Справа № 304/777/14-ц Провадження №
6/304/26/2014 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2014 року м. Перечин
Перечинський районний суд
Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Амаровича В. П.,
при секретарі - Ковач М.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Перечинського районного управління
юстиції Вогар В.В. про зміну способу
виконання рішення суду, -
Головний державний виконавець відділу
ДВС Перечинського РУЮ Вогар В.В.
звернулася до суду із заявою, у якій
просить дозволити реалізацію 1/2
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2
Закарпатської області без надання
дозволу органу опіки та піклування.
Заяву мотивує тим, що у неї на
примусовому виконанні знаходиться
виконавче провадження за №ЄДРВП 30117557
по примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-144 від 09 листопада 2011 року про
стягнення з ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_3, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 суми боргу за договором позики
в розмірі 304000,00 грн. та процентів за
грн., трьох процентів річних від
також судового збору у розмірі 1700,00 грн.
та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
120,00 грн., а всього 373507,45 грн. 24 листопада
2011 року в порядку ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесеного постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 2-144 від 09 листопада
2011 року, копії якої супровідним листом
№ 3-1261/11 від 24 листопада 2011 року
направлено сторонам виконавчого
провадження. 20 січня 2012 року винесено
постанову про передачу матеріалів
виконавчого провадження до ВПВР УДВС
Закарпатської області для подальшого
виконання, оскільки стягувач по справі
ОСОБА_3 подав заяву, у якій просив
передати вищевказане виконавче
провадження від відділу ДВС
Перечинського РУЮ до ВПВР УДВС
Закарпатської області, оскільки
допускає, що затягування та
ігнорування вимог Закону з боку
державного виконавця Щобак Г.М.
викликано тим, що дружина боржника
ОСОБА_2 є племінницею начальника
відділу ДВС Перечинського РУЮ (станом
на 20 січня 2012 року ОСОБА_5.). 15 лютого 2012
року в порядку ст.28 Закону України «Про
виконавче провадження» головним
державним виконавцем ВПВР УДВС в
Закарпатській області Секерня В.М.
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору, копію якої
направлено ОСОБА_2 по місцю реєстрації
в АДРЕСА_2 із супровідним листом
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення за № 506/4-992
(лист отримано згідно повідомлення про
вручення батьком ОСОБА_2.). Згідно
довідки бази АІС «Автомобіль»
встановлено, що за ОСОБА_2
зареєстровано автомобіль марки «Chery»
модель А 15 Amulet, рік випуску - 2007, колір
чорний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, тип ТЗ -
легковий автомобіль комбі - В, який
знаходиться в заставі «Укргазбанку».
Відповідно до ст.57 Закону України «Про
виконавче провадження» для
забезпечення реального виконання
рішення суду було винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, яку 20
вересня 2012 року за вих. №4305 направлено
сторонам виконавчого провадження для
відома, та ВРЕР УДАІ в Закарпатській
області для виконання. 29 листопада 2012
року до Перечинського районного суду
подано подання про визначення частки у
спільній сумісній власності, яке
ухвалою від 06 листопада 2012 року було
задоволено. 14 грудня 2012 року ОСОБА_6 та
ОСОБА_2 направлено вимогу за вих.
№34373524/5414 рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення, якою зобов'язано боржників
надати державному виконавцю відділу
ДВС Перечинського РУЮ безперешкодний
доступ до будинку АДРЕСА_2. Однак
законна вимога державного виконавця
боржником не виконана, про що свідчить
акт державного виконавця від 24 грудня
2012 року. 28 грудня 2012 року здійснено
вихід за місцем реєстрації боржників
для проведення виконавчої дії з
перевірки майнового стану боржника та
проведення опису майна в разі
виявлення такого, однак ОСОБА_2 (дружина
боржника) не допустила державного
виконавця у вищевказаний будинок,
мотивуючи це відсутністю відповідної
ухвали суду, про що складено акт
державного виконавця в присутності
двох понятих та працівника
Перечинського РВ (з обслуговування
Перечинського та Великоберезнянського
районів) УМВС України в Закарпатській
області. 15 січня 2013 року державним
виконавцем внесено подання до
Перечинського районного суду про
примусове проникнення до житла
боржника - фізичної особи, яке ухвалою
від 16 січня 2013 року задоволено. 20 лютого
2013 року до відділу ДВС Перечинського
РУЮ надійшла скарга із Державної
виконавчої служби України від
стягувача ОСОБА_3 стосовно невиконання
рішення суду. 21 лютого 2013 року від
Державної податкової служби України
надійшла відповідь стосовно того, що
ОСОБА_2 відкритих розрахункових
рахунків немає та платником податків
не являється (тобто офіційно
непрацевлаштований). 22 лютого 2013 року
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області відхилено
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Перечинського районного суду від 16
січня 2013 року про примусове
проникнення до жилого приміщення. 04
березня 2013 року сторонам по справі
направлено повідомлення стосовно
здійснення опису й арешту майна
боржника 12 березня 2013 року за місцем
реєстрації. 12 березня 2013 року проведено
опис предметів домашнього вжитку,
належних ОСОБА_7 на загальну суму 1220
грн. Згідно інформаційної довідки з
Реєстру прав власності РКП «БТІ» від 17
лютого 2012 року № 14 ОСОБА_2 належить на
праві приватної спільної часткової
власності ? житлового будинку АДРЕСА_2,
в якому зареєстровані малолітні діти:
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Оскільки ОСОБА_2
неналежним чином здійснює погашення
заборгованості, при цьому орган опіки
та піклування Перечинської РДА не
надав згоду на реалізацію належної
боржнику 1/2 житлового будинку АДРЕСА_2,
тому з метою забезпечення повного і
своєчасного виконання виконавчого
провадження, просить подання
задовольнити.

У судове засідання головний державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції Вогар В.В.
не з'явилася, однак подала заяву, у якій
просить справу розглянути у її
відсутності, заявлені вимоги підтримує
повністю.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася,
заяв про розгляд справи за її
відсутності до суду не надходило. При
цьому, подала письмове заперечення на
заяву, у якому просила у задоволенні
такої відмовити, оскільки, на її думку,
у зазначеній заяві не вказано
передбачених ст. 373 ЦПК України
обставин, які ю утруднювали виконання
рішення суду і які б могли бути
підставою для зміни способу виконання
рішення суду. Також, боржник ОСОБА_2
офіційно працевлаштований у ТОВ
«ТраСССтаР», однак звернення стягнення
на його доходи не здійснене. Вважає, що
вказане свідчить про не направлення
виконавчого листа для виконання за
місцем роботи боржника. А отже
державним виконавцем не вжито всіх
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» заходів для
забезпечення виконання рішення суду.
Крім цього, просить врахувати факт
проживання малолітніх дітей у будинку,
при цьому, що згідно п.4.5.9 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень забороняється провадити
відчуження нерухомого майна (житлових
будівель), де проживають діти.

Стягувач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_10, а також боржник ОСОБА_2 у судове
засідання також не з'явилися, будучи
належним чином повідомленими про день,
час та місце розгляду справи, заяв про
розгляд справи за їх відсутності до
суду не надходило.

Враховуючи, що заява про зміну способу
виконання рішення суду уже тривалий
час знаходиться на розгляді у суді і
про це сторонам виконавчого
провадження достовірно відомо, тому
суд вважає, що їх неявка не є перешкодою
для розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд
приходить до наступного висновку.

Встановлено, що у відділі ДВС
Перечинського районного управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2-144 від 09 листопада
2011 року про стягнення з ОСОБА_2,
мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 суми
боргу за договором позики в розмірі
304000,00 грн. та проценти за користування
позикою в розмірі 30964,25 грн., інфляційні
витрати в сумі 26448,00 грн., три проценти
річних від простроченої суми в розмірі
10275,00 грн., а також судовий збір у
розмірі 1700,00 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а
всього 373507,45 грн.

Також встановлено, що боржнику ОСОБА_2
та його дружині ОСОБА_2 на праві
спільної часткової власності у рівних
долях, тобто по 1/2 частці, належить
житловий будинок АДРЕСА_2, що
стверджується ухвалою Перечинського
районного суду Закарпатської області
від 06 листопада 2012 року. З довідки
Перечинської міської ради №701 від 19
червня 2012 року вбачається, що до складу
сім'ї боржника, крім його дружини,
входять дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. Невиконання судового
рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності
обставин, що утруднюють виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо), за
заявою державного виконавця або за
заявою сторони суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає питання про відстрочку
або розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право звернутися до
суду, який видав виконавчий документ,
із заявою про зміну способу виконання
рішення.

Пунктом 4.5.9 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року
№512/5, передбачено, що у разі передачі на
реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Якщо такий дозвіл
не надано, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачу з
підстави, передбаченої пунктом 2
частини першої статті 47 Закону.

Згідно п.п. 3, 67 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24
вересня 2008 року №866, органами опіки та
піклування є районні, районні у мм.
Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад, які відповідно до
законодавства провадять, зокрема,
діяльність із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей. Дозвіл
на вчинення правочинів щодо нерухомого
майна, право власності на яке або право
користування яким має дитина надається
районною, районною у мм. Києві та
Севастополі держадміністрацією,
виконавчим органом міської, районної в
місті ради за поданням служби у справах
дітей після проведення зазначеною
службою перевірки документів за місцем
знаходження майна протягом одного
місяця з дня надходження заяви на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини лише у разі гарантування
збереження її права на житло і
оформляється рішенням, витяг з якого
видається заявникам службою у справах
дітей.

Таким чином, державний виконавець,
звертаючись до суду із заявою про зміну
способу виконання рішення суду,
дотримався відповідної процедури та
отримав витяг з рішення органу опіки та
піклування Перечинської РДА № 17 від 05
листопада 2012 року, з якого вбачається,
що вказаний орган відмовляє у наданні
дозволу на реалізацію 1/2 житлового
будинку, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 і належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_2 у зв'язку з
стягненням боргу на користь
громадянина ОСОБА_3, право користування
та проживання в якому мають діти:
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3, так як вказані малолітні
діти не забезпечені іншим рівноцінним
житлом.

Разом з цим суд вважає, що заява про
зміну способу виконання рішення суду,
підлягає до задоволення, оскільки
боржник ОСОБА_2 не здійснює погашення
заборгованості перед ОСОБА_3, а
наявність у нього малолітніх дітей не
звільняє його від виконання рішення
суду саме в спосіб реалізації належної
йому частини житлового будинку. Крім
цього, суд зазначає, що така реалізація
не призведе до порушення прав та
інтересів малолітніх дітей боржника,
оскільки вони можуть проживати разом з
матір'ю ОСОБА_2, якій також належить на
праві спільної часткової власності 1/2
частина житлового будинку АДРЕСА_2.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_2 було
подано клопотання про витребування
доказів та про залучення до участі у
справі представників органу опіки та
піклування Перечинської РДА, однак
такі до задоволення не підлягають з
наступних підстав.

Так, ОСОБА_2 будь-якими належними та
допустимими доказами не довела, що
зверталася до відділу ДВС
Перечинського РУЮ з вимогою про
надання їй матеріалів виконавчого
провадження та що при цьому у неї
виникли труднощі. Разом з цим, згідно ч.
1 ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження» сторони виконавчого
провадження мають право, зокрема,
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії.

Крім цього, орган опіки та піклування
Перечинської РДА висловив свою позицію
щодо спірних правовідносин у рішення
№17 від 05 листопада 2012 року. Дане
рішення взяте судом до уваги та такому
надана належна правова оцінка, а отже
клопотання ОСОБА_2 є безпідставним.

Керуючись ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 373 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву - задовольнити.

Дозволити реалізацію 1/2 частини
житлового будинку АДРЕСА_2, яка
належить на праві власності ОСОБА_6, без
надання дозволу органу опіки та
піклування.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в п'ятиденний строк
з дня проголошення ухвали. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий: Амарович В. П.