Справа №451/154/14-ц
Провадження № 2/451/98/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

з секретарем судового
засідання Дяків Л.І.

за участю представників: позивача
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Стоянівської сільської ради
Товпа О.Г.

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Радехів справу
за позовом ОСОБА_5 до Стоянівської
сільської ради Радехівського району,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи Комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Червоноградське міжміське бюро
технічної інвентаризації» та
приватний нотаріус Радехівського
нотаріального округу ОСОБА_8 про
скасування рішення органу місцевого
самоврядування і державної реєстрації
права власності на житловий будинок та
про визнання недійсними свідоцтва про
право власності на нерухоме майно і
свідоцтв про право на спадщину за
законом, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року до суду із позовною
заявою звернулася ОСОБА_5, відповідно
до вимог якої просить визнати
незаконним та скасувати рішення
виконкому Стоянівської сільської ради
Радехівського району від 11.10.2011р. №57,
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
видане 15.11.2011р. виконкомом Стоянівської
сільської ради на ім'я ОСОБА_9, ОСОБА_10
та ОСОБА_11, скасувати державну
реєстрацію права власності за ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на
житловий будинок АДРЕСА_1 та визнати
недійсними свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане на ім'я
ОСОБА_6 і свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане на ім'я
ОСОБА_12.

В обґрунтування позовних вимог
посилається, що її батьки ОСОБА_10 та
ОСОБА_9 проживали у с.Стоянів
Радехівського районі. Наявне у них
будинковолодіння було зареєстроване
на ім'я батька - ОСОБА_10 та до квітня 1991
року мало статус колгоспного двору, про
що свідчить дублікат свідоцтва про
право особистої власності на будівлі,
виданий 12.05.1998р. на ім'я ОСОБА_10,
відповідно до рішення Радехівського
райвиконкому №9 від 19.01.1989р..

У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_10, який за життя зробивши
заповідальне розпорядження, все своє
майно заповів своїй дружині - ОСОБА_9.

Реалізувавши свої спадкові права,
ОСОБА_9 27.07.1998р. отримала свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, що було
видане державним нотаріусом
Радехівської державної нотаріальної
контори Луців І.П..

Відповідно до вказаного свідоцтва
спадкове майно складалося із житлового
будинку з господарськими будівлями,
які знаходяться у АДРЕСА_1 та права на
земельну частку (пай) площею 1,74га.

Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає ОСОБА_9,
яка відповідно до складеного нею
заповіту, все своє майно заповіла
ОСОБА_5 - позивачці у справі, яка, у свою
чергу, своєчасно прийняла спадщину
після смерті мами.

У ході оформлення спадкових прав,
позивачці стало відомо, що у жовтні 2011
року виконкомом Стоянівської
сільської ради проведено розподіл
колгоспного двору і на підставі
рішення №57 від 11.10.2011р. було видано
свідоцтво про право власності на ім'я
померлого батька ОСОБА_10 на 1/3
житлового будинку АДРЕСА_1 та на ім'я
померлої мами ОСОБА_9 на 1/3 цього
будинку, а також на ім'я брата ОСОБА_11.

У подальшому, приватним нотаріусом
Радехівського районного нотаріального
округу ОСОБА_8 30.01.2012р. видано свідоцтво
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_11 на ім'я його дітей -
ОСОБА_6 та ОСОБА_12.

Із посиланням на дані, викладені у
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 27.08.2012р., зазначає, що
право власності за кожним
співвласником вище зазначеного
житлового будинку було зареєстроване
КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро
технічної інвентаризації».

Рішення виконкому Стоянівської
сільської ради №57, свідоцтво про право
власності на ОСОБА_10, ОСОБА_9 та на
ОСОБА_11 на житловий будинок АДРЕСА_1,
свідоцтва про право на спадщину за
законом, видані на ім'я ОСОБА_6 та
ОСОБА_12, із посиланням на норми
Конституції України, Цивільного
кодексу України та Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
вважає недійсними.

Повноважні представники позивача
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримали та виклали
свої пояснення аналогічно, зазначеним
у заяві. Окрім цього наголосили, що
ОСОБА_11 дійсно проживав із своїми
батьками ОСОБА_10 та ОСОБА_9, однак після
проходження строкової служби у армії,
три роки працював у м.Львові. Щодо
рішення виконкому Стоянівської
сільської ради №57 зазначають, що таке
прийняте в супереч вимогам
законодавства, за межами повноважень
органу місцевого самоврядування та
здійснено поділ колгоспного двору
після смерті осіб, із визнанням права
власності на таких, незважаючи, що їхня
цивільна правоздатність припинилася у
момент смерті осіб. Позовні вимоги
просять задоволити.

Представник Стоянівської сільської
ради Радехівського району стосовно
позовних вимог висловила свої
заперечення та в обґрунтування таких
пояснила, що у 2011 році було прийняте
відповідне рішення №57, яким проведено
розподіл часток майна колгоспного
двору. При цьому, було взято до уваги
дані із погосподарської книги щодо
осіб, які були зареєстровані у АДРЕСА_1
станом на 01.07.1990р. і серед таких
значилися ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_11.
Окрім цього, на час прийняття рішення
№57, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були уже мертві.
Із посиланням, що зазначене вище
рішення виконком Стоянівської
сільської ради прийняв у відповідності
до вимог закону, у задоволенні позову
просить відмовити.

Відповідачкою ОСОБА_7 позовні вимоги
заперечені та надано пояснення, що
померлий ОСОБА_11 був її чоловіком та у
шлюбі з яким, зареєстрованому у 1991 році,
у них народилися діти ОСОБА_6 і ОСОБА_12.
ОСОБА_11 до дня своєї смерті, хоча у 1997
році і був знятий з реєстрації,
проживав у будинку АДРЕСА_1 Після
смерті ОСОБА_11 вона звернулася до
нотаріальної контори з метою прийняття
спадщини та про свої дії ОСОБА_9
(свекруху), не повідомила. Також, не
заперечила, що на момент винесення
виконкомом Стоянівської сільської
ради рішення №57, ОСОБА_11 був мертвий.
Наголосивши, що ОСОБА_6 та ОСОБА_12 мають
право на обов'язкову частку у спадковій
масі після смерті ОСОБА_11, просить у
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 у
судовому засіданні щодо позовних вимог
також заперечив, зазначивши, із
посиланням на норми процесуального
законодавства, що права позивачки не
порушені, а матеріалами справи не
доводяться обставини прийняття нею
спадщини. Окрім цього, вважає, що ОСОБА_6
та ОСОБА_12 мають право на спадкове
майно, оскільки померлий ОСОБА_11 мав
частку у майні колгоспного двору. Також
наголосив, що ОСОБА_9 не мала права
отримувати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_10, оскільки на той час ОСОБА_11 був
членом колгоспного двору і не існують
обставини про його усунення з числа
членів колгоспного двору. У
задоволенні позову просить відмовити.

Третя особа, приватний нотаріус
Радехівського нотаріального округу
ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила,
що у січні 2012 року нею було видано
свідоцтва про право на спадщину за
законом ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на підставі
документів, наданих ОСОБА_7, яка у свою
чергу, відмовилася від належної їй
частки у спадковій масі на користь
своїх дітей. Вважає, що рішення
виконкому Стоянівської сільської ради
№57 не є поділом майна колгоспного
двору, а лише уточняє первинне
свідоцтво про право власності на
будинок АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні
показав, що особа ОСОБА_11 йому добре
відома. Так, ОСОБА_11 із народження і до
дня смерті проживав у АДРЕСА_1 та разом
із членами сім'ї приймав активну участь
у веденні господарства. Обставини, чи
знав ОСОБА_11 про видачу ОСОБА_9
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом та, чи звертався той про
виділення йому частки у майні
колгоспного двору. Йому не відомо.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні
показала, що їй відомо про факт не
проживання у минулому ОСОБА_11 у
батьківському будинку на протязі трьох
років. Зокрема, у цей період будинком
опікувалася ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні
показала, що у будинку АДРЕСА_1
проживала ОСОБА_9, ОСОБА_11 та інші члени
їхньої сім'ї. ОСОБА_11 знав про
оформлення своєю матір'ю - ОСОБА_9
спадкових прав після смерті ОСОБА_10, а
матері у свою чергу, не було відомо про
розподіл належного їй майна.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні
показала, що у будинку АДРЕСА_1 свого
часу проживала ОСОБА_7, однак після
смерті ОСОБА_11, вона такий залишила.

Як вбачається із показів у судовому
засіданні свідка ОСОБА_18, ОСОБА_7 у
АДРЕСА_1, у період 2008 рік, не проживала.

Вислухавши пояснення та заперечення
сторін, покази свідків, дослідивши
подані сторонами документи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення сторін,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступних міркувань.

У відповідності до положень ст.11 та ст.60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. При цьому, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Так, судом встановлено, право власності
на будинковолодіння за АДРЕСА_1, яке
знаходиться у с.Стоянів Радехівського
району, було зареєстроване на ім'я
ОСОБА_10 і мало статус колгоспного
двору. Наведене не оспорюється
сторонами та стверджується дублікатом
свідоцтва про право особистої
власності на будівлі, що видане 12.05.1998р.
на підставі рішення Радехівського
райвиконкому №9 від 19.01.1989р. і
зареєстроване Червоноградським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 25.01.1989р. (а.с.16).

Померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 (а.с.6),
зробивши за життя заповідальне
розпорядження, заповів усе своє майно
ОСОБА_9, яка реалізувавши свої права,
успадкувала таке і у склад якого
увійшло будинковолодіння АДРЕСА_1 у
с.Стоянів Радехівського району (а.с.8).

У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає
ОСОБА_9 (а.с.7), яка усе своє майно і
майнові права заповіла своїй дочці
ОСОБА_5 - позивачці у справі (а.с.15), яка
своєчасно прийняла спадщину (а.с.18,249).

11 жовтня 2011 року виконкомом
Стоянівської сільської ради прийнято
рішення №57, відповідно до якого
проведено розподіл часток бувшого
колгоспного двору та оформлено право
власності на будинок у АДРЕСА_1 (а.с.11,13).
Тобто, власниками цього будинку
визначено ОСОБА_10, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 та ОСОБА_11,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9,10), як таких,
що станом на 01.07.1990р. мали право по 1/3
ідеальних частин житлового будинку.

У подальшому, на підставі наданих
нотаріусу та вказаних вище документів,
30 січня 2012 року приватним нотаріусом
Радехівського районного нотаріального
округу ОСОБА_8 було видано свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_11 на ім'я двох дітей
померлого - ОСОБА_6 та ОСОБА_12 (а.с.9-10) та
на підставі таких право власності за
кожним співвласником спірного
житлового будинку було зареєстроване
КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро
технічної інвентаризації», про що
свідчить витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 27.08.2012р.
(а.с.14).

Щодо прийнятого виконкомом
Стоянівської сільської ради 11.10.2011р.
рішення №57, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 24 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
№280/97-ВР від 21.05.1997р. (із подальшими
змінами та доповненнями), органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України.

Згідно підпунктів 5 та 10 п.«б» ст.30
Закону №280/97-ВР визначається, що до
делегованих повноважень виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад, зокрема в галузі
житлово-комунального господарства,
побутового, торговельного
обслуговування, громадського
харчування, транспорту і зв'язку,
належить облік житлового фонду,
здійснення контролю за його
використанням, а також облік та
реєстрація відповідно до закону
об'єктів нерухомого майна незалежно
від форм власності.

У відповідності до підпункту «а» п.8.1
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України №7/5 від
07.02.2002р. та чинного на момент виникнення
спірних правовідносин, оформлення
права власності на нерухоме майно з
видачею свідоцтва про право власності
за заявою про оформлення права
власності на нерухоме майно віднесено
до компетенції органів місцевого
самоврядування.

Згідно п.8.2 Тимчасового положення, до
заяви про оформлення права власності
на нерухоме майно додаються матеріали
технічної інвентаризації об'єкта
нерухомого майна, а також інші
документи, визначені Положенням.

Піддавши аналізу надані сторонами та
наявні в матеріалах справи докази, суд
приходить до переконання, що наведені
вище норми Стоянівською сільською
радою при підготовці документів для
видачі свідоцтв на право власності
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 по 1/3 частини
житлового будинку, жодним чином не
дотримані.

Окрім наведеного, необхідно зазначити,
що Стоянівською сільською радою під
час прийняття оскаржуваного рішення
№57, в супереч вимогам статті 25
Цивільного кодексу України, вирішено
питання про права осіб, зокрема ОСОБА_10
та ОСОБА_11, які на цей час були
померлими (а.с.6,9-10).

Крім цього, сторонами жодним чином не
доведено, що мало місце звернення до
органу місцевого самоврядування
ОСОБА_9 із вимогою про оформлення права
власності на нерухоме майно.

Також, як було уже констатовано вище,
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7),
за життя прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_10 (а.с.8), та зробила
заповідальне розпорядження, заповівши
усе своє майно ОСОБА_5 (а.с.15).

Із копії свідоцтва про право на
спадщину за заповітом вбачається, що
таке видане 27.07.1998р., про що внесено
відповідний запис у реєстрі за №1732/98
(а.с.8) і зазначене свідоцтво у
встановлено порядку не скасоване.

Із змісту статті 321 ЦК України слідує,
що право власності є непорушним і ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні, а особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Згідно ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Тобто з огляду на наведене, суд
приходить до висновку, що рішення
виконавчого комітету Стоянівської
сільської ради №57, винесене 11.10.2012р. із
порушенням вимог закону, а від так
підлягає скасуванню.

Оскільки ж, оскаржуване рішення №57 є
похідним та первинним при видачі
свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_6 і
ОСОБА_12, а також видачі відповідного
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, суд вважає позовні
вимоги підставними та належно
обґрунтованими, а тому такі підлягають
до задоволення.

Щодо посилання відповідачів, що ОСОБА_6
та ОСОБА_12 мають право на часту майна
померлого ОСОБА_11, такі судом у
відповідності до принципу
диспозитивності, не досліджувалися,
відповідно і не обґрунтовуються.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд
вважає за необхідне понесені
позивачкою судові витрати стягнути
солідарно із відповідачів - фізичних
осіб, як набувачів майнових прав.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконкому Стоянівської
сільської ради Радехівського району
від 11 жовтня 2011 року №57 про розподіл
часток бувшого колгоспного двору та
оформлення права власності на житловий
будинок АДРЕСА_1

Свідоцтво про право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської
області, видане 15 листопада 2011 року
виконкомом Стоянівської сільської
ради на ім'я ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11,
визнати недійсним.

Скасувати державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на житловий будинок
АДРЕСА_1 Львівської області.

Свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане на ім'я ОСОБА_6 30 січня
2012 року приватним нотаріусом
Радехівського районного нотаріального
округу ОСОБА_8, визнати недійсним.

Свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане на ім'я ОСОБА_12 30 січня
2012 року приватним нотаріусом
Радехівського районного нотаріального
округу ОСОБА_8, визнати недійсним.

Стягнути солідарно із ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4., жителя АДРЕСА_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5., жительки АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_5, жительки АДРЕСА_3
понесені нею судові витрати в сумі 243
гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Львівської області через Радехівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.