АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

2 червня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Дарницького
районного суду міста Києва від 21 жовтня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/4233/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Парамонов М.Л.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась з позовом про
відшкодування майнової шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, в якому зазначила, що 06.10.2009 на
перехресті вул. Б.Гмирі - проспект
П.Григоренка в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода (ДТП) -
зіткнення автомобіля Тойота номерний
знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та
автомобіля Ауді номерний знак НОМЕР_3
під керуванням ОСОБА_2 (відповідачки),
що спричинило пошкодження
транспортних засобів; ДТП сталася з
вини відповідачки ОСОБА_2 По факту ДТП
позивачу завдано матеріального збитку
у розмірі 26 851,80 грн., що складається з 9
663,60 грн. - вартості запасних частин для
ремонту автомобіля Тойота, 16 620,30 грн. -
вартості ремонтних робіт на
спеціалізованій СТО, а також 567,90 грн. -
вартості прокладки на праві двері
автомобіля, яка підлягала заміні
згідно ремонтної калькуляції та
дефектного акту; розмір страхового
відшкодування по факту ДТП,
виплаченого позивачці, складає 22405,68
грн. (з розрахунку 22915,68 грн. - вартість
відновлювального ремонту, визначена
експертом, з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу складових, що
підлягали заміні, мінус 510,00 грн. -
франшиза); таким чином невідшкодована
частина збитків становить (26851,80 - 22405,68) =
4 446,12 грн.; крім того, величина втрати
товарної вартості автомобіля в
результаті його пошкодження і
наступного впливу наслідків ремонту за
оцінкою експерта-оцінювача становить 4
619,69 грн.; витрати позивачки на оплату
послуг суб'єкта оціночної діяльності
складають 250,00 грн. плюс 7,50 грн. як
оплати послуг банку за здійснення
платежу по оплаті послуг суб'єкта
оціночної діяльності, проте відповідач
фактично відмовилась відшкодувати
завдані з її вини збитки.

Рішенням Дарницького районного суду
міста Києва від 21 жовтня 2013 року позов
задоволено частково, стягнуто із
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5 379 грн. 69 коп.
та судові витрати в сумі 214 грн. 60 коп., а
всього 5 594 грн. 29 коп., в решті позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1
в інтересах ОСОБА_3 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення в частині відмови в
стягненні з відповідача на користь
позивача 3 936 грн. 12 коп., як різниці
(недостачі) між сумою виплаченого
страхового відшкодування по
страховому полісу та необхідною для
повного ремонту пошкодженого з вини
відповідача автомобіля позивача,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову і в цій частині та вирішити
питання судових витрат.

В скарзі зазначає, що судом неповно
з'ясовано обставини, які мають значення
для правильного вирішення справи, тому
апелянт вважає суперечливим висновок
суду про те, що вимога позивача в
частині стягнення з відповідача суми 4
446,12 грн. є необґрунтованою та такою, що
не підлягає задоволенню, оскільки
судом з цієї суми було задоволено
позовні вимоги в частині стягнення 510,00
грн. як франшизи. Фактично судом не
стягнуто, згідно наданих доказів,
шкоду, завдану відповідачем позивачу в
розмірі 3 936,12 грн.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав,
просив її задовольнити з підстав,
викладених у ній.

Відповідач заперечувала проти
апеляційної скарги за
необґрунтованістю її доводів.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість постановленого судом
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно положень ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з
встановлених в судовому засіданні
обставин та дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення вимог
позивача в частині стягнення на її
користь з відповідача суми - (4619,69 грн.
величини втрати товарної вартості
автомобіля + 510,00 грн. франшизи + 250,00 грн.
витрат на проведення експертного
дослідження) = 5379 грн. 69 коп. та відмові в
задоволенні вимоги в частині стягнення
суми невідшкодованої частини збитків в
розмірі 4 446,12 грн.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, так як він в повній мірі
відповідає встановленим обставинам
справи та вимогам Закону.

Так, за ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування; збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Згідно ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Страхове відшкодування шкоди, завданої
потерпілому, виплачується за кожним
страховим випадком, що настав протягом
періоду дії відповідного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності в
межах ліміту відповідальності
страховика (МТСБУ), з урахуванням умов,
зазначених у статті 9 та пункті 19.1
статті 19 Закону № 1961-IV (п. 24 Постанови №
4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 1 березня 2013
року «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки»).

З матеріалів справи вбачається, що
06.10.2009 на перехресті вул. Б.Гмирі -
проспект Л.Григоренка в м. Києві з вини
відповідачки ОСОБА_2 сталась ДТП -
зіткнення автомобілів Тойота номерний
знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7
(власник - позивач ОСОБА_3) та Ауді
номерний знак НОМЕР_3 під керуванням
ОСОБА_2, що спричинило пошкодження
транспортних засобів.

Згідно касових ордерів від 30.12.2009 року
на суму 18 586,40 грн. та від 04.03.2010 року на
суму 3 819,28 грн. позивач отримала, як
страхове відшкодування 22 405,68 грн. за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВС/3523338 (страховик СК
Українська страхова група, строк дії з
20.02.2009 року по 19.02.2010 року) на автомобіль
Ауді номерний знак НОМЕР_3.

Згідно звіту про оцінку вартості
збитку №44012-1 суб'єкта оціночної
діяльності ТОВ Асистанська компанія
«Українська служба допомоги» від 20.07.2010
року вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля Тойота
номерний знак НОМЕР_1 в результаті його
пошкодження в ДТП від 06.10.2009 року,
складає 22 915,68 грн. (з урахуванням
значення коефіцієнта фізичного зносу
автомобіля); величина втрати товарного
виду автомобіля становить 4 619,69 грн.;
розмір понесених позивачем витрат за
проведення експертного дослідження
становить 250,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що
задовольнивши позовні вимоги в частині
стягнення 510,00 грн., суд відмовив в
частині стягнення суми
невідшкодованої частини збитків в
розмірі 4 446,12 грн., що на думку апелянта
є суперечливим, колегія суддів не
вважає обґрунтованими, оскільки згідно
звіту про оцінку вартості збитку,
вартість матеріального збитку,
завданого позивачу визначена у повному
обсязі та з урахуванням фізичного
зносу, який складає 22 915,68 грн. не
перевищує розмір ліміту
відповідальності страховика, тому в
порядку ст.1194 ЦК України не підлягає
стягненню з відповідача ОСОБА_2, при
цьому франшиза, як частина збитків, що
не відшкодовується страховиком,
підлягає стягненню саме з відповідача.

Таким чином, не спростовують
правильного висновку суду першої
інстанції доводи апеляційної скарги
про незастосування норм матеріального
права, а саме ст. 1166, 1187 та 1192 ЦК України,
оскільки до даних правовідносин судом
першої інстанції правильно
застосовано норми ст.1194 ЦК України з
урахуванням, що цивільна
відповідальність відповідача
застрахована, а розмір завданої
позивачу шкоди не перевищує розміру
ліміту відповідальності.

Таким чином, суд першої інстанції в
повному обсязі дослідив, проаналізував
та дав належну оцінку, поданим
сторонами доказам, що мають значення в
конкретній справі, доводять існування
відповідних юридичних обставин,
застосував норми матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, та дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову ОСОБА_3

Інші доводи апеляційної скарги
законності рішення суду першої
інстанції не спростовують, рішення
суду першої інстанції ухвалене без
порушення норм матеріального та
процесуального права, тому підстави
для задоволення апеляційної скарги,
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Дарницького
районного суду міста Києва від 21 жовтня
2013 року відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 21 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: