У х в а л а

16 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Ізмайлової Т.Л.,

Мартинюка
В.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_6, подану в
інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 січня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та за позовом
ОСОБА_4 до публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ
«Дельта Банк»), ОСОБА_5 про визнання
поруки припиненою,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21
квітня 2008 року між акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого остання отримала грошові кошти у
розмірі 363 600 гривень зі сплатою
12,50 % річних строком до 21 квітня 2029 року.
На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 21 квітня 2008
року між банком та ОСОБА_4 укладено
договір поруки.

8 грудня 2011 року між публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»,
яке є правонаступником акціонерного
комерційного інноваційного банку
«УкрСиббанк», та ПАТ «Дельта Банк»
укладено договір купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами.

У зв'язку з порушенням позичальником
умов кредитного договору, банк,
збільшивши позовні вимоги, просив суд
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку заборгованість за кредитним
договором у розмірі 859 367
грн 72 копійки.

У березні 2013 року ОСОБА_4 пред'явив
зустрічний позов про визнання поруки
припиненою, посилаючись на те, що
вимогу про виконання зобов'язань за
кредитним договором банком направлено
на його адресу 24 липня 2009 року, а
позов подано до суду з порушенням вимог
ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 9 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 17 грудня 2013 року, позов ПАТ «Дельта
Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 859 367 гривень 72 копійки, з
яких: 71 380 доларів США 39 центів, що
згідно офіційного курсу НБУ складає 570
543 гривень 46 копійки - сума
заборгованості за кредитом; 36 134
доларів США 65 центів, що згідно
офіційного НБУ складає 288 824 гривень 26
копійок - сума заборгованості за
відсотками.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 січня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 9 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 17 грудня
2013 року.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_6, подана в
інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 січня 2014 року,
здана до поштового відділення 15 квітня
2014 року, про що свідчить відбиток
поштового штемпеля на конверті.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, зокрема ч. 4 ст. 559 ЦК
України, заявником надано:

- копію ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 червня 2012 року (витяг з
Єдиного державного реєстру судових
рішень) у справі про стягнення
заборгованості та розірвання договору
поруки;

- копію ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2012 року (витяг з
Єдиного державного реєстру судових
рішень) у справі про стягнення
заборгованості за кредитним договором;

- копію рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 серпня 2012 року (витяг з
Єдиного державного реєстру судових
рішень) у справі про припинення
договору поруки;

- копію рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 липня 2013 року (витяг з
Єдиного державного реєстру судових
рішень) у справі про стягнення
заборгованості за кредитним договором;

- копію ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року (витяг з
Єдиного державного реєстру судових
рішень) у справі про стягнення
заборгованості за кредитним договором;

- копію ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 березня 2013 року (витяг з
Єдиного державного реєстру судових
рішень) у справі про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та договором поруки.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України», заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах із підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст.
355 ЦПК, може бути подана за сукупності
таких умов: судом (судами) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ неоднаково застосовано одні й ті
самі норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_6, подану в
інтересах ОСОБА_4, колегія суддів не
знаходить підстав для допуску вказаної
цивільної справи до провадження
Верховного Суду України в порядку,
встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК
України, оскільки з наданих копій
судових рішень, вбачається, що наведені
заявником підстави стосуються інших
фактичних обставин справи у порівнянні
з ухвалою, про перегляд якої ставиться
питання.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст.
72, 73, 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк», ОСОБА_5 про визнання
поруки припиненою, за заявою ОСОБА_6,
поданою в інтересах ОСОБА_4, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 січня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді: В.І. Амелін

Т.Л.
Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Д.О. Остапчук