У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатскьої області

в складі : головуючого
судді Леміш О.М.,

при секретарі
Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді скаргу
ОСОБА_1 на дії та постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішеннь ДВСУ Кушнір Л.В ,
боржник міністерство фінансів України
, Державна судова адміністрація
України , -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищевказаною скаргою на дії та
постанову державного виконавця та
просила суд визнати дії старшого ДВ
відділу примусового виконання рішень
ДВСУ Кушнір л.В з винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 03.022014 року ВП №41836012 неправомірними,
а постанову про відкриття виконавчого
провадження від 03.02.2014 року - незаконною
та скасувати її.

Свою скаргу вона мотивувала тим, що
постановою старшого дкржавного
виконавця від 03.02.2014 року Кушнір Л.В
відурито виконавче провадження № 41836012
з примусового виконання виконавчого
листа №2а-227/07 про "Стягнення з
Міністерства фінансів України
грошової компенсації за неодержання
службового обмундирування на користь
ОСОБА_1 в розмірі 29540 грн." Рішенням суду
, що видав вказаний виконавчий документ
змінено спосіб та порядок виконання
судового рішення на підставі якого
видано виконавчий лист , шляхом
стягнення вказаних коштів з ДСА
України.

Однак , не зважаючи на наведене,
рішенням Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 13.06.2012 року , що набрало
законної сили визнано дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВСУ
Кушнір Л.В з невиконання рішень
Ужгородського міськрайонного суду від
01.03.2007 року - неправомірними, а
постанову від 04.03.2013 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві - незаконною та скасування
її.

На виконання зазначеного рішення суду
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень ДВСУ
Кушнір л.В було винесено постанову від
24.09.2013 року про відновлення
виконавчого провадження № 7756650 з
примусового виконання виконавчого
листа №2а-227/07, виданого Ужгородським
міськрайонним судом 11.09.2007 року .

Зазначеною постановою (п.2) зобов'язано
стягувача у тримісячний строк з дня
надходження цієї постанови пред'явити
до відділу па виконання оригінал
виконавчого листа Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 11.09.2007 року №2а-227/0 7 про
стягнення з Міністерства фінансів
України грошової компенсації а
неодержане службове обмундирування на
користь ОСОБА_1.-29540 грн .

Дана постанова ОСОБА_1 була отримана
лише у грудні 2012 року. так як державний
виконавець надіслав їй її за адресою,
за якою вона не проживає.

На виконання постанови про відновлення
виконавчого провадження скаржницеюу
січні 2014 року на адресу відділу
примусового виконання рішень ДВС було
надіслано оригінал вище зазначеного
виконавчого листа для виконання у
встановлені ч.2 сг.30 Закону України «Про
виконавче провадження» строки, -
згідно якої державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців від дня винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження.

Отже, державний виконавець Кушнір Л. В.
в порушення вимог п.1 ч.І ст. 19 ЗУ "Про
виконавче провадження», а саме на
власний розсуд , без заяви Стягувача
ОСОБА_1 про відкриття виконавчого
провадження виніс спірну постанову
про відкриття виконавчого провадження
від-03.02.2004 року - ВП № 41836012 з виконання
вище зазначеною виконавчого листа,
який у

державною виконавця на виконаю по -
іншому виконавчому провадженні ВП
№7756650 знаходиться ще з червня 2008 року
на підставі постанови про відкриття
виконавчого провадження від 09.06. 2008
року , яке ним в порушення.вимог ч.2 сг.30
ЗУ «Про виконавче провадження " , ще не
закінчено і не виконано, що вказує на
неправомірність дій державного
виконавця з винесення оскаржуваної
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 03.02.2014 року , яка є
незаконною і підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 в судове засідання нез"явилась,
про час та місце розгляду справи була
повідомлена. Разом з тим, від неї до
суду надійшла заява про розгляд скаргу
у її відсутності .

Державний виконавець в судове
заясідання не з"явився, явку свого
представника в судове засідання не
забезпечив.

Дослідивши матеріали скарги, вивчивши
та оцінивши належність та допустимість
кожного доказу, суд приходить до
висновку про задоволення скарги на
підставі нижченаведеного.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог ст.ст. 383, 384 ЦПК
України сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи. Скаргу може бути подано до
суду безпосередньо або після
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Скарга подається до
суду, який видав виконавчий документ.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Під час примусового виконання судових
рішень на державного виконавця
покладені обов'язки і права,
передбачені статтею 11 Закону України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.І ст.6 Закону України
«Про виконавче провадження" Державний
виконавець зобов"язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати
порушення прав та законних
інтересівфізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1,2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження " державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії .
Державний виконавець здійснює
необхідні заходи щодо своєчасного
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та порядку
встановленому виконавчим документом і
цим законом.

На підставі наведеного , керуючись
вимогами ст. 383- 387 ЦПК України , суд -

УХВАЛИВ

Визнати дії старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішеннь Державної
виконавчої служби України Кушнір Л.В з
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження від 03.02.2014
року ВП № 41836012 неправомірними, а
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 03.02.2014 року - незаконною
та скасувати її .

Ухвала суду може бути оскаржена на
протязі 5 днів з ня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Леміш О.М