У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 12 червня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Приватного вищого навчального закладу
«Володимир-Волинський
медико-технічний коледж» до Приватного
вищого навчального закладу
«Міжнародний науково-технічний
університет імені академіка Юрія
Бугая», ОСОБА_5 про стягнення боргу, за
касаційною скаргою Приватного вищого
навчального закладу
«Володимир-Волинський
медико-технічний коледж» на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 12 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 25 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року Приватний вищий
навчальний заклад
«Володимир-Волинський
медико-технічний коледж» (далі - коледж)
звернувся до суду з позовом, у якому
просив стягнути солідарно з Приватного
вищого навчального закладу
«Міжнародний науково-технічний
університет ім. академіка Юрія Бугая»
(далі - університет) та
ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 60 450
грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що між ним та університетом з 15 березня
2010 року до 11 квітня 2012 року, в межах
існуючих між ними господарських
відносин, неодноразово проводились
операції з перерахунку грошових
коштів, які оформлялись як позикові
зобов'язання.

На забезпечення виконання цих
зобов'язань 24 вересня 2013 року між
коледжем і ОСОБА_5 був укладений
договір поруки, за яким останній
поручився за виконання університетом
грошових зобов'язань зі сплати 60 450 грн.

Посилаючись на те, що університет має
перед коледжем непогашені грошові
зобов'язання, які утворились внаслідок
тривалих господарських правовідносин
між ними у зазначений вище період на
суму 60 450 грн, просив задовольнити
позов.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 12 грудня 2013
року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 25 березня 2014 року, в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій
представником ОСОБА_6, Приватний вищий
навчальний заклад
«Володимир-Волинський
медико-технічний коледж» просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
його недоведеності.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Не заслуговують на увагу доводи
касаційної скарги про те, що позов був
заявлений з підстав, передбачених ст.1212
ЦК України, а не ст.1046 ЦК України,
оскільки це спростовується змістом
самої позовної заяви.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у
справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суди першої та апеляційної
інстанцій з урахуванням встановлених
обставин справи обґрунтовано дійшли
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Інші доводи скарги та матеріали
витребуваної справи також не дають
підстав вважати, що судами при розгляді
даної справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Приватного вищого
навчального закладу
«Володимир-Волинський
медико-технічний коледж» відхилити,
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 12 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 25 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко