Провадження № 2/431/449/2014 р.
Справа № 431/853/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Старобільський
районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді
Форощука О.В.,

при секретарі
Бахтин Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Старобільського
районного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Старобільської
міської ради, треті особи:
Старобільське районне бюро технічної
інвентаризації, Перша Сєвєродонецька
Державна нотаріальна контора про
визнання права власності на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Старобільської міської
ради, треті особи: Старобільське
районне бюро технічної інвентаризації,
Перша Сєвєродонецька Державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на садибний (індивідуальний)
житловий будинок.

В обґрунтування свого позову позивач
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
її чоловік ОСОБА_2 та вона, як дружина
померлого є його спадкоємцем. Вона
звернулась з заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом, однак їй було відмовлено у
зв'язку з тим, що договір на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 не зареєстрований у
Старобільському бюро технічної
інвентаризації, крім того будівля
складає лише 60 % готовності. В той же час
є технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, виданий
Старобільським РБТІ 26.10.2010 року, де
вказано, що власником будинку є ОСОБА_2
на підставі договору дарування,
посвідченого Новоайдарською ДНК 03.08.1990
року. Вона звернулась з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом до Першої Сєвєродонецької
Державної нотаріальної контори, де
згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій їй було
відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з тим, що
договір дарування не зареєстровано в
Старобільському РБТІ.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, надавши суду заяву в якій
свої позовні вимоги підтримує повністю
та просить суд розглянути справу у її
відсутності.

Представник відповідача -
Старобільської міської ради в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій позовні вимоги визнав в повному
обсязі та просить розглянути справу у
його відсутності.

Представник третьої особи -
Старобільського РБТІ в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій проти позову не заперечував та
просив суд розглянути справу у
відсутності представника
Старобільського РБТІ.

Представник третьої особи -
Першої Сєвєродонецької Державної
нотаріальної контори в судове
засідання не зявився, про час та місце
слухання справи був сповіщений
своєчасно та належним чином. Від нього
не надходило заяви про відкладення
слухання справи.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Таким чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи, чи
інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

З копії свідоцтва про смерть видно, що
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про
право на спадщину за законом,
спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його
дружина ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до копії постанови про
відмову здійснення нотаріальної дії,
ОСОБА_1 було дійсно відмовлено у
здійсненні нотаріальної дії про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом у зв'язку з тим, що договір на
житловий будинок розташований за
адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрований у
Старобільському РБТІ, крім того,
будівля складає лише 60 % готовності (а.с.
12).

Відповідно до відповіді, наданої
Старобільським РБТІ, домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_4. 24.07.1990 року
рішенням виконкому Старобільської
районної ради за № 199/2 ОСОБА_4 було
дозволено дарування незакінченого
будівництва 60% готовності сину - ОСОБА_2
- договір дарування посвідчений
Новоайдарською ДНК від 03.08.1990 року № 1943.
Договір дарування не зареєстрований
(а.с. 13).

Відповідно до копії технічного
паспорту на садибний (індивдуальний)
житловий будинок, ОСОБА_2 є власником
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-18)

Згідно копії свідоцтва про одруження,
ОСОБА_2 дійсно був чоловіком ОСОБА_1 (а.с.
19).

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 331 ЦК України
передбачено, що до завершення
будівництва (створення майна) особа
вважається власником матеріалів,
обладнання, тощо, які були використані
в процесі цього будівництва (створення
майна).

Положення абз. 1 ч. 3 ст. 331 ЦК України про
право власності особи на матеріали,
обладнання тощо, використані в процесі
будівництва, ні сам ЦК України, ні інші
законодавчі акти (абз. 3 ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про
концесії», ст..ст. 1,12 ЗУ «Про
особливості приватизації об'єктів
незавершеного будівництва» не
виключають можливості існування
будь-яких прав на сам об'єкт
будівництва як такий, навіть навпаки,
прямо вказують на те, що об'єкт
будівництва (об'єкт незавершеного
будівництва) є обєктом права власності.

За таких обставин, з урахуванням
положень ч. 1 ст. 181 ЦК України щодо ознак
нерухомої речі, не можна дійти
висновку, що положення абз. 1 ч. 3 ст. 331 ЦК
України відносять об'єкт незавершеного
будівництва (як сукупність будівельних
матеріалів) до рухомих речей, оскільки
будь-який об'єкт незавершеного
будівництва нерозривно пов'язано із
землею.

Крім того, положення абз. 2 ч. 3 ст. 331 ЦК
України допускає за певних умов
реєстрацію права власності на об'єкт
незавершеного будівництва, що
перетворює його в повноцінний об'єкт
нерухомості для цілей цивільного
обороту.

Таким чином, об'єкт незавершеного
будівництва є значною економічною
цінністю, незалежно від того,
зареєстровано на нього право чи ні та
чи існують взагалі передбачені абз. 2 ч.
3 ст. 331 ЦК України умови для такої
реєстрації.

Крім того, суд приймає до уваги, що
економічна цінність об'єкта
будівництва не вичерпується лише
вартістю будівельних матеріалів,
використаних в процесі будівництва,
сюди входить також вартість
проектування, будівельних робіт,
оплати певних дозвільних процедур та
виготовлення документації, вартість
послуг з охорони, страхування,
транспортування та інше.

Виходячи з аналізу вищезазначених
нормативних актів та враховуючи
характерні ознаки незавершеного
будівництва, слід визнати, що об'єкт
будівництва (об'єкт незавершеного
будівництва) є нерухомою річчю
особливого роду: фізичне створення
такої нерухомої речі розпочато, однак
не завершено. Відносно такої речі
можливо встановлення будь - яких
суб'єктивних майнових, а також
зобов'язальних прав, у випадках та в
порядку, встановлених актами
цивільного законодавства.

При вирішенні питання про виникнення,
зміну та припинення суб'єктивних
цивільних прав стосовно об'єкта
незавершеного будівництва слід
враховувати особливості та обмеження,
встановлені законодавчими актами.

Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права і
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Позивач ОСОБА_1 після смерті
спадкодавця - її чоловіка ОСОБА_2 є
спадкоємцем першої черги на підставі
ст. 1261 ЦК України.

На підставі ст.ст. 1216-1223, 1225, 1265, 1268 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10-11, 174, 209-210,
212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Старобільської міської
ради, треті особи: Старобільське
районне бюро технічної інвентаризації,
Перша Сєвєродонецька Державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на садибний (індивідуальний)
житловий будинок - задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, який належав
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Старобільський районний суд шляхом
подачі скарги протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В. Форощук