Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Пащенко Л.В.
Справа № 437/2985/14-ц
Провадження № 22ц/782/2183/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

Головуючого - Пащенко Л.В.

суддів : Медведєвої Л.П., Соловей Р.С.

при секретарі : Веселові С.С..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду
м.Луганська від 29 квітня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління комунальним майном
Луганської міської ради, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання права власності на 1/18 частку
квартири в порядку спадкування за
законом, -

В с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року позивач звернувся із
позовом до Управління комунальним
майном Луганської міської ради про
визнання права власності на 1/18 частку
квартири в порядку спадкування за
законом, в обґрунтування якого
зазначив, що квартира АДРЕСА_1
загальною площею 67,2 кв.м належала на
праві власності у рівних частках на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого відділом по
приватизації житлового фонду
Луганського міськвиконкому від 30.07.1993
року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, кожному з власників
належало по 1/6 частки квартири. Після
смерті батька позивача ОСОБА_7
відкрилась спадщина, що складалась з 1/6
частки квартири. Після смерті ОСОБА_7,
за законом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримали
свідоцтво про право власності на
спадщину на 1/18 частку квартири кожна.
Належна позивачу 1/18 спадкова частка
квартири залишилась відкритою,
свідоцтво про право власності за
законом не видавалось. 14 лютого 2014
позивач звернувся до нотаріуса із
заявою про видачу свідоцтва про право
власності на спірну 1/18 частку квартири,
але в зв'язку із відсутністю у позивача
правовстановлюючих документів на
спірну квартиру йому було відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії. Просив суд
визнати за ним право власності у
порядку спадкування за законом, як
спадкоємцем першої черги на 1/18 частку
квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7,
що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 29 квітня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги
у повному обсязі, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Ленінського районного суду
м.Луганська від 09 жовтня 2012 року №2-384
(а.с.4) було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
році помер ОСОБА_7, після його смерті
свідоцтво про право власності отримали
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках по 1/18,
a 1/18 залишилась не оформленою.

14 лютого 2014 позивач звертався до
державного нотаріуса четвертої
Луганської державної нотаріальної
контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька
ОСОБА_7 на 1/18 частку квартири.

Судом першої інстанції встановлено, що
у постанові про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 14 лютого 2014 року
зазначено, що на 1/18 частку вищевказаної
квартири свідоцтво видано не було. Ця
частка залишена відкритою для сина
померлого ОСОБА_2, який прийняв
спадщину, так як місце його проживання
зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, де
був зареєстрований та проживав
померлий, що перевірено за даними
Довідки № 419, виданої 29.10.2013 року МКП
«Центрожилком» філіал №5. Спадкоємець,
який постійно проживав зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо
протягом строку, встановленого ст.1270
Цивільного кодексу він не заявив про
відмову від неї. Тобто на 1/18 частку
квартири спадкоємцем за законом
відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України є син померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_2
(а.с.6).

Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) і яке
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи,
часом відкриття спадщини є день смерті
особи, місцем відкриття спадщини є
останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті, у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу, право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем не було надано доказів на
підтвердження права власності
померлого ОСОБА_7 на частку квартири, що
є предметом позову, а рішення
Ленінського районного суду м.Луганська
від 09 жовтня 2012 року № 2-384, яке
міститься в матеріалах справи не є
доказом підтвердження права власності
померлого ОСОБА_7 на частку квартири.

Суд першої інстанції, у відповідності
до вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України
належним чином перевірив доводи
сторін, у достатньому обсязі
визначився із наявністю чи відсутністю
обставин, на які вони посилалися,
обґрунтовано вмотивував свій висновок
та надав оцінку обставинам справи,
дійшовши до вірного висновку та
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позову.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Рішення суду ухвалено відповідно до
норм матеріального і процесуального
права і підстав для його скасування по
доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. 209, 308 ЦПК України, судова
колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Луганська від 29 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності
негайно,але може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20-ти днів після її
проголошення.

Головуючий:

Судді: