Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Новогродівський
міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Пархоменко
О. Ф.

при секретарі Коваленко О.І.

з участю: представника
позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Новогродівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Новогродівської міської Ради про
визнання права власності на будинок,

В С Т А Н О
В И В :

16.05.2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Новогродівської
міської Ради про визнання права
власності на будинок, вказуючи на те, що
28.01.1993 року виконкомом Новогродівської
міської Ради було посвідчено договір
дарування, згідно якого ОСОБА_3
подарувала йому житловий будинок
АДРЕСА_1, з надвірними будівлями, який
належав дарувальниці на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого Селидівською
держнотконторою 20.01.1993 року,
зареєстрованого Селидівським БТІ
22.01.1993 року за №1136. Договор дарування
був зареєстрований виконкомом в
реєстрі №65, та потім в Селидівському
БТІ. В теперішній час він має намір
продати цей будинок, але нотаріусом
було відмовлено, так як в Договорі
дарування помилково не була вказана
адреса, хоча вказане описання об»єкту,
який підлягає даруванню. Він звертався
до Новогродівської міської Ради, але
отримав відповідь, що виправити
помилку вони не можуть, так як вчинити
нотаріальну дію по виправленню помилки
може лише нотаріус, та в зв»язку з тим,
що дарувальниця померла, вчинити дію
від її імені неможливо та треба
звернутися до суду.

Просить визнати за ним право власності
на будинок АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав позовні
вимоги.

Відповідач, згідно наданої
письмової заяви, з позовом згодний,
просить розглядати справу без його
участі.

Вислухавши представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно договору дарування від 28.01.1993
року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір
дарування будинку, дерев»яного,
отшлакованого, житловою площею 21,9 кв.м,
з надвірними побудовами: сіні, ганок,
погреб, кухня, сарай, паркан,
водопровід, уборна, який знаходиться на
земельній ділянці 980 кв.м та належить
дарувальниці на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
Селидівською держнотконторою 20.01.1993
року №129 та зареєстрованого
Селидівським БТІ 22.01.1993 року №1136.
Договір посвідчено керівником
виконкому та підписаний головою
виконкому.

Згідно рішення виконавчого
комітету Новогродівської міської Ради
№52 від 19.03.2014 року за заявою ОСОБА_2
присвоєно поштову адресу будинку
АДРЕСА_1 ( копія рішення в матеріалах
справи).

Згідно технічного паспорту та
експликації на житловий будинок
АДРЕСА_1 та схематичного плану
земельної ділянки, складеного
Селидівським БТІ 17.09.2013 року, склад
садиби є : житловий будинок,
тамбур,тамбур, погреб, літня кухня,
тамбур, сарай,літня кухня, гараж, навіс,
бесідка, сарай, сарай, майстерня,
уборна, душ, паркан, ворота.

Згідно листа Новогродівської міської
Ради від 11.04.2014 року ОСОБА_2 на його
заяву про внесення змін до договору
дарування, повідомлено, що в зв»язку з
тим, що дарувальниця ОСОБА_3 померла,
вчинити будь-яку нотаріальну дію,
пов»яз ану із виправленням помилки,
припущеної при посвідченні договору
дарування 28.01.1993 року, на даний час не
можливо.

Згідно свідоцтва про смерть
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 82
років.

Згідно Наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 24.06.2001 року №91,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10.07.2001 року за №830/19568,
будівлі та споруди, побудовані до 2009
року не є самовільними.

Згідно п.1 ст.376 ЦК України, житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважається самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно п.3 ст.376 ЦК України
передбачено, що право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Відповідно до п.5 ст.376 ЦК України,
на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Згідно ст.331 п.2 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди, тощо) виникає з моменту
завершення будівництва. Якщо договором
або законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

Таким чином судом встановлено, що
позивач має у праві власності будинок
АДРЕСА_1 з надвірними побудовами.

З урахуванням викладеного, враховуючи,
що право позивача ніким не оспорюється,
суд вважає, що за позивачем може бути
визнано право власності на будинок з
господарськими побудовами за адресою:
АДРЕСА_1.

.Керуючись ст.ст.355-357, 392,376,331 ЦК України,
ст.ст.10, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І
Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Новогродівської
міської Ради про визнання права
власності на будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН
НОМЕР_1, право власності на будинок,
житловою площею 21,9 кв.м., з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1,

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Новогродівський міський суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій
кімнаті.

Суддя: