Справа № 199/3910/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„28" травня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

народні засідателі - Пахомова Т.І. та
Солдатова Л.Г.,

за участі прокурора - Маршуба Р.Ю.,

за участі заінтересованої особи -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за заявою лікаря -
психіатра Комунального закладу
«Дніпропетровський спеціалізований
психоневрологічний центр»
Дніпропетровської обласної ради
Кобякової Валентини Сергіївни, де
заінтересована особа ОСОБА_1 про
продовження надання особі
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із
даною заявою, в її обґрунтування
посилаючись на те, що 27.03.2010 р. гр.
ОСОБА_1 з невстановленими двома особами
напав на громадянина М. та, погрожуючи
йому насильством, викрав в нього
мобільний телефон «Nокіа 6500 Классик»,
чим спричинили потерпілому
матеріальний збиток на суму 1800,00 грн.
Крім того, 06.04.2010 р. ОСОБА_1 відкрито
викрав телефон гр. К., чим спричинив
потерпілому матеріальний збиток на
суму 1 980,00 грн. За даною справою він був
стаціонарно освічений
судово-психіатричною експертною
комісією в КЗ «ДКПЛ»ДОР»; був даний
висновок, що ОСОБА_1 страждає хронічним
психічним захворюванням у формі
шизофренії параноідної. Зазначене
хронічне психічне захворювання
позбавляло хворого можливості в період
часу, що відноситься до
інкримінованого йому діяння,
усвідомлювати свої дії та керувати
ними.

Як зазначається заявником при
зверненні до суду із даною заявою,
згідно постанови
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 09.09.2010 р. до
ОСОБА_1 були застосовані примусові
заходи медичного характеру в умовах
відділення з посиленим наглядом, куди
він був переведений, та такі заходи
неодноразово продовжувалися. В
результаті проведеного лікування стан
хворого покращився.

Згідно ухвали Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
03.09.2013 р. примусові заходи медичного
характеру з примусового лікування в
психіатричній лікарні зі звичайним
наглядом було змінено на амбулаторне
примусове лікування за місцем
мешкання; вперше на прийом до
дільничного лікаря-психіатра КЗ
«Дніпропетровській спеціалізований
психоневрологічний центр» ДОР» хворий
з'явився 30.09.2013 р., та, перебуваючи на
амбулаторному примусовому лікуванні
гр. ОСОБА_1 щомісячно відвідував
лікаря-психіатра, регулярно приймав
призначене лікування, однак психічний
стан хворого залишається нестабільним.
Відмічаються коливання настрою,
порушення мислення у формі маячливих
ідей відношення, порушення сприйняття
у формі слухових вербальних
галюцинацій коментуючого характеру,
явища госпіталізму. порушення
соціальної адаптації у вигляді
соціальної відчуженості, порушення
спілкування з оточуючими.

28.02.2014 р. гр. ОСОБА_1 був оглянутий
комісією лікарів-психіатрів КЗ
«Дніпропетровський спеціалізований
психоневрологічний центр» ДОР», та
комісія дійшла висновку, що,
враховуючи нестабільність психічного
стану хворого ОСОБА_1, необхідно
продовжити заходи амбулаторної
психіатричної допомоги в примусовому
порядку в умовах КЗ
«Дніпропетровський спеціалізований
психоневрологічний центр» ДОР».

Предмет заяви становить вимога про
винесення ухвали про продовження
застосування примусових заходів
медичного характеру у виді надання
амбулаторної психіатричної допомоги у
примусовому порядку ОСОБА_1.

У судовому засіданні представник
заявника повністю підтримав вимоги
заяви, надав пояснення, аналогічні
викладеним в заяві, просив суд
повністю задовольнити подану заяву,
пояснив також, що за умови ухвалення
рішення про задоволення заяви
зазначене мотивуватиме пацієнта до
підтримуючої терапії.

ОСОБА_1 не заперечував проти
задоволення заяви; прокурор просив суд
ухвалити рішення про задоволення заяви
повністю.

Заслухав пояснення осіб, які беруть
участь у справі, та дослідив докази,
суд дійшов до висновку про наявність
підстав для ухвалення рішення про
задоволення заяви повністю, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Основ
законодавства України про охорону
здоров'я застосування примусових
заходів медичного характеру щодо осіб,
які вчинили суспільно небезпечні
діяння, обмеження прав інших громадян у
вигляді примусового медичного огляду
або примусової госпіталізації, а також
у зв'язку з проведенням карантинних
заходів допускається тільки на
підставах і в порядку, передбачених
законами України.

Згідно ст. 53 Основ законодавства
України про охорону здоров'я з метою
охорони здоров'я населення органи і
заклади охорони здоров'я зобов'язані
здійснювати спеціальні заходи
профілактики та лікування соціально
небезпечних захворювань (туберкульоз,
психічні, венеричні захворювання, СНІД,
лепра, хронічний алкоголізм,
наркоманія), а також карантинних
захворювань.

Порядок здійснення госпіталізації
та лікування таких хворих, у тому числі
і у примусовому порядку,
встановлюється законодавчими актами
України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону
України «Про психіатричну допомогу» у
разі необхідності продовження надання
особі амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку понад 6
місяців лікар-психіатр повинен
надіслати до суду за місцем проживання
особи заяву про продовження надання
особі амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку. До
заяви, в якій повинні бути викладені
підстави надання особі амбулаторної
психіатричної допомоги без її
усвідомленої згоди та без згоди її
законного представника, передбачені
частиною другою цієї статті, додається
висновок комісії лікарів-психіатрів,
який містить обґрунтування про
необхідність продовження надання
особі такої допомоги. В подальшому
продовження надання особі
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку проводиться
кожного разу на строк, який не може
перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що постановою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 09.09.2010 р.
відносно ОСОБА_1 були застосовані
примусові заходи медичного характеру у
виді примусового лікування у
психіатричній лікарні з посиленим
наглядом.

Відповідно до постанови суду від
09.09.2010 р. 27.03.2010 р. гр. ОСОБА_1 з
невстановленими двома особами напав на
громадянина М. та, погрожуючи йому
насильством, викрав в нього мобільний
телефон «Nокіа 6500 Классик», чим
спричинили потерпілому матеріальний
збиток на суму 1800,00 грн. Крім того, 06.04.2010
р. ОСОБА_1 відкрито викрав телефон гр. К.,
чим спричинив потерпілому
матеріальний збиток на суму 1 980,00 грн.

Судом при розгляді кримінальної
справи за обвинуваченням ОСОБА_1 було
встановлено на підставі акта
судово-психіатричної експертизи №223
від 05.08.2010 р., що ОСОБА_1 у період
інкримінованих йому дій страждав та
страждає хронічним психічним
захворюванням у формі шизофренії
параноїдної, яке позбавляло хворого
можливості в період часу, що
відноситься до інкримінованого йому
діяння, усвідомлювати свої дії та
керувати ними (ч. 1 ст. 61 ЦПК України).

Згідно ухвали Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
03.09.2013 р. примусові заходи медичного
характеру з примусового лікування в
психіатричній лікарні зі звичайним
наглядом було змінено на амбулаторне
примусове лікування за місцем
мешкання, перебуваючи на якому гр.
ОСОБА_1 щомісячно відвідував
лікаря-психіатра, регулярно приймав
призначене лікування, однак психічний
стан хворого залишається нестабільним.

Відповідно до висновку від 28.02.2014
р. №378 комісії лікарів - психіатрів КЗ
«Дніпропетровський спеціалізований
психоневрологічний центр» ДОР
ОСОБА_1 необхідно продовжити заходи
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку в умовах КЗ
«Дніпропетровський спеціалізований
психоневрологічний центр» ДОР у
зв'язку з нестабільним станом хворого.

Таким чином, для суду вбачаються
підстави для задоволення заяви
повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 57-60, п. 2 ч. 1
ст. 208, ст.ст. 212-215, 279-282 ЦПК України, ст. 12
Закону України «Про психіатричну
допомогу», суд

ВИРІШИВ:

Заяву лікаря-психіатра
Комунального закладу
«Дніпропетровський спеціалізований
психоневрологічний центр»
Дніпропетровської обласної ради
Кобякової Валентини Сергіївни, де
заінтересована особа ОСОБА_1 про
продовження надання особі
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку задовольнити.

Продовжити надання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання
зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1)
амбулаторної психіатричної допомоги
в умовах Комунального закладу
«Дніпропетровський спеціалізований
психоневрологічний центр» ДОР» в
примусовому порядку на строк, який не
може перевищувати 6 місяців.

Роз'яснити ОСОБА_1, що клопотання
про припинення надання особі
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку може направлятися
до суду особою, якій надається ця
допомога, або її законним
представником через 3 місяці з часу
ухвалення судом рішення про надання
або продовження надання особі такої
допомоги.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.В.Спаї

Народні засідателі:

Т.І.Пахомова

Л.Г.Солдатова