Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2014 року Гайворонський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Ковальчук С. Я.,

при секретарі Шевченко Л.О.

з участю представників -
ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Гайвороні справу за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
в користуванні майном та стягнення
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до
Гайворонського районного суду з
позовом до ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні майном та
стягнення моральної шкоди. Позов
мотивовано тим, що вона проживала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4.15.12.1994
року шлюб між ними розірвано
Гайворонським районним судом. Разом з
розірванням шлюбу було розділено
в натурі спільне майно подружжя: за нею
визнано право власності на 13/50 будинку
та господарських споруд, розташованих
у АДРЕСА_1. Відповідачеві було
виділено на праві власності 12/50 цього ж
будинку та господарських споруд. Кожен
має окремий вхід до будинку.
Присадибна земельна ділянка згідно
рішення виконавчого комітету
Гайворонської міської ради від 27.04.1995
року була закріплена в користування,
розміром 123,6 кв. м за нею, а за ОСОБА_4
- земельна ділянка розміром 117,9 кв.м. При
розподілі спільного майна
подружжя, між ними було розподілено і
два дерев'яні ящики для вугілля. В 2004
році вона взамін старого дерев'яного
ящика для вугілля, що був на її
частині земельної ділянки , який
прийшов в негодність, побудувала
новий з білої цегли.
09 квітня 2014 року приблизно о 21 годині
відповідач розібрав, знищив
належний їй цегляний ящик під
вугілля, розкидав цеглує

В даний час їй немає куди
привезти вугілля.

Крім того, відповідач неодноразово
порушував умови розподілу
спільного майна подружжя. Так,
восени 2013 року відповідач
самовільно вчинив прибудову стін до
існуючого навісу зі своєї частини
житлового будинку таким чином
забудував мені доступ до зовнішньої
стіни веранди з вікном, що є
перешкодою мені доступу до вказаної
стіни і вікна; крім того, на території
домоволодіння була розташована
металева арка під виноград, частину
якої, що знаходилась на моїй території,
відповідач самовільно, умисно спиляв;
відповідач також закрив на замок
єдиний вхід на горище будинку, в зв'язку
з чим створив мені перешкоди в
користуванням горищем. Згідно
рішення суду горище знаходиться в
спільному користуванні.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі, просить суд задовольнити
позовні вимоги. Пояснила, що своїми
діями відповідач спричинив їй моральну
шкоду, яку вона оцінює в 5 000 грн. Ця
моральна шкоду виражається в тому, що
відповідач постійно порушує правила
добросусідства, не допускає мене до
горища, забудував частину стіни
веранди з вікном, знищив ящик для
вугілля, знищив металеву арку для
винограду шляхом спилювання.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, пояснив, що
позов не обґрунтований, підтвердив
факт знищення ящика для вугілля.

Вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи у
судовому засіданні, суд вважає позов
таким, що підлягає частковому
задоволенню, в решті є не обґрунтованим
на законі, а тому відмовляє в
задоволенні позову з наступних
підстав.

Як встановлено судом, сторони
проживали в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4.15.12.1994 року шлюб між ними
розірвано Гайворонським районним
судом. Разом з розірванням шлюбу
було розділено в натурі спільне майно
подружжя: за позивачкою визнано право
власності на 13/50 будинку та
господарських споруд, розташованих у
АДРЕСА_1. Відповідачеві було виділено
на праві власності 12/50 цього ж будинку
та господарських споруд. Кожен має
окремий вхід до будинку. Присадибна
земельна ділянка згідно рішення
виконавчого комітету Гайворонської
міської ради від 27.04.1995 року була
закріплена в користування, розміром 123,6
кв. м за позивачкою, а за ОСОБА_4 -
земельна ділянка розміром 117,9 кв.м. При
розподілі спільного майна
подружжя, між ними було розподілено і
два дерев'яні ящики для вугілля. В 2004
році вона взамін старого дерев'яного
ящика для вугілля, що був на частині
земельної ділянки позивачки, який
прийшов в негодність, вона побудувала
новий з білої цегли.

09 квітня 2014 року приблизно о 21
годині відповідач розібрав,
знищив належний позивачці
цегляний ящик під вугілля, розкидав
цеглу.

Дані обставини справи
стверджуються показами сторін та
свідків, тому в цій частині позов
підлягає задоволенню, оскільки діями
відповідача спричинена шкода, також
підлягає частковому задоволенню
спричинена моральна шкода в сумі 3000
грн. з урахуванням обставин справи,
заявлена сума в 5000 грн. не є достатньо
обґрунтованою.

Відповідно ст..22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. На вимогу
особи , якій завдано шкоди та
відповідно до обставин справи, майнова
шкода може бути відшкодована і в інший
спосіб, зокрема, шкода, завдана майну,
може відшкодовуватися в натурі (
полагодженням пошкодження та інше).

Відповідно ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душенин
стражданнях, який фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, та у зв'язку
зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала.

Дані обставини також
підтверджуються матеріалами звернення
позивачки в Гайворонський РВ УМВС
України в Кіровоградській області і по
даному факту було порушене
кримінальне провадження, яке внесене
до ЄРДР за № 0000285 від 15.04.2014 року.
Постановою слідчого вказане
провадження закрите в зв'язку з
відсутністю складу кримінального
правопорушення відносно ОСОБА_4,
передбаченого ст.194 КК України.

В іншій частині позовні вимоги не
доведені, оскільки позивачка ствердила
про можливість облаштування окремого
входу на горище, спиляна арка
знаходиться на території відповідача,
не доведено факт самовільного
будівництва прибудови.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Відповідно до ст.14
Цивільного кодексу України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства, особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Згідно положень статті 60 ЦПК
України - кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Таким чином судом достовірно
встановлено, що позивачка не надала
суду обґрунтованих доказів стосовно
іншої частини позовних вимог, а
обов'язок доказування стороною
обставин, на які вона посилається на
підставу своїх вимог, є прямим її
обов'язком відповідно до положень
ст.60 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 1266, 1267 ЦК
України, ст.ст.10,12,209,213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні
майном та стягнення моральної шкоди
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 усунути
перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права
користування та розпорядження майном,
а саме побудувати новий цегляний ящик
для вугілля взамін зруйнованого.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 3000 грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 судові витрати по справі: 1000 грн.
за надання правової допомоги адвокатом
та 487 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції на протязі 10 днів.

Суддя:
С. Я. Ковальчук