АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1 інстанції: Притула Н.Г.
№ 22-ц/796/6075/2014
Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі
Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 березня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 березня 2014 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5
частини всіх видів доходів ОСОБА_1
щомісячно, починаючи з 16 січня 2014 року і
до закінчення навчання, тобто до жовтня
2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 243,60
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
вказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у
повному обсязі. Посилається на те, що
рішення суду першої інстанції було
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи. На думку апелянта,
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для стягнення з нього
аліментів на утримання повнолітнього
сина, оскільки позивачкою не було
доведено того, що син потребує
матеріальної допомоги, а він має
можливість надавати таку допомогу.
Звертає увагу на те, що він є
військовослужбовцем та перебуває на
пенсії за вислугою років, не працює,
розмір його щомісячного доходу
становить приблизно 2000 грн. Також
матеріальної допомоги потребує його
хворий батько, з яким він разом
проживає. Зазначає, що ОСОБА_3 перебуває
на повному державному забезпеченні та
проживає разом зі своєю матір'ю, яка
самостійно може його утримувати,
враховуючи розмір її заробітної плати.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився,
повідомлений про місце і час розгляду
справи, а тому судова колегія дійшла
висновку про можливість слухання
справи у відсутність апелянта.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити
подану апеляційну скаргу, а рішення
суду залишити без змін, посилаючись на
його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника
ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що до 31 травня 1996
року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі (а. с. 6).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4, 5).

Відповідно до довідки №14/02-1128 від 12
грудня 2013 року, виданої Національним
університетом Державної податкової
служби України, ОСОБА_3 є курсантом та
навчається на першому курсі денної
форми навчання факультету податкової
міліції та знаходиться на повному
державному забезпеченні. Термін
навчання з 10 серпня 2013 року по жовтень
2017 року.

16 січня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
з ОСОБА_1 на її користь аліменти на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частин від
усіх видів його заробітку, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, з 10 серпня 2013
року і до закінчення дитиною навчання -
до жовтня 2017 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_1
аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини всіх
видів доходів ОСОБА_1 щомісячно,
починаючи з 16 січня 2014 року і до
закінчення навчання, тобто до жовтня 2017
року.

При цьому, суд виходив з того, що ОСОБА_1
має можливість надавати допомогу на
утримання повнолітнього сина, який є
курсантом денної форми навчання у
вищому навчальному закладі.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Як встановлено судом, ОСОБА_3
навчається у Національному
університеті Державної податкової
служби України на першому курсі денної
форми навчання факультету податкової
міліції та знаходиться на повному
державному забезпеченні.

Заперечуючи право ОСОБА_2 на отримання
аліментів до досягнення ОСОБА_3
двадцяти трьох років у зв'язку з його
навчанням, відповідач послався на те,
що його син перебуває на повному
державному забезпеченні.

Разом з тим, положення СК України
пов'язують обов'язок надавати
матеріальну допомогу повнолітній
дитині з фактом продовження навчання,
потребою такої допомоги, а також
можливістю надавати її батьками.

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду
доказів, що його син ОСОБА_3, який є
повнолітнім та продовжує навчання, не
потребує матеріальної допомоги. Також
відповідач не надав суду доказів того,
не має можливості надавати допомогу
своєму сину з об'єктивних причин. Як
встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 є
працездатним та щомісячно отримує
пенсію за вислугу років в розмірі 2253
грн. 68 коп.

Проживання відповідача ОСОБА_1 разом з
непрацездатним батьком та надання йому
допомоги не звільняє від передбаченого
Законом обов'язку надавати матеріальну
допомогу своєму сину, який продовжує
навчання.

Розмір аліментів на повнолітнього сина
- 1/5 частина всіх видів доходів
відповідача визначений судом із
врахуванням його можливостей та
інтересів дитини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, а тому колегія
суддів не убачає підстав для
скасування або зміни ухваленого
рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді