Справа № 513/776/14-ц
Провадження № 2/513/351/14
Саратський районний суд Одеської
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року суддя Саратського
районного суду Одеської області
Смірнова І.О.,

розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

розподіл
спільного майна подружжя,

В
С Т А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду із
заявою, вказуючи, що вона перебуває у
шлюбі з відповідачем, в період шлюбу за
спільні кошти ними побудовано житловий
будинок на земельній ділянці, яку
позивачка взяла в оренду, яка
знаходиться в АДРЕСА_1

Вищевказаний будинок є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

На даний момент у сторін виникають
сварки з приводу вищевказаної будови
так, як позивачка хоче зайнятися
підприємницькою діяльністю і їй
необхідно приміщення, але відповідач
їй не дозволяє.

Згідно ст. 69 СК України, подружжя має
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо самостійного заробітку ( доходу) .

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Майно, яке є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо
дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішено судом. При цьому суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей
та інші обставини, що мають істотне
значення. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації, замість
його частки у праві спільної сумісної
власності на майно, допускається лише
за його згодою. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення другим
із подружжя відповідної грошової суми
на депозитний рахунок суду.

Згідно ст.57 СК України, особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є :

1 ) майно, набуте нею, ним до шлюбу ;

2 ) майно, набуте нею, ним за час шлюбу,
але на підставі договору дарування або
в порядку спадкування;

3 ) майно, набуте нею, ним за час шлюбу,
але за кошти, які належали їй, йому
особисто.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в постанові від 21 грудня 2007р. "
Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб , розірвання шлюбу ,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя " розділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК України і ст. 372 ЦК України.
Вартість майна, що підлягає розділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної вартості на момент
розгляду справи. Вирішуючи питання про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
суди повинні застосовувати положення
частин 4 , 5 ст. 71 СК України про
обов'язкову згоду одного з подружжя на
отримання грошової компенсації та
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди, присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК України,
за умови звернення подружжя (одного з
них) до суду з таким позовом ( ст. 11 ЦК
України ) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми. Якщо жоден з подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності .

Враховуючи вищевикладене, позивачка
просить суд виділити їй приміщення,
яке знаходиться в АДРЕСА_1; вартістю 20000
гривень, та визнати за нею право
власності. Компенсувати відповідачу
вартість 1/2 частини будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, в розмірі 10000
гривень.

Так, як дана позовна заява не
відповідала вимогам ст.ст. 119, 120 ч.2 ЦПК
України, суд надав позивачу строк для
усунення недоліків протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Недоліки усунені не були.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України - суд
постановляє ухвалу про повернення
позовної заяви, якщо… позивач не
усунув недоліки у встановлений судом
строк.

Керуючись ст.ст.
121, 209, 210, 294 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спільного майна подружжя -
повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через Саратський
районний суд Одеської області протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали
або протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали для осіб, які не були
присутні у судовому засіданні.

Суддя
І. О. Смірнова