Справа № 468/878/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

13.06.2014 року Баштанський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючого по справі судді
Бойко Л.Л. при секретарі Цегельник Н.В.

за участю третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Баштанка
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_1, про звернення стягнення на
предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів. В заяві позивач на
підтвердження позовних вимог вказав,
що відповідно до укладеного договору
від 10.08.2007 року за № 014/08-112/66212 третя
особа ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі
8000 доларів США грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 13,50 % на рік строком до 10.08.2017
року. В забезпечення виконання умов
вказаного кредитного договору між
позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було
укладено іпотечний договір предметом
якого був житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_1, згідно з
умовами вказаного договору відповідач
ОСОБА_3 в забезпечення виконання умов
вищевказаного кредитного договору
передала позивачу у заставу
вищевказаний будинок. У порушення умов
договору третя особа ОСОБА_1
зобов'язання за вказаним кредитним
договором належним чином не виконав, а
саме щодо своєчасного внесення
щомісячних платежів згідно графіку
погашення кредиту та інших платежів.
Рішенням Баштанського районного суду
Миколаївської області від 28.12.2012 року з
ОСОБА_1 на користь позивача було
стягнуто заборгованість за кредитним
договором, однак рішення суду на
сьогоднішній день є невиконаним.
Станом на 11.04.2014 року сума
заборгованості за кредитним договором
становить 10390,34 дол. США, що
еквівалентно до курсу НБУ 131304,25
гривень, яка складається з: 5000,63 дол.
США, що еквівалентно 63097,44 гривень -
заборгованість за кредитом; 820,89 дол.
США, що еквівалентно 10357,91 гривень -
заборгованість по процентам, 4568,82 дол.
США, що еквівалентно 57648,90 гривень -
пеня. А тому на підставі
вищевикладеного просили винести
рішення яким звернути стягнення на
заставлене майно - вищевказаний
житловий будинок, а також стягнути
витрати понесені по справі (судовий
збір).

Від представника позивача надійшла
заява про слухання справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явилася, про
день, час, місце розгляду справи
повідомлена вчасно та належним чином
(рекомендованим листом з
повідомленням). Заяв про відкладення
розгляду справи та заперечень від неї
не надходило.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав і
пояснив, що щомісячно сплачує суму
кредиту, іншого житла крім спірного
будинку вони з дружиною не мають.

Заслухавши пояснення третьої особи,
дослідивши письмові докази в
матеріалах справи (копію кредитного
договору від 10.08.2007 року за № 014/08-112/66212,
копію іпотечного договору від 17.08.2007
року, копію договору купівлі-продажу
від 11.04.1989 року; копію Витягу про
реєстрацію у Державному реєстрі
іпотек; копію попередження про
необхідність погашення
заборгованості; копія вимоги про
дострокове погашення кредиту; графік
погашення кредиту), суд вважає, що в
позові слід відмовити за наступних
підстав:

в судовому засіданні встановлено, що
між позивачем та третьою особою ОСОБА_1
було укладено кредитний договір і
кожна із сторін взяла на себе певні
зобов'язання, позивач виконав свої
зобов'язання і видав грошову суму в
кредит відповідачу, а ОСОБА_1 порушив
взяті на себе зобов'язання, тобто не
здійснював оплату по кредитному
договору щомісячно і тому на даний час
виникла заборгованість в сумі 10390,34 дол.
США, що еквівалентно до курсу НБУ 131304,25
гривень. В забезпечення виконання умов
кредитного договору між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
іпотечний договір предметом якого був
житловий будинок розташований по
АДРЕСА_1. Згідно з умовами вказаного
договору відповідач в забезпечення
виконання умов кредитного договору
передала позивачу у заставу
вищевказаний будинок. В добровільному
порядку суму заборгованості
позичальником не було повернено.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 526, 610, 615
ЦК України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 589 ЦК
України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Згідно зі статтею 20 Закону України
„Про заставу" заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано.

Із змісту частини 1 та 3 статті 33 Закону
України «Про іпотеку» слід, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Однак, враховуючи, що п.п.1 п. 1 Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» визначено, що не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України "Про
заставу" та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Враховуючи: відсутність згоди власника
на відчуження вищевказаного житлового
нерухомого майна, яке є предметом
іпотеки як забезпечення зобов'язань
громадянина України за споживчим
кредитом,, надання кредиту кредитною
установою - резидентом України в
іноземній валюті,, використання даного
майна майновим поручителем як місце
постійного проживання,, відсутність у
майнового поручителя у власності
іншого нерухомого житлового майна та
не перевищення загальної площі цього
нерухомого майна 250 кв. метрів, суд
вважає, що в задоволені позову слід
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

в позові Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення (отримання копії
рішення).

Головуючий по справі суддя