У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"16" травня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
ЦПК України за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 014/2080/74/15091 від 08
липня 2005 року, -

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 014/2080/74/15091 від 08
липня 2005 року.

12 листопада 2013 року вказану позовну
заяву було передано в провадження
судді Катющенко В.П. в порядку
визначеному ст.ст. 11-1, 118 ЦПК України.

Як вбачається з заявлених позовних
вимог, позивач просить суд: у рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_2 за
кредитним договором № 014/2080/74/15091 від 08
липня 2005 року станом на 13 січня 2014 року,
яка складає 1 920 632,14 гривень, із них:
заборгованості за кредитом - 114 300,00
доларів США, що еквівалентно по курсу
НБУ 913 599,90 гривень, в тому числі
прострочена заборгованість за
кредитом - 96 859,62 доларів США, що
еквівалентно по курсу НБУ 774 198,94
гривень; заборгованості за відсотками -
27 134,81 доларів США, що еквівалентно по
курсу НБУ 216 888,54 гривень, в тому числі
прострочена заборгованість за
відсотками - 26 564,88 доларів США, що
еквівалентно по курсу 212 333,09 гривень,
пені за прострочення кредиту та
відсотків - 790 143,70 гривень; звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2
на підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого 05 червня 1997 року
Київською універсальною біржею номер
№ С8134/5156, та зареєстрованого Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна 11 червня 1997
року в реєстровій книзі за реєстровим
№ 1038; квартиру АДРЕСА_2, яка належить
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
власності на житло, яке видане
Дніпровською районною державною
адміністрацією м. Києва 12 лютого 1999
року, згідно з розпорядженням № 46-633 від
12 лютого 1999 року та зареєстрованого
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна 04
березня 1999 року в реєстрові книзі за
реєстровим № 4023, шляхом застосування
процедури продажу, встановленої ст. 38
Закону України «Про іпотеку» та надати
право Публічному акціонерному
товариству «Райффайзен Банк Аваль», в
особі Київської регіональної дирекції,
на продаж будь-якій особі покупцеві за
ціною встановленого на підставі оцінки
суб'єктом оціночної діяльності, на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна та надати право
Публічному акціонерному товариству
«Райффайзен Банк Аваль», в особі
Київської регіональної дирекції на
проведення усіх дій пов'язаних із
реалізацією предмета іпотеки, в тому
числі на виготовлення, оригіналів,
дублікатів, копій правовстановлюючих
документів та технічної документації;
стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір
у розмірі 1827,00 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивачем до матеріалів позовної
заяви було долучено кредитний договір
№ 014/2080/74/15081 від 08 липня 2005 року,
укладений між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
ОСОБА_2, договір іпотеки від 08 липня 2005
року, укладений між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
ОСОБА_2 та договір іпотеки від 08 липня
2005 року, укладеного між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
ОСОБА_3

Так, за договором іпотеки від 08 липня 2005
року, укладеним між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
ОСОБА_2 останній забезпечує вимогу
іпотекодержателя, що випливає з
кредитного договору № 014/2080/74/15081 від 08
липня 2005 року, укладеного між іпотеко
держателем та ОСОБА_2, майновим
поручителем якого є ОСОБА_2, предметом
іпотеки виступає квартира АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу.

Так, за договором іпотеки від 08 липня 2005
року, укладеним між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
ОСОБА_3, останній забезпечує вимогу
іпотеко держателя, що випливає з
кредитного договору № 014/2080/74/15081 від 08
липня 2005 року, укладеного між
іпотекодержателем та ОСОБА_2, майновим
поручителем якого є ОСОБА_3, предметом
іпотеки виступає квартира АДРЕСА_2, яка
належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на житло.

За вимог ч. 2 ст. 118 Цивільного
процесуального кодексу України
позивач має право об`єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов`язаних
між собою.

Таким чином, в одній позовній заяві
може бути об'єднано кілька вимог,
зв'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами.

Позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами (зокрема, про
стягнення неповернутого кредиту,
відсотків за користування кредитом і
неустойки; про визнання недійсним акта
і про відшкодування заподіяної у
зв'язку з його виданням шкоди; про
стягнення вартості недостачі товару,
одержаного за кількома транспортними
документами і оформленої одним актом
приймання або коли такий товар
сплачено за одним розрахунковим
документом; про спонукання до
виконання зобов'язань за договором і
про застосування заходів майнової
відповідальності за його невиконання
тощо).

Однорідними можуть вважатися позовні
заяви, які, пов'язані з однорідними
позовними вимогами (про стягнення
боргу на підставі одного договору
(правочину) або декількох договорів
(правочинів), які взаємопов`язані між
собою) і водночас подані одним і тим же
позивачем до одного й того самого
відповідача (чи відповідачів) або хоча
й різними позивачами, але до одного й
того ж відповідача. Однорідними ж
позовними вимогами є такі, що виникають
з одних і тих самих або з аналогічних
підстав і водночас пов'язані між собою
одним і тим самим способом захисту прав
і законних інтересів.

Як роз`яснено в п.п. 9, 23 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року №5,
право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
(дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
виключно позивачеві (частина перша
статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

При вирішенні спорів за участю
майнових поручителів суди мають
виходити з того, що відповідно до
статті 11 Закону України «Про заставу»,
статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку»
майновий поручитель є заставодавцем
або іпотекодавцем. Відповідно до
статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука
є різними видами забезпечення, тому
норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559
ЦК), не застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки він відповідає перед
заставо/іпотекодержателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки.

У зв'язку із цим солідарна
відповідальність боржника та
майнового поручителя нормами ЦК не
передбачена.

З наведеного вбачається, що заявлені
позивачем, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
в особі Київської регіональної
дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
позовні вимоги про звернення стягнення
на предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором,
заявлених до майнових поручителів, які
спільну майнову поруки не надавали, не
є однорідними, тобто не пов`язані між
собою, оскільки виникають з різних
договорів укладених з відповідачами, а
порядок їх укладання, виконання,
підстави набуття права у позивача
вимагати виконання зобов`язань за
такими договорами, яке також виникло на
підставі різних договорів, є окремим
предметом доказування. Регулювання
правовідносин, які виникли між
сторонами одними і тими ж положеннями
Цивільного кодексу України, не є в
розумінні Цивільного процесуального
кодексу України такими, що пов`язані
між собою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 126
Цивільного процесуального кодексу
України, залежно від обставин справи
суддя чи суд мають право постановити
ухвалу про роз`єднання кількох
поєднаних в одному провадження вимог у
самостійні провадження, якщо їх
спільний розгляд ускладнює вирішення
справи.

За вимог ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь в справі
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

В той же час, суд на стадії відкриття
провадження у справі, позбавлений
можливості вирішити питання про
роз`єднання поєднаних в одному
провадженні вимог у самостійні
провадження.

Таким чином, позивачу слід подати до
суду обґрунтування підстав об`єднання
в одній позовній заяві, позовних вимог
до різних майнових поручителів,
зазначити в чому полягає їх
взаємопов`язаність у разі її наявності.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про необхідність залишення
позовної заяви без руху та надати строк
позивачу для усунення зазначених в
ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 119, 121, 210, 293 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 014/2080/74/15091 від 08
липня 2005 року, залишити без руху.

Надати можливість позивачу
виправити недоліки в строк до 16.06.2014.
про що у вказаний термін надати суду
документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не
виконання вимог цієї ухвали, позовна
заява буде вважатися неподаною та
підлягає поверненню.

Суддя: