Провадження № 2/127/1253/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вступна та резолютивна частини
Вінницький міський суд Вінницької
у складі головуючого - судді Романчук
при секретарі Солтисюк К.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" в особі Вінницької філії
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" про
зобов'язання списати неправомірно
нараховану заборгованість з
банківського рахунку,-
Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" в особі Вінницької
філії Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" про зобов'язання списати
неправомірно нараховану
заборгованість з банківського рахунку
Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" списати з особового
карткового рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2
заборгованість у розмірі 8 844 грн. 00 коп.,
яка була нарахована 29.02.2012 року та всі
відсотки, штрафи, пеню, які були
нараховані на дану суму по день
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
вул. Набережна Перемоги, 50 ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючої АДРЕСА_1) понесені нею та
документально підтвердженні судові
витрати в розмірі 230 (двісті тридцять)
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області. Позивач має право
оскаржити заочне рішення в загальному
порядку. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

CУДДЯ

Повне рішення буде виготовлено 26.05.2014 р.

Справа № 127/29847/13-ц

Провадження № 2/127/1253/14

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді Романчук
Р. В.

при секретарі Солтисюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" в особі Вінницької філії
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" про
зобов'язання списати неправомірно
нараховану заборгованість з
банківського рахунку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" в особі
Вінницької філії Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" про зобов'язання
списати неправомірно нараховану
заборгованість з банківського рахунку,
мотивуючи позовні вимоги тим, що вона в
червні 2008 року у відділенні "Київське-1"
Вінницької філії Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" отримала кредитну
картку № НОМЕР_3 з лімітом кредиту в 1 000
грн., якою вона користувалася
відповідно до умов її використання по
2009 рік включно. Немаючи кредитної
заборгованості в 2009 році вона
припинила користування цією карткою.
Однак 22.05.2012 року на її мобільний
телефон НОМЕР_1 їй було повідомлено про
те, що у неї є заборгованість перед
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк "Приватбанк", яка
виникла 29.02.2012 року. Для з'ясування
ситуації вона 23.05.2012 року звернулася у
відділення банку "Київське-1" та
дізналася, що за кредитною карткою №
НОМЕР_3 банком в односторонньому
порядку нарахована заборгованість у
зв'язку із оплатою послуг мобільного
зв'язку на суму 8 844 грн. Проте, послуг
мобільного зв'язку ні на вказану суму,
ні взагалі через банкомати вона
жодного разу не сплачувала, при цьому,
ніяк не могла б цього зробити, так як
кредитний ліміт по картці становив
лише 1 000 грн., а тому про кошти в розмірі
8 844 грн. їй нічого не відомо. Не
отримавши змістовної відповіді, вона
продовжувала неодноразово звертатися
до Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" з
проханням провести службове
розслідування, списати заборгованість,
так як вона нарахована неправомірно та
безпідставно, оскільки до її утворення
вона ніякого відношення не має, проте
її вимоги були відхилені без будь-яких
на це пояснень На даний час її
продовжують "тероризувати" працівники
банку, надсилати смс повідомлення,
телефонувати їй вночі, приходити у
вихідні дні до неї додому, а також
звертаються особи, які представляються
працівниками банку та погрожують їй у
грубій формі, з вимогами погасити
заборгованість, яка на час звернення до
суду вже складає понад 17 290 грн. 00 коп.
Банк без її відома відкрив нову
кредитну картку на її ім'я НОМЕР_2, на
яку продовжує нараховувати борг,
переведений із попередньої картки.
Вважає, що такими діями відповідач
порушує її права, на її заяви відповіді
відповідач не надає. Зазначає, що вона
не просила банк її кредитувати,
розпорядження на списання коштів з її
рахунку вона не надавала, рішення суду
про списання з рахунку коштів не
виносилося, угода нею про такі умови не
складалася. Будь-яких умов про списання
грошей із її рахунку між нею та банком
не обговорювалося. В даному випадку
банк вийшов за межі своїх повноважень,
оскільки ні вона ні будь-хто інший
вищевказані кошти їй на банківський
рахунок не перераховував, це зробив у
односторонньому порядку сам банк, на що
права не мав. Вважає, що відповідач
провів неправомірне нарахування
заборгованості на її рахунок без
належних на те підстав та розпоряджень
з її сторони, умисно ухиляється від
з'ясування всіх обставин справи,
свідомо затягує вирішення її питання
по суті та не бажає виправити виявлене
порушення відповідно до вимог чинного
законодавства. Просить зобов'язати
відповідача анулювати з її особового
рахунку заборгованість та стягнути з
відповідача на її користь понесені
судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала з наведених
у позові підстав та суду пояснила, що в
червні 2008 року вона отримала кредитну
картку № НОМЕР_3 з лімітом кредиту в 1 000
грн., якою користувалася по 2009 рік
включно. Немаючи кредитної
заборгованості в 2009 році вона
припинила користування цією карткою.
22.05.2012 року на її мобільний телефон
НОМЕР_1 їй було повідомлено про те, що у
неї є заборгованість перед банком, яка
виникла 29.02.2012 року. Для з'ясування
ситуації вона вона неодноразово
зверталася до відповідача і працівники
банку їйповідомили, що за кредитною
карткою № НОМЕР_3 банком в
односторонньому порядку нарахована
заборгованість у зв'язку із оплатою
послуг мобільного зв'язку на суму 8 844
грн. Однак послуг мобільного зв'язку
вона не сплачувала, при цьому, і не
могла б цього зробити, так як кредитний
ліміт по картці становив лише 1 000 грн.
Вона неодноразово зверталася до банку
із письмовими заявами з проханням
списати заборгованість, проте банк на
її заяви не реагує, жодних змістовних
відповідей не надає. На даний час її
продовжують надсилати смс
повідомлення з банку, телефонувати з
вимогами погасити заборгованість, яка
на час звернення до суду вже складала
понад 17 290 грн. 00 коп. і на момент
розгляду справи нарахована банком
заборгованість значно зросла. Банк без
її відома відкрив нову кредитну картку
на її ім'я НОМЕР_2, на яку продовжує
нараховувати борг, переведений із
попередньої картки. Вважає, що такими
діями відповідач порушує її права, вона
не просила банк її кредитувати,
розпорядження на списання коштів з її
рахунку не надавала, рішення суду про
списання з рахунку коштів не
виносилося, угода нею про такі умови не
складалася. Будь-яких умов про списання
грошей із її рахунку між нею та банком
не обговорювалося. В судовому
засіданні уточнила позовні вимоги та
просить суд зобов'язати відповідача
списати заборгованість з її особового
карткового рахунку НОМЕР_2
заборгованість у сумі 8 844 грн. 00 коп. та
всі відсотки, штрафи, пеню, які були
нараховані на цю суму по даний час.

Представник відповідача Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" - Ліфанова Л.М. в
судове засідання не з'явилася, хоча
своєчасно була повідомлена про час і
місце розгляду справи, про причини
неявки суд не повідомила, заяви про
розгляд справи у її відсутності не
надала.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Враховуючи викладене, те, що позиваа не
заперечує проти заочного вирішення
спору, суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності представника
відповідача та ухвалити заочне
рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
оцінивши докази в їх сукупності,
прийшов до висновку, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач ОСОБА_1 в червні 2008 року у
відділенні "Київське-1" Вінницької
філії Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" отримала кредитну картку
№ НОМЕР_3 з лімітом кредиту в 1 000 грн.,
якою користувалася по 2009 рік включно.
Немаючи кредитної заборгованості в 2009
році позивач припинила користування
карткою.

Отже, між сторонами виникли
правовідносини з приводу виконання
зобов'язань за укладеним кредитним
договором з використанням кредитної
карти.

Як вбачається із виписки з карткового
рахунку ОСОБА_1, основної картки НОМЕР_2
та картки НОМЕР_3 за період з 01.11.2008 року
по 31.10.2012 року, залишок на картці на
08.09.2011 року становив 00 грн. 00 коп. 29.02.2012
року відповідачем в односторонньому
порядку списано з карткового рахунку
позивача кошти в сумі 8 844 грн. 00 коп. за
користування послугами мобільного
зв'язку, які надані ПрАТ "Київстар". В
подальшому на дану суму відповідачем
нараховувалися пеня та відсотки.

Відповідно до листа Вінницького
міського відділу УМВС України у
Вінницькій області від 18.04.2014 року,
відділенням розслідування злочинів у
сфері господарської діяльності СВ ВМВ
УМВС України у Вінницькій області
проводиться досудове розслідування
кримінального провадження №0000403
від 07.12.2012 року, за 28.02.2014 року, за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185
КК України. Встановлено, що в період
часу з 15.03.2011 року по 28.03.2011 року
невідомі особи, шляхом поповнення
рахунку телефонних номерів операторів
мобільного зв'язку "Київстар", "МТС",
Білайн" та "Лайф", через банкомат КБ
"Приватбанк", що розташований по вул.
Київській, 173 в м. Вінниці заволоділи
коштами банку на загальну суму 1 918 233
грн. 00 коп. Незважаючи на те, що дані
поповнення рахунків мобільних
телефонів стали можливі через
внутрішній збій банкоматного софту,
особи які здійснювали вказані
транзакції усвідомлювали, що кошти,
якими проводився розрахунок, їм не
належать та є власністю КБ
"Приватбанк". ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
допитана по кримінальному провадженню
в якості свідка та повідомила, що у
вказаний період часу її колишній
чоловік ОСОБА_4 поповнював рахунок її
мобільного телефону за допомогою
перерахування коштів та за його
проханням вона перенаправляла
отримані кошти на інші номери
операторів мобільного зв'язку. Також
повідомила, що їй не було відомо, що
дані кошти незаконно перераховані
вказаною особою.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 неодноразово
зверталася до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" протягом 2012 - 2013 р.р. із
вимогою надати інформацію щодо підстав
нарахування заборгованості, відсотків,
пені та підстав відкриття на її ім'я без
її згоди нової кредитної картки.

Однак, як вбачається із листа
Приватного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк",
адресованого ОСОБА_1, від 26.06.2012 року
№30.1.0.0/2-120523/2326, позивачу було
повідомлено, що у претензії з приводу
повернення грошових коштів в сумі 9 764
грн. 00 коп. їй відмовлено.

Як вбачається із листа Приватного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк", адресованого
ОСОБА_1, від 04.09.2012 року № 38.0.0.0.0/41-20120821/1794
позивачу, зокрема було повідомлено, що
за її кредитною карткою НОМЕР_2 виникла
прострочена заборгованість 29.02.2012 року
в зв'язку з оплатою послуг мобільного
зв'язку.

Крім того, із листа Приватного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк", адресованого
ОСОБА_1, без номера та без дати
вбачається, що позивачу, зокрема було
повідомлено, що у зв'язку з
несвоєчасною оплатою кредиту станом на
20.10.2013 року сума її заборгованості
складає 16 570 руб., яку їй необхідно
терміново погасити.

Також, листами Приватного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" від 20.06.2012 року, 29.12.2012 року,
13.08.2013 року ОСОБА_1 було повідомлено, що
банк просить зачекати з відповіддю на
запит, оскільки спеціалісти банку
шукають необхідну інформацію та
проводять перевірку даних.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою
Вінницького міського суду Вінницької
області від 14.04.2014 року було
витребувано у відповідача інформацію
про рух коштів на рахунку позивача та
копію договору, на підставі якого
позивачу було видано кредитну картку №
НОМЕР_3. Однак ухвала суду відповідачем
виконана не була. 14.05.2014 року ухвала
суду повторно була направлена
відповідачу для виконання, однак
ухвала суду відповідачем виконана не
була.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Боржник звільняється від
відповідальності лише у тому випадку,
коли доведе відсутність своєї вини у
порушенні зобов'язання.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо до
договору банківського рахунку банк
здійснює платежі з рахунку клієнта,
незважаючи на відсутність на ньому
грошових коштів (кредитування рахунку),
банк вважається таким, що надав
клієнтові кредит на відповідну суму
від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк
може списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також, у випадках, встановлених
законом чи договором між банком і
клієнтом.

Згідно ч. 1 ст. 1073 ЦК України у разі
несвоєчасного зарахування на рахунок
грошових коштів, що надійшли клієнтові,
їх безпідставного списання банком з
рахунка клієнта або порушення банком
розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" платник при укладенні
договорів із банком має право
передбачити договірне списання грошей
зі своїх рахунків на користь банку
платника або третіх осіб.

Згідно п. 6.1-6.6 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
Постановою Правління НБУ від 21.01.2004
року № 22 якщо кредитором по договору є
банк, обслуговуючий платника, то право
цього банку на здійснення договірного
списання передбачається в договорі
банківського рахунку або в іншому
договорі про надання банківських
послуг. Договір може містити
інформацію, необхідну банку для
списання коштів з рахунку платника.
Списання коштів з будь-якого рахунку
клієнту, відкритого банком,
оформлюється меморіальним ордером.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися досуду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано до суду доказів
використання позивачем кредитних
коштів в сумі 8 844 грн. 00 коп.,
безпідставно здійснено в
односторонньому порядку списання
коштів з карткового рахунку позивача, а
тому нарахування заборгованості
позивачу та списання зазначеної суми
з рахунку позивача, подальше
нарахування пені та відсотків є
незаконним та порушує права позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позивачем доведено ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог, позов є
обґрунтованим, тому позов слід
задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позов задоволено, з
відповідача слід стягнути на користь
позивача понесені та документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224- 226 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" в особі Вінницької
філії Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" про зобов'язання списати
неправомірно нараховану
заборгованість з банківського рахунку
- задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" списати з особового
карткового рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2
заборгованість у розмірі 8 844 грн. 00 коп.,
яка була нарахована 29.02.2012 року та всі
відсотки, штрафи, пеню, які були
нараховані на дану суму по день
винесення рішення.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50 ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючої АДРЕСА_1) понесені нею та
документально підтвердженні судові
витрати в розмірі 230 (двісті тридцять)
грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області. Позивач має право
оскаржити заочне рішення в загальному
порядку. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

CУДДЯ