Справа № 152/748/14-ц
28 травня 2014 року Шаргородський
районний суд Вінницької області у
головуючого судді Гаврищука
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Мурафської
сільської ради Шаргородського району
Вінницької області, третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача: Реєстраційна служба
Шаргородського районного управління
юстиції про визнання права
власності на нерухоме майно у порядку
спадкування за заповітом,
30.04.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Мурафської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
В обгрунтування позовних вимог
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її
батько ОСОБА_3, який по день смерті
постійно проживав та був
зареєстрований в АДРЕСА_1 Після його
смерті відкрилась спадщина на майно,
яке складається в тому числі із
житлового будинку з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1 спадкоємцем за
заповітом якого є вона - ОСОБА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її мати -
ОСОБА_4, яка на день смерті постійно
проживала і була зареєстрована в
АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом
про смерть серія НОМЕР_1, яке видано
виконкомом Мурафської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області 23.03.2005 року.
Інших спадкоємців немає.
Позивач прийняла спадщину шляхом
подачі заяви державному нотаріусу у
шестимісячний термін після смерті
спадкодавця. В ході підготовки
матеріалів для оформлення спадщини на
житловий будинок та господарські
будівлі встановлено відсутність
оригінала документу який підтверджує
реєстрацію правовстановлюючого
документа на будинок її батька. Наявне
у інвентарній справі свідоцтво про
право власності, на житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1
засвідчене належним чином. В зв'язку зі
смертю власника, реєстраційна служба
відмовляється реєструвати свідоцтво
на право власності, а державний
нотаріус 25.12.2013 року винесла постанову
про відмову у вчиненні нотаріальних
дій і роз'яснила право звернення до
суду.
Просить визнати за нею право власності
в порядку спадкування за заповітом на
спадкове майно ОСОБА_3, яке складається
із житлового будинку під літерою «А»,
веранди під літерою «а», підвалу під
літерою "А", літньої кухні з сараєм під
літерою «Б», підвалу під літерою «Б1» та
які знаходяться по АДРЕСА_1 і належали
спадкодавцю на підставі свідоцтва про
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 заявлені позовні
вимоги підтримав, в поясненнях
послався на обставини, викладені в
поданій до суду позовній заяві, просив
Представник відповідача Мурафської
сільської ради Шаргородського району
Вінницької області позов визнав.
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, на яких грунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3, який по
день смерті постійно проживав та був
зареєстрований в АДРЕСА_1 що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 року
Мурафською сільською радою
Шаргородського району Вінницької
ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 все належне йому
на день смерті майно, що стверджується
заповітом, посвідченим секретарем
Мурафської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області. Позивач спадщину прийняла
шляхом подачі заяви державному
нотаріусу у шестимісячний термін після
Після смерті ОСОБА_3 залишилась
спадщина у виді жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
розташованих у АДРЕСА_1
На час відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_3 діяли норми Цивільного Кодексу
України в редакції 1963 року, відповідно
до ст. 549 якого визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном. Зазначені
дії повинні бути вчинені протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для
прийняття спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
Умовою або з застереженням. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкодавцеві з моменту відкриття
Згідно п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину якщо
він вступив в управління або володіння
Позивач є спадкоємицею померлого
ОСОБА_3 за заповітом, оскільки
являється його дочкою, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3, виданим 30.06.1972
року бюро ЗАГСу Шаргородського району
Встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений
шестимісячний строк звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3, але свідоцтва про право
власності на спадкове майно вона не
отримала, хоча фактично вступила в
управління та володіння будинком у
АДРЕСА_1 Даний факт підтверджується
довідкою № 2547 виданою 03.12.2013 року
виконавчим комітетом Мурафської
сільської ради Шаргородського району
Вінницької області та матеріалами
спадкової справи.
Відповідно до довідки № 2547 виданої
03.12.2013 року Мурафською сільською радою
Шаргородського району Вінницької
області, позивач спадщину прийняла,
оскільки на час відкриття спадщини
постійно проживала разом із
У видачі свідоцтва про право на
спадщину на жилий будинок позивачу
було відмовлено в зв'язку з відсутністю
документа, який підтверджує реєстрацію
права власності спадкодавця на дане
Інших спадкоємців немає.
Вказані обставини підтверджуються
матеріалами спадкової справи.
Будинок, з приводу якого заявлено
позов, не відноситься до категорії
самовільно збудованих, виходячи з
Господарсько-побутові будівлі та
споруди у домоволодіннях, які належать
громадянам, що збудовані до ухвалення
Указу Президії Верховної Ради УССР від
22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним
будівництвом господарсько-побутових
будівль» і при їх технічній
інвентаризації не відображені в
матеріалах інвентаризації як
самовільні - не відносяться до
категорії самовільних.
Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.9 постанови Пленему Верховного Суду
України від 04.10.1991 року № 7 «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», право власності на жилий
будинок, збудований громадянином на
відведеній в установленному порядку
земельній ділянці і прийнятий в
експлуатацію, виникає з часу його
реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Встановлено, що будинок під номером
АДРЕСА_1 був побудований до 1917 року на
земельній ділянці, призначеній для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських споруд.
Будинок має затверджений
Могилів-Подільським МБТІ технічний
паспорт, в якому не відображено, що
будинок відноситься до категорії
самовільних, зареєстрований в
погосподарській книзі.
Відповідно до запису погосподарського
обліку (форми № 4, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України № 95 від 18.04.2005 року,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
будинок був занесений у погосподарську
книгу Мурафської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
З 1986 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року у даному
будинку проживав, користувався та
володів ним ОСОБА_3. Вказані обставини
підтверджуються витягами з
погосподарських кних с. Мурафа за 1986-1990
роки та за 1991-1995 роки.
Запис померлого ОСОБА_3 в книгах
погосподарського обліку в якості
голови двору підтверджує факт
належності будинку під номером АДРЕСА_1
саме йому. Даним будинком померлий
користувалася та володів на праві
Крім того, наявність свідоцтва про
право власності ОСОБА_3 на житловий
будинок у АДРЕСА_1 є беззаперечним
доказом його права власності.
За правилами ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Однією з таких підстав є
спадкування майна, в тому числі за
законом відповідно до статті 1217 ЦПК
Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Дане
зобов'язання встановлено
законодавством у зв'язку з тим, що право
власності на спадкове нерухоме майно
виникає у спадкоємця тільки з моменту
державної реєстрації цього майна.
Статтями 188, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1296
ЦК України встановлено загальні
положення про право власності, порядок
її набуття та припинення права
За загальними положеннями про
спадкування право на спадщину виникає
в день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1
ст.1220 ЦК України).
Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК
Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст.1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(ст.1218 ЦК України).
Спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК
У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки
(ст.1261 ЦК України).
Спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК
Згідно із ст.188 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту у спосіб,
передбачений статтею 392 ЦК України, що
відповідає правовій позиції Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладеній у п. 3.1.
Інформаційного листа «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013
Після смерті ОСОБА_3 право на належне
йому спадкове майно набула його дочка
Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
На підставі викладеного, статті 549 ЦК
України в редакції 1963 року, статтей 328,
1216, 1218, 1233, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України,
керуючись статтями 10, 15, 60, 212, 213, 214, 215, 216
ЦПК України, суд
Позовну заяву задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності в порядку спадкування за
заповітом від 24.11.1995 року після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 на спадкове
майно, яке складається із житлового
будинку під літерою «А» загальною
площею 45,17 м.кв., житловою площею 25,59
м.кв., веранди під літерою «а»,
господарських будівель - сараю під
літерою «Б», підвалу під літерою «Б1» та
грн., що розташоване у АДРЕСА_1.
Стягнути з відповідача Мурафської
сільської ради Шаргородського району
Вінницької області на користь позивача
ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 415 грн.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: