Справа № 2-783/12
Провадження № 22ц/782/2079/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого: Коротких О.Г.

суддів: Масенко Д.Є., Орлова І.В.

при секретарі: Соловей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Кам"янобрідського районного суду
м.Луганська від 02.08.2013року по
цивільній справі за позовом ПАТ
„Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2012року З даним рішенням не
погодився відповідач і подав
апеляційну скаргу.

Апелянт вважає рішення суду першої
інстанції незаконним та
необґрунтованим та таким, що підлягає
скасування у зв»язку з порушенням норм
матеріального права та
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, а тому просить
оскаржуване рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити
банку у задоволенні позовних вимог.

звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
посилаючись на те, що відповідач
відповідно до укладеного договору
№LQXRRX06120090 від 17.04.2007року отримала
кредитні грошові кошти у розмірі
2715,59грн. зі сплатою 12% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення
17.04.2008року. Відповідач не виконувала
належним чином зобов»язання за
договором, у зв»язку з чим станом на
09.04.2012року виникла заборгованість за
кредитом у розмірі 29 293,53грн., яка
складається з наступного:

- заборгованість за процентами-8669,81грн.;

- заборгованість по комісії-731.83грн.;

- пеня за несвоєчасність виконання
зобов»язання-18 020,77грн.;-

штраф/фіксована частина/-500грн.;

- штраф/процентна складова/-1371,12грн.

Рішення Кам"янобрідського районного
суду м.Луганська від 02.08.2013року
позовні вимоги задоволено, суд стягнув
з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Приватбанк"
заборгованість за кредитним договором
в сумі 29293,53грн., а також судовий збір в
сумі 292,94грн.

З даним рішенням не погодився
відповідач і подав апеляційну скаргу.

Апелянт вважає рішення суду першої
інстанції незаконним та
необґрунтованим та таким, що підлягає
скасування у зв»язку з порушенням норм
матеріального права та
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, а тому просить
оскаржуване рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити
банку у задоволенні позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду
Луганської області від 23.10.2013року
апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена,
рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено нове рішення, яким
відмовлено ПАТ « Приватбанк» у
задоволенні позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитнтм договором у зв»язку зі
спливом строку позовної давності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19.02.2014року
рішенням апеляційного суду Луганської
області від 23.10.2013року скасовано і
справу передано на новий розгляд до
апеляційного інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст..213 ЦПК України
рішення суду має бути законним та
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно з законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованність рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції

Відповідно до ст..308 ЦПК України ,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Так, з матеріалів справи вбачається,
що відповідач ОСОБА_1 відповідно до
укладеного з ПАТ «Приватбанк» договору
№LQXRRX06120090 від 17.04.2007року отримала
кредитні грошові кошти у розмірі
2715,59грн. зі сплатою 12% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення
17.04.2008року. Відповідач не виконувала
належним чином зобов»язання за
договором, у зв»язку з чим станом на
09.04.2012року виникла заборгованість за
кредитом у розмірі 29 293,53грн., яка
складається з наступного:

- заборгованість за процентами-8669,81грн.;

- заборгованість по комісії-731.83грн.;

- пеня за несвоєчасність виконання
зобов»язання-18 020,77грн.;-

- штраф/фіксована частина/-500грн.;

- штраф/процентна складова/-1371,12грн.

Відповідач своїм підписом на заяви
позичальника підтвердила, що
ознайомлена та згодна з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам /«Розстрочка»/ / «Стандарт»/, які
були надані у письмовій формі. Крім
цього, сторонами було погоджено, що
вказана заява разом із запропонованими
банком Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам /«Розстрочка»/
/ «Стандарт»/ і тарифами складають
кредитно-заставний договір, а тому
доводи апелянта стосовно відсутності
договірних відносин між сторонами є
неообгрунтованими, такими, що не
відповідають обставинам справи.

Згідно з п.5.5 з умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
строки позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки-пені, штрафів за даним
договором встановлюються сторонами у
п»ять років, що відповідає вимогам
ч1ст.259 ЦК України.

Кредитний договір укладений на
строк 12 місяців з 17.04.2007р. по 17.04.2008р.
Погашення заборгованості відповідач
повинна здійснювати щомісяця в період
з 17 по 24 число кожного місяця платежем в
сумі 308,02грн. для погашення
заборгованості за кредитом, відсотків,
винагороди, комісії та інших витрат
згідно з Умовами.

У правовій позиції Верховного суду
України, викладеній в постанові від
06.11.2013року в справі № 6-11бцс13 зазначено,
що відповідно до ст..261 ЦК України
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони прав на позов.

Враховуючи дану правову позицію і
зважаючи на те, що ОСОБА_1 31.05.2007року
спалтила на погашення заборгованості
щомісячний платіж в сумі 309,14грн., який
було розподілено наступним чином:
208,95грн.-простроене тіло кредиту;
33,66грн.-погашення відсотків;
66,53грн.-комісія, інших платежів не
надходило, а тому у банку виникло право
на звернення з позовом з моменту
наступного несплаченого платежу, а
саме з 17.06.2007року.

ПАТ «Приватбанк» звернувся до суд з
позовом 20.04.2012року, тобто в межах
п»ятирічного строку позовної давності,
передбаченого п.5.5 договору.

Необхідно також зазначити, що
відповідач після спливу терміну дії
договору /17.04.2008р./ 29.09.2009року сплатила
2507грн., що врахована банком підчас
розрахунк заборгованості і
пред»явлення позову, що свідчить про
визнання ОСОБА_1 свого боргу.

Таким чином доводи апеляційної
скарги не спростовують правильних
висновків суду першої інстанції, а тому
відповідно до вимог ст..308 ЦПК України
рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст..ст.209, 303, 304, 307,308 ,315
ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Кам"янобрідського районного
суду м. Луганська від 02.08.2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: