Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2014 Справа №607/834/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого - судді
Вийванко О.М.

при секретарі с/з
Жара М.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду, в місті
Тернополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на
стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
Служба у справах дітей Тернопільської
районної державної адміністрації, про
визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд
із позовом до відповідача ОСОБА_3, третя
особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - Служба у справах дітей
Тернопільської районної державної
адміністрації, про визначення місця
проживання дитини, посилаючись на те,
що 05.05.2011 р. між ними розірвано шлюб. Від
даного шлюбу у них народилася донька -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Оскільки сторони
не дійшли згоди щодо місця проживання
дитини та участі у її вихованні,
позивач вважає, що слід визначити місце
проживання дитини з нею, з тих підстав,
що вона за згодою відповідача виїхала з
дочкою до Італії, де перебувала з
дитиною до 07 червня 2013 року. Того ж дня,
відповідач відвідував доньку у
дитячому садку в Італії, однак забрав
дитину з дошкільного закладу і зник в
невідомому напрямку, не повідомивши
позивача. У зв'язку з цим, позивач
просить суд визначити місце проживання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею за
адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
мотивів викладених у позовній заяві та
просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився із невідомої суду причини,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причин неявки у судове засідання
відповідач суду не повідомив та не
подав клопотання про розгляд справи у
його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язанні
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суд про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК
України, суд вважає, що відповідач
повідомлений належним чином і повторно
не з'явився у судове засідання без
поважних причин, а тому, суд може
вирішувати справу на підставі наявних
у ній даних та доказів. Зі згоди
позивача, який не заперечує проти
заочного розгляду справи, суд ухвалює
заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК
України.

Представник третьої особи на
стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
Служби у справах дітей Тернопільської
районної державної адміністрації у
судовому засіданні позов підтримав та
не заперечив проти його задоволення.

Заслухавши пояснення
представника позивача та представника
третьої особи, перевіривши та оцінивши
наявні у справі докази у їх сукупності,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по
справі розірвали шлюб, що
стверджується рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 05.05.2011 р.

Від даного шлюбу у сторін по справі
народилася донька - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, виданого 26.10.2011 р. відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Тернопільського районного
управління юстиції.

Із усних пояснень представника
позивача, наданих у судовому засіданні,
вбачається, що мати дитини ОСОБА_2 за
згодою її батька ОСОБА_3 виїхала з
дочкою до Італії, де перебувала з
дитиною до 07 червня 2013 року. Того ж дня,
відповідач відвідував доньку у
дитячому садку в Італії, однак забрав
дитину з дошкільного закладу і зник в
невідомому напрямку, не повідомивши
позивача.

За відомостями адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в
Тернопільській області, встановлено,
що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м.
Києва, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, однак за останньою адресою не
проживає.

Згоди щодо визначення місця проживання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не було досягнуто
між сторонами по справі.

Відповідно до ст.141 СК України,
мати і батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини. Статей 160 СК
України, місце проживання дитини, яка
не досягла, десяти років, визначається
за згодою батьків.

Згідно ст.161 СК України, якщо мати
та батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини. Якщо
орган опіки та піклування або суд
визнав, що жоден із батьків не може
створити дитині належних умов для
виховання та розвитку, на вимогу баби,
діда або інших родичів, залучених до
участі у справі, дитина може бути
передана комусь із них. Якщо дитина не
може бути передана жодній із цих осіб,
суд на вимогу органу опіки та
піклування може постановити рішення
про відібрання дитини від особи, з якою
вона проживає, і передання її для
опікування органу опіки та піклування.

Судом з'ясовано, що мати дитини
під час перебування в Італії знайшла
роботу на підприємстві Tema Promotional Gifts
S.r.l., де з жовтня 2012 року працює
дизайнером, а тому, оформила дочку у
дитячий садок в місті Мілан, однак,
батько дитини 07 червня 2013 року забрав
дитину з дошкільного закладу і зник в
невідомому напрямку.

Згідно ст.9 Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої
Постановою Верховної Ради України №
789-ХІІ від 27.02.1991 р., держави-учаниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням визначають відповідно до
застосованого закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно необхідно
прийняти рішення щодо місця проживання
дитини. Під час будь-якого розгляду
згідно з п.1 цієї статті всім
заінтересованим сторонам надається
можливість брати участь у розгляді та
викладати свою точку зору.

Жодного разу відповідачем не було
забезпечено позивача спілкуванням з
дочкою.

Згідно висновку Тернопільської
районної державної адміністрації, який
затверджений рішенням № 15 комісії з
питань захисту прав дитини
Тернопільської райдержадміністрації
від 30.04.2014 р., захищаючи інтереси дитини,
Тернопільська районна державна
адміністрація вважає за доцільне
визначити місце проживання дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За вищевказаних обставин, є всі
підстави для задоволення позову в
частині визначення місця проживання
дитини, а тому, суд вважає, що слід
визначити місце проживання дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215, 218, 223, 224, 226, 228, 233, 294,
296 ЦПК України, ст.ст. 141, 160, 161 СК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на
стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
Служба у справах дітей Тернопільської
районної державної адміністрації, про
визначення місця проживання дитини -
задовольнити частково.

Визначити місце проживання дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
Тернопільським міськрайонним судом
Тернопільської області за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Заочне рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скарги не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Головуючий суддяО. М. Вийванко