Єдиний унікальний номер: 448/2208/13-ц
Провадження № 2/448/35/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21.05.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого судді
Білоус Ю.Б.

при секретарі
Власюк М.Б.,

за участю:

представників позивача Галамай І.В.,
Кміть М.В. (довіреність в матеріалах
справи),

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Мостиська
цивільну справу за позовом Міського
комунального підприємства «Житловик»
до ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги,

в с т а н о в и в :

Представник позивача МКП «Житловик»
17.12.2013 року звернувся до суду із
зазначеним позовом, покликаючись на те,
що МКП «Житловик» надавало послуги у
будинку, в якому проживає відповідач
ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1 який
перебуває на балансі Мостиської
міської ради та переданий на
обслуговування МКП «Житловик».

Стверджує, що позивач надає послуги по
виконанню всіх робіт, пов'язаних із
утриманням даного будинку і споруд та
прибудинкової території
(обслуговування паспортним відділом,
прибирання внутрішньо-будинкових
мереж, освітлення місць загального
користування, поточний ремонт,
вивезення побутових відходів тощо).

Вказує, що відповідач як споживач
послуг, що надаються МКП «Житловик»,
відповідно до ст.68 Житлового кодексу
України, зобов'язаний своєчасно
оплачувати такі, однак з 2010 року оплата
не ним проводиться, заборгованість
перед МКП «Житловик» за надані послуги
становить 939,80 гривень.

Зазначає, що внаслідок заборгованості,
що утворилась через порушення
обов'язків боржником, МКП «Житловик» не
має можливості своєчасно виплачувати
працівникам заробітну плату, справляти
платежі до бюджету та Пенсійного фонду,
розраховуватись за енергоносії та інші
обов'язкові платежі.

З огляду на наведене просить суд
стягнути з відповідача ОСОБА_3 в
користь МКП «Житловик» 939,80 гривень
заборгованості.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги в
повному обсязі з підстав наведених у
позовній заяві, а також пояснили, що
будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі
Мостиської міської ради і МКП
«Житловик» в якому здійснюється
надання послуг з утриманням даного
будинку і споруд та прибудинкової
території.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
проти позову заперечив в повному
обсязі, покликаючись на те, що він
дійсно є власником квартири АДРЕСА_1,
однак у даному будинку він фактично не
проживає, а є лише формально
зареєстрованим за вказаною адресою та
жодними послугами, що надаються МКП
«Житловик» він не користується, а
відтак, вважає, що не зобов'язаний
здійснювати їх оплату. Також
покликається на відсутність письмової
угоди укладеної між ним та МКП
«Житловик», на підставі якої позивач
міг би нараховувати йому плату за
комунальні послуги, а також те, що дії
МКП «Житловик» по утриманню будинку та
його території мають лише формальний
характер, а послуги, що надаються
позивачем є неякісними. Із переліку
послуг, за які йому нарахована
заборгованість, останній здійснює лише
вивіз сміття, однак цими послугами він
також не користується.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов слід задовольнити з
наступних підстав.

У відповідності до положень ст. ст. 10, 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1

Зазначений будинок знаходиться у
комунальній власності м.Мостиська
Львівської області та перебуває на
балансі МКП «Житловик» - позивача у
справі, яке здійснює надання послуг по
виконанню робіт, пов'язаних з
утриманням даного будинку і споруд та
прибудинкової території.

Спірні правовідносини, які виникли між
сторонами в сфері надання
житлово-комунальних послуг,
регулюються нормами цивільного і
житлового законодавства та Законом
України «Про житлово-комунальні
послуги».

Відповідно до ч.4 ст.319 Цивільного
кодексу України власність зобов'язує.

Згідно вимог ст.322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 2 статті 382 ЦК України
встановлено, що власникам квартири у
дво- або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» утримання приватизованих
квартир (будинків) здійснюється за
рахунок коштів їх власників згідно з
Правилами користування приміщеннями
жилих будинків та прибудинкових
територій, які затверджуються
Кабінетом Міністрів України, незалежно
від форм власності на них.

Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь
у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку чи гуртожитках.

Із наведених норм випливає, що власники
квартир у багатоквартирному житловому
будинку зобов'язані брати участь у
витратах на його утримання, в тому
числі допоміжних приміщень будинку
відповідно до їх частки в майні
будинку. При цьому розмір частки в
майні будинку кожного співвласника
визначається для кожного з них
пропорційно розміру квартири, яка є
їхньою власністю.

Порядок користування жилими
приміщеннями в будинках (квартирах)
приватного житлового фонду
регулюється главою 6 Житлового кодексу
України.

Згідно вимог ст. 151 ЖК України
громадяни, які мають в приватній
власності жилий будинок (квартиру),
зобов'язані забезпечувати його
схоронність, провадити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт,
утримувати в порядку придомову
територію.

За правилами ст.162 ЖК України плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки визначає Закон України "Про
житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від
24.06.2004 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.13 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» до
житлово-комунальних послуг належать
також послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкової території
(прибирання внутрішньо будинкових
приміщень та прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо).

Частиною 1 ст.19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено, що відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Статтями 20, 21 зазначеного Закону
визначені права та обов'язки споживача
і виконавця житлово-комунальних
послуг. Зокрема, споживач зобов'язаний
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору та оплачувати ці
послуги у строки, встановлені
договором або законом, а обов'язком
виконавця - надання послуг вчасно та
відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Відповідно до п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 08.10.1992
р.№572 із змінами, власники квартир
зобов'язані укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору, а також
оплачувати надані житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини

Із наведених норм вбачається, що закон
покладає саме на споживача обов'язок
укласти договір про надання
житлово-комунальних послуг. Відмова
або зволікання з укладанням договору є
порушенням законодавства. Відсутність
письмового договору не звільняє
відповідача від оплати за фактично
надані послуги. Особа стає споживачем
житлово-комунальних послуг за умови,
якщо фактично користується (чи має
намір користуватися) цими послугами.
Обов'язок оплачувати
житлово-комунальні послуги виникає у
споживача з моменту користування цими
послугами.

Як встановлено в судовому засіданні,
письмовий договір про надання
житлово-комунальних послуг між МКП
«Житловик» та відповідачем ОСОБА_3 не
укладався, однак позивач надавав
відповідачу зазначені послуги і
відмови від таких на адресу позивача
від відповідача не надходило. З
відповідними заявами у встановленому
законом порядку ОСОБА_3 до МКП
«Житловик» не звертався, що сторонами
не оспорюється.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача щодо відсутності між ним і
позивачем письмового договору щодо
надання вказаних послуг та відповідно
його обов'язку сплачувати ці послуги,
оскільки поведінка сторін свідчить про
те, що між сторонами фактично був
укладений договір про надання
житлово-комунальних послуг, так як
позивач надає відповідачу
житлово-комунальні послуги, тобто
вчиняє певні дії з утримання будинку та
прибудинкової території, якими
відповідач користується і від них не
відмовляється.

Таким чином, враховуючи норми ст.11 ЦК
України, згідно з якою права та
обов'язки виникають, зокрема, із дій
осіб, що передбачені законом,
відповідно до ст. 509 ЦК України, між
сторонами виникло зобов'язання, за яким
позивач повинен надавати послуги
згідно встановленого переліку,
відповідач в силу фактично існуючого
договору зобов'язаний проводити оплату
за надані житлово-комунальні послуги
по встановлених тарифах.

Із наданих в судовому засіданні
пояснень сторін відомо, що відповідач
ОСОБА_3 за надані послуги з
обслуговування будинку жодного разу не
проводив оплати з часу приватизації
ним квартири.

Згідно розрахунку МКП «Житловик» по
квартплаті жителя ОСОБА_3 (а.с.3),
заборгованість відповідача за
житлово-комунальні послуги, за період з
листопада місяця 2010року по даний час,
становить 939,80 гривень.

Відповідно до ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону або
договору, а за відсутності таких вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

В статті 610 ЦК України, зазначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором чи
законом.

Відповідно до статті 24 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги", у разі
несплати споживачем отриманих послуг,
балансоутримувач житлового будинку
може звертатися до суду про стягнення
на майно осіб, які відмовляються
оплачувати рахунки за споживання
послуг.

Суд не бере до уваги заперечення
відповідача ОСОБА_3 проти позову
обґрунтовані тим, що він фактично не
проживає у даному будинку та не
користується наданими МКП «Житловик»
послугами, а відтак не зобов'язаний їх
оплачувати, оскільки, як зазначалося
вище, відповідач в силу того, що є
власником квартири, яка розташована в
багатоквартирному будинку, у
відповідності до вимог ст.ст.319, 322, 382 ЦК
України, зобов'язаний приймати участь в
утриманні цього будинку та
прибудинкової території, що відповідно
до положень наведеного законодавства
відноситься до комунальних послуг,
котрі надає позивач.

Крім того, із повідомлення Мостиського
РВ ГУ ДМС України у Львівській області
№1238 від 20.12.2013року (а.с.15) відомо, що
місце проживання відповідача ОСОБА_3
зареєстровано за вказаною адресою.

Також, суд не приймає до уваги доводів
відповідача щодо неякісного надання
позивачем МКП «Житловик» послуг по
утриманню будинку та його території.
При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно ст.16 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" порядок
надання житлово-комунальних послуг, їх
якісні та кількісні показники мають
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства.

Відповідно до ст.18 цього Закону у разі
порушення виконавцем умов договору
споживач має право викликати його
представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо. Представник
виконавця повинен з'явитися на виклик
споживача не пізніше строку,
визначеного договором. Акт-претензія
складається споживачем та
представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.
Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій. Спори щодо
задоволення претензій споживачів
вирішуються в суді. Споживач має право
на досудове вирішення спору шляхом
задоволення пред'явленої претензії. У
разі встановлення за результатами
аналізу факту погіршення нормованих
показників якості води, витрати
споживача, які він здійснив при оплаті
вартості проведення аналізу води,
підлягають компенсації за рахунок
виконавця/виробника.

Таким чином, відмова споживачів від
сплати послуг, мотивована їх низькою
якістю або наданням послуг не в повному
обсязі, без складання акта-претензії, є
необґрунтованою і такі дії з боку
споживача є порушенням законодавства.

Судом встановлено і це не оспорюється
відповідачем, що він особисто з приводу
ненадання або неякісного надання
послуг до МКП «Житловик» з
актами-претензіями, оформленими
відповідно до ст.18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», або
іншими заявами, скаргами, листами не
звертався.

Із наданих позивачем документів, що
досліджені в судовому засіданні,
випливає, що МКП «Житловик» дійсно
надавало комунальні послуги по
утриманню будинку АДРЕСА_1 та
прибудинкової території, зокрема,
обслуговування димовентиляційних
каналів, обслуговування по вивезенню
та захороненню побутового сміття,
освітлення місць загального
користування, обслуговування
внутрішньо - будинкових систем:
водопостачання та каналізація,
електромережі, дрібний поточний ремонт
житла та виконання аварійних робіт, а
мешканці цього будинку, в тому числі і
відповідач, приймали ці роботи, не
надаючи ніяких заперечень, скарг,
претензій, відмов від них. Зазначені
обставини віднайшли своє
підтвердження в судовому засіданні.

Інших належних та допустимих доказів
про надання позивачем комунальних
послуг неналежної якості відповідач
суду не подав. Надані в судовому
засіданні відповідачем ОСОБА_3
фотографії не є такими в розумінні
ст.ст.58, 59 ЦПК України, що підтверджують
зазначені обставини. У зв'язку з чим
відповідач не виконав вимоги ст.ст.10, 60
ЦПК України, відповідно до яких кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Тому
належна оцінка наявних доказів у їх
сукупності дає суду підставу зробити
висновок, що про те, що позивачем дійсно
надавалися житлово-комунальні послуги,
у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний
їх оплатити.

Крім того, із вищенаведених положень
законодавства випливає, що відповідач
в силу того, що є власником квартири,
яка розташована у багатоквартирному
будинку, зобов'язаний приймати участь в
утриманні цього будинку та
прибудинкової території, що згідно із
законодавством відноситься до
комунальних послуг, котрі надає
позивач.

Однак, як встановлено в судовому
засіданні, відповідач ухиляється від
покладених на нього законодавством
обов'язків, що може і впливає на права
інших співвласників багатоквартирного
будинку.

В ході розгляду даної справи,
відповідачем не спростовано поданого
позивачем розрахунку заборгованості,
чи того, що у відповідача відсутня
(повністю чи частково) зазначена
заборгованість за житлово-комунальні
послуги на суму 939,80 гривень.

Порядок формування та затвердження
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги визначений статтею 31 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги".

Так, відповідно до ч.3 ст.31 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", органи місцевого
самоврядування встановлюють тарифи на
житлово-комунальні послуги в розмірі
не нижче економічно обґрунтованих
витрат на їх виробництво.

У відповідності до ст.32 названого
Закону, плата за житлово-комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується, виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими у встановленому порядку.
Розмір плати за утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
встановлюється залежно від
капітальності, рівня облаштування та
благоустрою.

Відповідно до п.2 ч.1 Типового договору
про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, затвердженого постановою
КМУ № 529 від 20.05.2009року, виконавець
надає послуги відповідно до
встановленого рішенням органу
місцевого самоврядування тарифу, його
структури, періодичності та строків
надання послуг, копія якого додається
до цього договору.

Як вбачається із матеріалів справи,
тарифи по оплаті послуг з утримання
будинків та прибудинкових територій
для населення у житлових будинках
м.Мостиська були розроблені та
затверджені відповідними рішеннями
Мостиської міської ради.

Так, з 2007року до 01.06.2011року діяли тарифи,
затверджені рішенням Мостиської
міської ради №128 від 26.04.2007р. «Про
перезатвердження тарифів на послуги
МКП «Житловик», відповідно до яких
вартість послуг становила 0,5687 гривень
за утримання 1 кв.м. загальної площі
житла.

З 01.06.2011року рішенням Мостиської
міської ради №152 від 31.05.2011року «Про
затвердження тарифів на утримання
будинків та прибудинкових територій
для населення у житлових будинках
м.Мостиська» було затверджено тарифи,
згідно яких вартість послуг за 1 кв.м
загальної площі житла становить 1,0670
гривень. Зазначене рішення міської
ради на момент вирішення спору є
чинним, ніким не оскаржене, не є
скасоване та не визнане незаконним.

Вищевказані встановлені судом
обставини підтверджуються поясненнями
сторін та наявними у справі письмовими
доказами: розрахунком заборгованості
ОСОБА_3 (а.с.3); довідкою виданою
Мостиським МКП «Житловик» №711 від
16.12.2013року (а.с.4); листом - попередженням
МКП «Житловик» про наявність
заборгованості (а.с.5); копією рішення
виконавчого комітету Мостиської
міської ради «Про перезатвердження
тарифів на послуги МКП «Житловик» за
№128 від 26.04.2007року (а.с.6); копією
розрахунку тарифу на послуги з
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій (а.с.7); копією
рішення виконавчого комітету
Мостиської міської ради №152 від
31.05.2011року (а.с.8); копією розрахунку
тарифів на утримання будинків та
прибудинкових територій для населення
у житлових будинках (а.с.9); копією
рішення 10 сесії 4 демократичного
скликання Мостиської міської ради «Про
затвердження переліку об'єктів
нерухомості, які перебувають в
комунальній власності міста» №48 від
12.02.2004року (а.с.10) та Додатком до нього
(список житлових будинків, які
перебувають в комунальній власності
м.Мостиська) (а.с.11); актом про
використану електричну енергію (а.с.21);
графіком вивозу ТПВ по м.Мостиська
(а.с.22); паспортом готовності до роботи в
опалювальний період 2013 - 2014 роки в
будинку АДРЕСА_1 (а.с.26).

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає,
що між сторонами маються договірні
відносини в сфері надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території, в силу яких позивач надає
відповідачу послуги з утримання
будинку, зокрема місць загального
користування в багатоквартирному
будинку, які належать власникам
квартир в цьому будинку, в т.ч.
відповідачу, на праві власності
відповідно до ст.382 ЦК України, тому
останній, в силу обов'язку нести тягар
утримання свого майна, зобов'язаний
оплачувати надані послуги з утримання
будинку та прибудинкової території.

З огляду на те, що в порушення
вищевикладених норм діючого
законодавства, які чітко передбачають
обов'язок споживача
житлово-комунальних послуг вносити
плату за ці послуги, відповідач не
оплачував послуги з утримання будинку
та прибудинкової території, у зв'язку з
чим у нього утворилась заборгованість,
на суму 939,80 гривень, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача
вищевказану суму заборгованості за
житлово-комунальні послуги на користь
позивача.

Таким чином, всебічно, повно, об'єктивно
та безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, з'ясувавши обставини, на
які посилалися сторони, як на підставу
своїх вимог, оцінивши належним чином
зібрані по справі докази кожен окремо
на їх достовірність та допустимість, а
також їх достатність та взаємний
зв'язок у сукупності, суд приходить до
висновку, що даний позов підлягає до
задоволення в повному обсязі.

Крім того у відповідності до вимог ст.88
ЦПК України підлягають стягненню з
відповідача в користь позивача
понесені ним та документально
підтверджені судові витрати по сплаті
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 57-60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
мешканця АДРЕСА_1 в користь Міського
комунального підприємства «Житловик»
(юридична адреса: 81300, м.Мостиська, вул.
Грушевського, 6, Львівської області;
, Центральна філія ПАТ
«Кредобанк», р/р 520, МФО 325365), 939
(дев'ятсот тридцять дев'ять) гривень 80
копійок заборгованості за
житлово-комунальні послуги, а також 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок судових витрат зі сплати
судового збору, а всього 1169 (одна тисяча
сто шістдесят дев'ять) гривень 20
копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Мостиський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили
«__»________________20 р.

Суддя
Ю.Б. Білоус