Справа № 145/653/14-ц Провадження №
22-ц/772/1746/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Мазурчак А. Г.Категорія:
48Доповідач: Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:
головуючого - судді Панасюка О.С.,
суддів Іванюка М.В., Камзалова В.В., з
участю секретаря Руденко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Тиврівського
районного суду Вінницької області від
24 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з цим позовом, вказуючи, що до 19
березня 2014 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від
якого мають дітей: дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею
та перебувають на її утриманні. ОСОБА_2
ухиляється від утримання дітей, не
працює, має нерегулярний, мінливий
дохід, відтак просила стягувати
аліменти у твердій грошовій сумі в
розмірі по 650,00 грн. на кожну
дитину щомісяця.

Рішенням Тиврівського районного суду
Вінницької області від 24
квітня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліменти на дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 500,00 грн. на
місяць, починаючи з 3 квітня 2014 року і до
їхнього повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просив скасувати
рішення суду і ухвалити нове, яким
стягнути з нього аліменти на дочку
ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 в розмірі по 400,00
грн. на місяць до їхнього повноліття.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Частинами 1, 2 ст. 303 ЦПК України
передбачено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції; апеляційний суд
досліджує лише ті докази, які судом
першої інстанції були досліджені з
порушенням встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія розглядає
справу та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 19 березня 2014
року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (а.с. 7), від якого вони мають
дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3,4),
ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та
утриманні дітей, які проживають разом з
матір'ю та перебувають на її повному
забезпеченні. Відповідач не працює, має
нерегулярний, мінливий дохід.

Ч. 1 ст. 180 СК України передбачено,
що батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
проживають разом з позивачкою та
перебувають на її утриманні, а
відповідач є працездатною особою, має
нерегулярний, мінливий дохід, то
повинен сплачувати аліменти в твердій
грошовій сумі, розмір яких визначено з
урахуванням принципів розумності і
справедливості.

Також, колегія суддів звертає увагу, що
згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
відтак саме на відповідачу лежить
обов'язок доводити свою неспроможність
надавати матеріальну допомогу дитині,
розмір якої встановлений судом першої
інстанції.

Суд першої інстанції в повному обсязі
перевірив правові підстави заявлених
позовних вимог, доводи сторін,
обставини спору та дійшов правильного
висновку про часткове задоволення
позову.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку, що доводи апеляційної
скарги не є істотними і не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Тиврівського районного
суду Вінницької області від 24 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: