РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
Волноваський районний суд Донецької
області у складі : головуючого - судді

Овчиннікової О.С.,

при секретарі -
Гуровій Л.Л.,

за участю позивача -
не з»явився,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

за участю відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання у зв"язку з
продовженням навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що
відповідач - його батько. За рішенням
Волноваського районного суду
Донецької області з відповідача
стягнуто аліменти на утримання
позивача до досягнення ним 18-річного
віку - до ІНФОРМАЦІЯ_5 року. У
теперішній час позивач досяг
повноліття і відповідач припинив
виплату аліментів на його утримання.
Однак позивач продовжує навчання і в
зв"язку з цим потребує матеріальної
допомоги. Оскільки відповідач не надає
добровільно матеріальної допомоги на
його навчання, просить суд стягнути з
відповідача аліменти на його користь в
розмірі ? частини з усіх видів
заробітку.

В судове засідання позивач не
з»явився, був належним чином
повідомлений про дату та місце
розгляду справи.

Представник позивача на підставі
довіреності в судовому засіданні
уточнила позовні , просила стягнути з
відповідача аліменти на утримання
позивача в зв»язку з продовженням
навчання в розмірі 1/6 частини з усіх
видів заробітку (доходів), оскільки
вона одна не в змозі в достатній мірі
утримувати сина, той навчається в
Києві, йому потрібно купувати
канцелярські товари, сплачувати за
користування інтернетом, телефоном, а
також купувати одяг. До того ж , квиток
з Києва додому коштує 400 гривень, тому
та сума , яку згоден сплачувати
відповідач, не є достатньою.

Відповідач в судовому засіданні
уточнений позов визнав частково - в
розмірі 300 гривень, в іншій частині
просив суд відмовити, оскільки він не
може сплачувати більшу суму. Так, він
наразі перебуває в другому
зареєстрованому шлюбі, де має
малолітню дитину, 2009 року народження,
дружина працює на отримує мінімальну
заробітну плату, він також працює та
отримує заробітну плату, в середньому,
3676,94 гривень, інших аліментних
зобов»язань не має, тому вважає, що
більше, ніж 300 гривень аліментів він
синові сплачувати не може.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, відповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
вважає, позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і в зв"язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов"язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що можуть надавати матеріальну
допомогу. Право на утримання
припиняється у разі припинення
навчання.

Судом на підставі свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 від 23.11.1995 року
встановлено, що відповідач записаний у
свідоцтві , як батько позивача, і він в
судовому засіданні не заперечував цей
факт.

На підставі наданої довідки №
8/551128 від 25.09.2013 року встановлено, що
позивач навчається на першому курсі
юридичного факультету очної форми
навчання Інституту
кримінально-виконавчої служби ІV рівня
акредитації з терміном навчання з 1
вересня 2013 року до 26 грудня 2017 року на
неповному державному забезпеченні,
місце навчання - м.Київ.

Мати позивача - представник в
судовому засіданні ОСОБА_1 працює та
отримує заробітну плату , в середньому ,
3348 гривень, має іншу родину,
добровільно допомагає позивачу
грошима та іншим.

Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України
сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Згідно
зі ст. 60 ЦПК України сторони зобов"язані
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Ст.ст. 57-59 ЦПК України
передбачають, що докази мають бути
належними та допустимими.

Відповідач є працездатним, працює
офіційно та отримує заробітну плату,
має малолітню дитину, його дружина
також працює, інших аліментних
зобов»язань відповідач ОСОБА_2 не має,
зобов"язаний надавати матеріальну
допомогу на утримання сина, бо має для
цього матеріальну можливість. Щодо
його заперечень про неможливість
сплачувати аліменти в розмірі 1/6
частини доходів, то обґрунтованих
доводів відповідач не привів, належних
та допустимих доказів на підтвердження
своїх заперечень не надав.

З наведеного суд робить висновок
про наявність у відповідача можливості
сплачувати аліменти в розмірі 16
частини з заробітку на утримання
позивача.

Відповідно до ст.ст. 79,88 ЦПК України та
Закону України «Про судовий збір» з
відповідача необхідно стягнути
судовий збір у сумі 243,60 гривень в дохід
держави.

Керуючись ст.ст.10, 15, 60, 213-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 199, 200
Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2
задовольнити повністю.

Стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Волноваха
Донецької області, на утримання сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/6
частини з усіх видів заробітку та
доходів щомісячно, починаючи з 09
квітня 2014 року, на період його
навчання з 01.09.2013 року до 26.12.2017 року - до
закінчення навчання .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судові витрати у розмірі 243
гривень 60 копійок.

В повному обсязі рішення складене
15 травня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Волноваський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення або протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення особою, що брала участь у
справі, але не була присутньою у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення.

Суддя:

15.05.2014