату праці", Закон
України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III (2050-14)
"Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати"). До заяви має бути
додано докази перебування заявника у
трудових відносинах із боржником, а
підтвердженням суми, яка стягується,
може бути будь-який належно оформлений
документ, що вказує на розмір
нарахованої заробітної плати та
компенсації за порушення строків її
виплати, зокрема, довідка бухгалтерії
боржника, розрахунковий лист чи копія
платіжної відомості тощо. Не
допускається розгляд вимог про
стягнення заробітної плати у разі
наявності спору щодо розміру
заборгованості чи права на її
отримання.

Так, заявником на підтвердження
безспірності вимог щодо стягнення
заборгованості по виплаті заробітної
плати не надано будь-якого належно
оформленого документу, що вказує на
розмір нарахованої заробітної плати,
зокрема, довідка бухгалтерії боржника,
розрахунковий лист чи копія
платіжної відомості за зазначений
заявником період, тощо.

Із заяви ОСОБА_1 від 19.06.2014 р. вбачається,
що вона не має довідки про розмір
заборгованості з підприємства.

Тому, суд вбачає спір про право та
вважає, що немає підстав для видачі
судового наказу, що не порушує прав
заявника і не позбавляє його права на
пред'явлення позову до суду в порядку
позовного провадження.

ЦПК не передбачає можливості
часткового задоволення заяви про
видачу судового наказу, оскільки він
видається лише за умови безспірності
вимог.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за необхідне відмовити у прийнятті
заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись
Постановою №14 пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року, ст. ст.96, 100, 293 ЦПК
України, суд –

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 до
ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» про видачу судового
наказу про стягнення сум, що належать
працівнику при звільненні.

Роз’яснити заявнику його право на
пред'явлення позову до суду в порядку
позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області протягом 5-ти
днів з дня проголошення ухвали. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
С.О. Космінін