Ухвала

іменем україни

06 червня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду м.
Києва від 22 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю та вселення,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що вона постійно
проживає за адресою: АДРЕСА_2. У місті
Києві їй належить на праві власності Ѕ
частини квартири АДРЕСА_1. Попередивши
завчасно про дату свого приїзду у
відпустку до м. Києва, вона не змогла
потрапити у вищевказану квартиру,
оскільки двері їй ніхто не відчинив, на
дзвінки не відповідали. Від сусідів
вона дізналась, що в квартирі
періодично мешкають квартиранти. Про
адресу місця проживання відповідачів
вона дізналась після від'їзду до
Лондона. Оскільки вона знову має намір
повернутися до м. Києва разом зі своєю
донькою, просила захисти порушене
право на користування власним майном
та вселити її у вказане приміщення. У
зв'язку із зазначеним та з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог від
13 березня 2014 року просила усунути
перешкоди в користуванні власністю -
квартирою АДРЕСА_1 та вселити її у
вказану квартиру.

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 13 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва від
22 травня 2014 року, позов задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1. ОСОБА_3 вселена у вказану
квартиру.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені позову відмовити
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суд першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, обґрунтовано
задовольнив позов у відповідності до
вимог ст.ст. 316, 317, 358, 391 ЦК України та
дійшов вірного висновку, що позивач, як
співвласник спірної квартири, має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні права користування своїм
майном.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю та вселення.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ