У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Макарчука М.А., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
дочірнього підприємства «Запорізький
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» про визнання протиправними
дій та зобов'язання видати наказ про
перенесення відпустки, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Запорізької області від 21 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що згідно з наказом ДП «Запорізький
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» № 58 від 24 липня 2013 року
йому надано щорічну відпустку за
період роботи з 26 квітня 2011 року по 25
квітня 2012 року строком 24 календарних
днів основної відпустки, 7 календарних
днів додаткової відпустки за
ненормований робочий час з 29 липня 2013
року по 29 серпня 2013 року включно.
Відповідачем були порушені вимоги
ст. 21 Закону України «Про
відпустки», а саме не була виплачена
заробітна плата за час щорічної
відпустки. 05 серпня 2013 року позивач
звернувся до відповідача з вимогою про
перенесення відпустки на інший час,
однак останній протиправно відмовився
виконати зазначену вимогу.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
20 вересня 2013 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії ДП
«Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» по
невиплаті ОСОБА_4 за три дні до початку
відпустки заробітної плати. Визнано
протиправним дії відповідача по
ухиленню від перенесення відпустки
ОСОБА_4 на інший термін згідно з вимоги
від 05 серпня 2013 року. Зобов'язано
ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» в особі
начальник підприємства видати наказ
про перенесення ОСОБА_4 відпустки на
інший час з погодженням строку за
період роботи з 26 квітня 2011 року по
24 квітня 2012 року строком 24 календарних
днів основної відпустки, 7 календарних
днів додаткової відпустки за
ненормований робочий час.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 21 січня 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржуване
судове рішення залишити без змін.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не
дають підстав для висновку про
порушення апеляційним судом норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд вірно виходив із того,
що підставою перенесення відпустки на
інший період на вимогу працівника
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 Кодексу
законів про працю України є
несвоєчасна виплата власником або
уповноваженим ним органом заробітної
плати працівнику за час щорічної
відпустки. Скасовуючи рішення
місцевого суду та відмовляючи у
задоволені заявлених вимог,
апеляційний суд вірно врахував
недоведеність підстав для такого
перенесення, оскільки позивач працював
на посаді виконуючого обов'язки
начальника філії
«Камянсько-Дніпровського райавтодор»
Дочірнього підприємства «Запорізький
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» та відповідно до довіреності
та положення про філію саме на нього
покладено відповідальність за
своєчасність виплати заробітної плати
працівникам та розпорядження коштами.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, обґрунтовано
відхилив посилання позивача на те, що
відповідачем порушено п. 5.9 Положення
філії «Кам'янсько-Дніпровського
райавтодор» ДП «Запорізький
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», оскільки на ці
обставини ОСОБА_4 не посилався в позові,
вони не були предметом дослідження
місцевого суду та на підтвердження цих
обставин позивачем не надано доказів.

Крім того, апеляційним судом враховано,
що на момент розгляду справи у суді
першої інстанції позивач був
звільнений з посади наказом №52-ВК від 30
серпня 2013 року. Пунктом 2 цього наказу
передбачено виплату позивачеві
компенсації за невикористану
відпустку за період з 25 квітня 2012 року
по 30 липня 2013 року. У матеріалах справи
відсутні докази скасування чи зміни
цього наказу.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Отже, оскаржуване судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому його слід залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 21 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. Леванчук М.А. МакарчукТ.О. Писана