Єдиний унікальний номер 218/2391/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2471/2014
Єдиний унікальний номер: 218/2391/13-ц
Номер провадження: 22ц-775/2471/14
Головуючий в першій інстанції -
Доповідач - Супрун М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Никифоряка Л.П.

суддів
Супрун М.Ю., Жарової Ю.І.,

при секретарі
Руденко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до дочірнього
підприємства «Донецький облавтодор»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Амвросіївського районного
суду Донецької області від 05 лютого 2014
року,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, 26
березня 2013 року він0, на підставі
довіреності, керував автомобілем «NISSAN
SUNNY», реєстраційний номер НОМЕР_1 та
рухаючись у напрямку с.Родинки
Амвросіївського району, в'їхав у
вибоїну на проїзній частині дороги,
внаслідок чого автомобіль отримав
механічні пошкодження. Оскільки
вважає, що причиною даної
дорожньо-транспортної пригоди є
неналежне утримання дороги Т-05-17
«Котовського-Родники» відповідачем,
просив суд стягнути з останнього на
його користь матеріальну шкоду в
розмірі 9230,25 грн., 1600 грн. - витрати,
пов'язані з проведенням експертного
дослідження та моральну шкоду в сумі
5000 грн.

Рішенням Амвросіївського районного
суду Донецької області від 05 лютого 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням не
погодився та подав на нього апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги. В обґрунтування
доводів апеляційної скарги зазначив,
що суд першої інстанції не врахував акт
обстеження дорожніх умов, з якого
вбачається незадовільний стан дороги,
по якій він рухався на автомобілі. Крім
того, вважає, що суд зробив
неправильний висновок, що в його діях є
склад адміністративного
правопорушення, оскільки постановою
апеляційного суду Донецької області
від 05 червня 2013 року провадження у
справі відносно нього було закрито за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні
апеляційного суду підтримав
апеляційну скаргу, просив її
задовольнити.

Представники відповідача Анфьорова
К.С. та Величко А.Г., діючі за
довіреностями, в суді апеляційної
інстанції заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
просили її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та представників відповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону
рішення суду першої інстанції не
відповідає.

Судом першої інстанції встановлено,
що 26 березня 2013 року позивач, на
підставі довіреності на право
експлуатації та розпорядження
транспортного засобу, виданої ОСОБА_3,
керував автомобілем «NISSAN SUNNY»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
рухаючись у напрямку с.Родинки
Амвросіївського району, в'їхав у
вибоїну на проїзній частині дороги,
внаслідок чого автомобіль отримав
механічні пошкодження.

Вартість матеріальної шкоди,
відповідно висновку
автотоварознавчого дослідження № 28
від 20.04.2013 року, спричиненої у зв'язку з
пошкодженням зазначеного автомобілю
склала 9230, 25 грн (а.с.15-22) .

Постановою апеляційного суду
Донецької області від 05 червня 2013 року
провадження по справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку
з відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення
(а.с.18-19).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що
дорожньо-транспортна пригода від 26
березня 2013 року трапилась із-за
недбалості позивача ОСОБА_2 та
порушення останнім п.п.12.1 та 12.3 ПДР
України, в наслідок чого транспортний
засіб «NISSAN SUNNY», реєстраційний номер
НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження,
а тому підстав для відшкодування шкоди
відповідачем немає.

Проте погодитися з висновком
суду не можна за таких підстав.

Відповідно до частини 1 і частини 2
статті 1166, частини 1 статті 1167 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини. Моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовуються
особою, яка її завдала за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Частиною 3 статті 14 і частиною 1 статті
16 Закону України «Про дорожній рух»
визначено, що учасники дорожнього руху
мають права на безпечні умови
дорожнього руху, на відшкодування
збитків, завданих внаслідок
невідповідності стану автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів
вимогам безпеки руху. Водій має право
на відшкодування збитків, завданих
внаслідок невідповідності стану
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів вимогам безпеки
руху.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про
дорожній рух» до компетенції
власників автомобільних доріг, вулиць
та залізничних переїздів або
уповноважених ним органів у сфері
дорожнього руху належить: розробка
програм та здійснення заходів щодо
розвитку, удосконалення, ремонту та
утримання у безпечному для дорожнього
руху стані доріг, вулиць та залізничних
переїздів, зон відчуження; компенсація
витрат власникам транспортних засобів,
якщо дорожньо-транспортні пригоди
сталися з причин незадовільного
експлуатаційного утримання
автомобільних доріг, вулиць та
залізничних переїздів, за рішенням
судових органів; забезпечення
безпечних, економічних та комфортних
умов дорожнього руху; забезпечення
учасників дорожнього руху інформацією
з питань стану аварійності та
дорожнього покриття,
гідрометеорологічних та інших умов;
вирішення питань експлуатації
автомобільних доріг, вулиць та
залізничних переїздів у надзвичайних
ситуаціях; термінове усунення
пошкоджень на автомобільних дорогах,
вулицях та залізничних переїздах;
своєчасне виявлення перешкод
дорожньому руху та їх усунення, а у разі
неможливості - невідкладне позначення
дорожніми знаками, огороджувальними і
направляючими засобами; організація
виконання встановлених вимог щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону
України «Про дорожній рух» власники
доріг, вулиць та залізничних переїздів
або уповноважені ними органи несуть
відповідальність за створення
безпечних умов руху на дорогах, вулицях
та залізничних переїздах, що
знаходяться у їх віданні.

У пункті 11 Єдиних правил ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 30 березня 1994 року
№ 198 (далі - Правила) встановлено, що
власники дорожніх об'єктів або
уповноважені ними органи,
дорожньо-експлуатаційні організації
зобов'язані: своєчасно і якісно
виконувати експлуатаційні роботи
відповідно до технічних правил з
дотриманням норм і стандартів з
безпеки руху; постійно контролювати
експлуатаційний стан усіх елементів
дорожніх об'єктів та негайно усувати
виявлені пошкодження чи інші перешкоди
в дорожньому русі, а за неможливості це
зробити - невідкладно позначити їх
дорожніми знаками, сигнальними,
огороджувальними і направляючими
пристроями відповідно до діючих
нормативів або припинити (обмежити)
рух; вирішувати питання забезпечення
експлуатації дорожніх об'єктів у
надзвичайних ситуаціях, за
несприятливих погодно-кліматичних
умов, у разі деформації та пошкодження
елементів дорожніх об'єктів, аварії на
підземних комунікаціях і виникнення
інших перешкод у дорожньому русі й
разом із спеціалізованими службами
організації дорожнього руху і за
погодженням з Державтоінспекцією
оперативно вносити зміни до порядку
організації дорожнього руху;
відшкодовувати в установленому
законодавством порядку збитки
власникам транспортних засобів, якщо
дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок незадовільного утримання
доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Вказані Правила є обов'язковими для їх
власників або уповноважених ними
органів, організацій, що здійснюють
ремонт і утримання дорожніх об'єктів і
користувачів (п. 1).

Встановлено, що відповідно до договору
про закупівлю послуг за державні кошти
№ 2-1 від 21.12.2012 року, укладеного між
Службою автомобільних доріг у
Донецькій області та ДП «Донецький
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» останнє прийняло на
експлуатаційне утримання автомобільні
дороги загального користування
Донецької області та зобов'язалось у 2013
році виконувати послуги з їх поточного
ремонту та експлуатаційного утримання.
За п.7.3 вказаного договору ДП
«Донецький облавтодор» несе
відповідальність за відшкодування
збитків, заподіяних фізичним або
юридичним особам при виникненні
дорожньо-транспортних пригод,
пов'язаних з незадовільними дорожніми
умовами, за забезпечення безпеки руху
на переданій на експлуатаційне
утримання мережі автомобільних доріг
(а.с.42-46).

З додатку № 1 до вищевказаного договору
вбачається, що автомобільна дорога
С050206 «Котовського - Родники» (Т-05-07) км
0+000 - км 5+100 була передана Службою
автомобільних доріг у Донецькій
області на експлуатаційне утримання ДП
«Донецький облавтодор» (а.с.49-51).

Крім того, 25 березня 2013 року
інспектором ДАІ Амвросіївського РВ
ГУМВСУ в Донецькій області на ім'я
начальника філії Шахтарський автодор
ДП «Донецький облавтодор» виписано
припис за № 12 щодо ліквідування
просадки асфальту на проїзній частині
дороги Котовського-Родники км 4+400
(а.с.11).

Таким чином, невиконання відповідачем
покладених на нього обов'язків по
експлуатаційному утриманню
автомобільних доріг перебуває у
причинному зв'язку з настанням
дорожньо-транспортної події 26 березня
2013 року і її наслідками - пошкодженням
автомобіля «NISSAN SUNNY», реєстраційний
номер НОМЕР_1, яким на підставі
довіреності керував позивач, тому
збитки останньому мають бути
відшкодовані саме зазначеною
юридичною особою.

Апеляційний суд вважає, що висновок
суду першої інстанції що
дорожньо-транспортна пригода сталась у
зв'язку з порушення позивачем п.п.12.1 та
12.3 ПДР України є помилковим, оскільки
особа вважається невинуватою у
вчиненні адміністративного
правопорушення, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено постановою суду.

Доводи представників відповідача про
те, що позивач не має право на отримання
відшкодування збитків, оскільки не є
власником пошкодженого автомобілю,
апеляційний суд не приймає до уваги,
оскільки враховуючи, що відповідно до
статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо
захисту права власності поширюються
також на осіб, які хоч і не є власниками,
але володіють майном на праві
господарського відання, оперативного
управління або на іншій підставі,
передбаченій законом чи договором
(речове право), такі особи також мають
право вимагати відшкодування шкоди,
завданої цьому майну.

Також не заслуговують на увагу
апеляційного суду посилання
представників відповідача на те, що
висновок експертного дослідження не є
доказом по справі, оскільки згідно ч. 1
ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, інших доказів про
розмір матеріальної шкоди, заподіяної
ушкодженням автомобілю, суду не надано,
клопотання про призначення
відповідної експертизи представниками
відповідачів не заявлялось.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_2, при чому
апеляційний суд вважає необхідним
матеріальну шкоду, заявлену позивачем,
стягнути в повному обсязі, а моральну, з
урахуванням глибини моральних
страждань позивача, характеру
немайнових втрат та інших обставин,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, - в
розмірі 1000 грн.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з
відповідача підлягає присудженню
судовий збір.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК
України, апеляційний суд -

ВИРІШИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Амвросіївського районного
суду Донецької області від 05 лютого 2014
року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до дочірнього
підприємства «Донецький облавтодор»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства
«Донецький облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в розмірі 9230,25 грн.;
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.,
витрати на проведення експертної
оцінки 1660, 00 грн., судовий збір в сумі
229,40 грн., а всього в сумі 12119,65 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: