Новоархангельський районний суд
Кіровоградської області
Кіровоградської області, вул. Слави 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
Новоархангельський районний суд
Кіровоградської області

в складі головуючого судді:
Партоліної І.П.

при секретарі:
Довгій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Новоархангельську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про зменшення
розміру аліментів, мотивуючи свої
вимоги тим, що за рішенням суду він
сплачує аліменти на користь
відповідача на утримання сина ОСОБА_3
в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку.

Із квітня 2013 року по теперішній
час розмір аліментів становить
близько 1900 грн на місяць, що у півтора
рази більший, ніж встановлений на
теперішній час прожитковий мінімум на
дитину віком від 6 до 18 років.

В даний час у нього на утриманні
перебуває непрацездатна дружина
ОСОБА_4, яка перебуває у відпустці по
догляду за дитиною та малолітній син
ОСОБА_5, на користь яких він сплачує
аліменти в розмірі по 1/6 частині
заробітку щомісячно на кожного.

Розмір сплачених аліментів на
користь відповідача дискримінує його
молодшу дитину та нинішню дружину
ОСОБА_4 відносно старшої дитини та
колишньої дружини ОСОБА_2 внаслідок
неістотної різниці у сумі розміру
аліментів, яку вони отримують.

Крім того, він є
військовослужбовцем, єдиним його
доходом є грошове утримання, у нього
почався погіршуватись стан здоров'я, на
лікування несе значні витрати,
перебуває на квартирному обліку,
винаймає житло та сплачує орендну
плату в розмірі 1600 грн. на місяць та
окремо комунальні послуги.

Також має на утриманні
непрацездатну матір, яка проживає у
віддаленій від нього місцевості,
потребує постійної уваги, матеріальної
підтримки внаслідок частих її хвороб.

Всі ці обставини вважає зміною
свого матеріального та сімейного стану
і тому просить суд зменшити розмір
аліментів, які сплачуються на користь
відповідача до 1/6 частини заробітку.

В судове засідання позивач не
з'явився, подав до суду заяву в якій він
свій позов підтримує в повному обсязі
та просив розгляд справи проводити за
його відсутності.

В судове засідання відповідач не
з'явилась, подала до суду заяву в якій
вона позовні вимоги не визнає з
підстав, зазначених у письмовому
поясненні, і просила розгляд справи
проводити за її відсутності.

Оголосивши заяви сторін та
дослідивши докази з іншими матеріалами
справи в сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що за рішенням
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 20.12.2012 року, залишеного
без змін ухвалою Апеляційного суду
Херсонської області від 31.01.2013 року, з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто
аліменти на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму передбаченого
для дитини відповідного віку щомісячно
до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення за
постановою державного виконавця від
17.04.2013 року звернуто стягнення на
заробітну плату позивача з 01.04.2013 року.

За рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 13.03.2013 року, з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на
утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі 1/6 частини з усіх видів
заробітку, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму передбаченого
для дитини відповідного віку щомісячно
до досягнення дитиною повноліття та
стягнуто на користь ОСОБА_4 на її
утримання аліменти в розмірі 1/6 частин
всіх видів заробітку щомісяця,
починаючи із 01.02.2013 року і до досягнення
дитиною трирічного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3

На виконання вказаного рішення в
частині стягнення аліментів на
утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2,
за постановою державного виконавця від
17.04.2013 року звернуто стягнення на
заробітну плату позивача з 01.04.2013 року.

Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватись з максимально можливим
врахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції
про захист прав дитини, суд повинен
докласти всіх можливих зусиль для того,
щоб забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 51
Конституції України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про
охорону дитинства» визначено, що кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного та соціального
розвитку.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

За правилами ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення
нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу
України передбачені способи виконання
батьками такого обов'язку.

Відповідно до ст. 182
Сімейного кодексу України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Відповідно до роз'яснень п. 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
15 травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

За змістом вказаної норми
розмір аліментів, у разі пред'явлення
позову про їх зменшення, повинен
визначатися, виходячи з наведених у
статті підстав, зокрема, матеріального
становища та сімейного стану платника
з урахуванням стану здоров'я та
матеріального становища дитини, на
утримання якої вони стягуються. При
цьому, зміни, що відбулися у
матеріальному та сімейному стані
платника мають бути такими, що ставлять
його самого у скрутне становище.

На підтвердження викладених
обставин позивачем надано до суду
копії довідок лише про розмір
виплачених аліментів на користь
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за період з квітня по
грудень включно 2013 року без чіткого
зазначення розміру утримання та без
зазначення розміру нарахованої чи
отриманої заробітної плати (доходу), що
в свою чергу унеможливлює встановити
дійсний дохід позивача, оскільки за
рішенням Комсомольського райсуду
м.Херсона від 13.03.2013 року на користь
ОСОБА_4 із позивача підлягає до
стягнення по 1/6 частині як на її
утримання, так і на утримання сина
ОСОБА_5

Дані про отриманий дохід за 2014 рік
позивачем взагалі до суду не надано.

На підтвердження розміру стягнення на
користь ОСОБА_4 позивачем надано до
суду копію постанови державного
виконавця про звернення стягнення на
заробітну плату боржника ОСОБА_1 по 1/6
частині заробітку на утримання лише
дитини, а не дружини.

Згідно ч.4 ст.70 Закону України « Про
виконавче провадження» загальний
розмір усіх відрахувань під час
виплати заробітної плати не може
перевищувати п'ятдесят відсотків
заробітної плати, що має бути виплачена
працівнику, в тому числі в разі
відрахування за кількома виконавчими
документами.

З врахуванням цих вимог та наданих
позивачем даних про розмір виплачених
аліментів на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4
вбачається, що його щомісячний розмір
відрахувань за період квітень-грудень
2013 року становить близько 4280 грн. (16600
грн.+ 21912 грн.=38512 грн.: 9 місяців), що
повинно становити половину його
заробітку ( близько 8560 грн).

Крім того, суд звертає увагу, що за
вищевказаним рішенням Комсомольського
райсуду м.Херсона від 13.03.2013 року
стягнення на користь ОСОБА_4 на її
утримання до досягнення дитиною
трирічного віку повинні проводитись до
03 червня 2014 року, що в свою чергу
свідчить про те, що ОСОБА_4 є
працездатною особою і з 03.06.2014 року
може самостійно забезпечити себе
заробітком (доходом).

Цим же рішенням суду встановлено, що
згідно довідки № 1786 від 25.12.2012 року,
виданої УПСЗН у Суворовському районі
м.Херсона, ОСОБА_4 перебуває на обліку у
вищевказаній установі та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
трьох.

ОСОБА_1 позовні вимоги визнав, що
свідчить про його матеріальну
можливість надавати матеріальну
допомогу тому із подружжя, який є
непрацездатним в розумінні вимог ст.75
Сімейного кодексу України і в силу ч.3
ст.61 ЦПК України доказуванню не
підлягають.

Також судом враховано, що відповідно до
довідки (виписки з домової книги про
склад сім'ї) до складу сім'ї позивача
входять дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5

Твердження позивача, що на його
утриманні перебуває його матір, як на
обставину для зменшення розміру
аліментів, є безпідставним, оскільки
належних доказів знаходження матері на
його утриманні не надано і не надано
доказів родинного зв'язку.

Докази щодо зміни стану здоров'я
позивача у матеріалах справи відсутні,
на обґрунтування цієї обставини ним
подано до суду лише копію медичної
довідки із зазначенням встановленого
22.01.2014 року діагнозу та зазначеного
рекомендованого амбулаторного та
санаторного лікування.

Посилання позивача як на підставу
зміни його сімейного стану, а саме
створення нової сім'ї та появлення
нової дитини та проживання у
орендованій квартирі також не може
бути доказом, оскільки на час розгляду
справи про стягнення аліментів на
користь ОСОБА_2 у грудні 2012 року дані
обставини вже існували, ці підстави
були предметом апеляційної скарги
ОСОБА_1 на рішенням Комсомольського
райсуду м.Херсона від 13.03.2013 року,
матеріальне становище позивача було
враховане при ухваленні рішення про
стягнення аліментів на утримання
дітей.

Також, як одну із основних підстав
зменшення розміру аліментів позивач
зазначає дискримінацію його молодшої
дитини та нинішньої дружини ОСОБА_4
відносно старшої дитини та колишньої
дружини ОСОБА_2 внаслідок неістотної
різниці у сумі розміру аліментів, яку
вони отримують.

Однак така обставина не заслуговує на
увагу, оскільки позивач може
самостійно сплачувати на утримання
меншої дитини аліменти у більшому
розмірі і перешкоди для цього
відсутні.

Тому, з врахуванням вимог ч.1 ст.192
Сімейного кодексу України та
роз'яснень п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» позивачем не надано
беззаперечних доказів щодо зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення здоров'я позивача, а тому
правові підстави для задоволення
позовних вимог відсутні.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК кожна зі сторін
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.180,181,182,192 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через
Новоархангельський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги або у разі, якщо особи, які брали
участь у справі, не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: