Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/877/14 Головуючий
у 1-й інстанції Мінгазов Р.В.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 рішення Запорізького районного
суду Запорізької області від 30 грудня
2013 року в справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету
Біленківської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області про скасування рішення,
визнання права користування житлом та
визнання права на приватизацію житла, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулись до суду з позовом до
Виконавчого комітету Біленківської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області про скасування
рішення, визнання права користування
житлом та визнання права на
приватизацію житла.

В позові зазначили, що вони у трьох
проживають та зареєстровані в АДРЕСА_1.
Зазначений будинок було надано для
проживання голові родини ОСОБА_2 на
підставі договору оренди нерухомого
майна, що перебуває в комунальній
власності від 02.01.2006 року, який було
укладено між ним та Беленківською
сільською радою. З метою приватизації
вказаного житлового будинку позивачі
звернулись із відповідною заявою про
приватизацію до Біленківської
сільської ради, однак рішенням
Біленківської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області від 10.10.2013 року за № 76 їм було
відмовлено у безоплатній приватизації
вказаного житлового будинку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
сільської ради, з тих підстав, що спірні
правовідносини сторін повинні
регулюватися нормами житлового, а не
цивільного права, просили суд визнати
незаконним рішення Біленківської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області від 10.10.2013 року № 76,
визнати за ними право користування
житловим будинком, та визнати їх право
на приватизацію спірного житлового
будинку.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 30 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 зазначали, що рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просять
його скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається із матеріалів
справи за договором оренди нерухомого
майна від 02.01.2006 року , який було
укладено між Біленківською сільською
радою Запорізького району Запорізької
області та ОСОБА_2 як дільничним
інспектором, орендар прийняв у
строкове платне користування нерухоме
майно комунальної власності АДРЕСА_1,.
Приміщення сільської ради площею 160
кв.м., Призначення комплексу для
розташування житлового приміщення
загальною площею 132 кв.м. та кабінету
для прийому громадян дільничним
інспектором міліції. (а.с.14) за умовами
договору оренди він діє з 02.01.2006 року до
31 грудня 2055 року Розмір орендної плати
за орендною платою визначається згідно
з Методикою розрахунку і порядку
використання плати за оренду плату
державного майна, затвердженої
постановою КМ України від 04.10.1995 року і
становить 1 гривню. (а.с.14-16)

За наказом ГУ МВС України в
Запорізькій області № 223о/с від 14.07.2010
року ОСОБА_2 звільнено з органів
внутрішніх справ (а.с. 29)

Рішенням Біленківської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області від 10.10.2013 року за
№ 76 ОСОБА_2 було відмовлено у
безоплатній приватизації будинку за
адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_2 в
термін до 15.01.203 року разом зі своєю
сім'єю звільнити спірний житловий
будинок. (а.с. 17-18)

За відповіддю Біленківської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області № 01-30/841 від 29.08.2013
року спірний житловий будинок у
АДРЕСА_1 до числа службових не
включався, ордер на житло ОСОБА_2 не
видавався. (а.с. 23)

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції дійшов висновку,
проте що оскільки ордер ОСОБА_2 не
видавався, тому на дані правовідносини
сторін норми Житлового Кодексу не
розповсюджуються, а при вирішенні
спору слід керуватись саме ст. 793 ЦК
України.

Доводи апеляційної скарги проте, що
ОСОБА_2 займає житловий будинок
державного житлового фонду, службового
ордеру йому не видавалося, отже має
право на його приватизацію займаного
житлового приміщення не приймаються
колегією судів виходячи із наступного.

За рішенням Біленківської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області від 14.10.2004 року за
№ 180 було вирішено перевести нежиле
приміщення по АДРЕСА_1 в жилий фонд з
подальшим переобладнанням його під
житловий будинок для дільничного
інспектора.(а.с.105)

Відповідно до п. 3-5 Постанови КМ УРСР
від 11 березня 1985 р. N 105 «Про порядок
державного обліку житлового фонду»
житлові будинки та жилі приміщення
в інших будівлях включаються до
складу житлового фонду після
прийняття їх в

експлуатацію державною приймальною
комісією, технічної інвентаризації та
його реєстрації.

Доказів проте, що будинок прийнятий
в експлуатацію державною приймальною
комісією, пройшов технічну
інвентаризацію та реєстрації як жилий
будинок не має.

Відповідно до ст. 1,8 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" приватизація
державного житлового фонду це
відчуження квартир (будинків),
призначених для проживання, кімнат у
квартирах та одноквартирних будинках,
де мешкають два і більше наймачів, з
державного житлового фонду на користь
громадян України та здійснюється
уповноваженими на це органами,
органами місцевого самоврядування, у
повному господарському віданні або
оперативному управлінні яких
знаходиться державний житловий фонд.

За вимогами ст. 4,5 ЖК України жилі
будинки, а також жилі приміщення в
інших будівлях, що знаходяться на
території Української РСР, утворюють
житловий фонд. Жилий фонд державний
житловий фонд перебуває у віданні
місцевих Рад народних депутатів
(житловий фонд місцевих Рад) та у
віданні міністерств, державних
комітетів і відомств (відомчий
житловий фонд).

Згідно ст. 58,61 ЖК України на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення і є підставою для укладення
договору найму жилим приміщенням. За
вимогами ст. 66, 67 ЖК України за
користування житлом здійснюється
плата, яка обчислюється виходячи із
загальної площі квартири
(одноквартирного будинку). Норма
загальної площі встановлюється у
розмірі 21 квадратного метра на одну
особу. Розмір плати за користування
житлом (квартирної плати)
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Крім квартирної плати
береться плата за користування
комунальних послуг (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Договір найму житлового приміщення
державного або громадського житлового
фонду укладається в типовій формі на
підставі рішення , ордеру, істотними
умовами якого є оплата за користування
житловим приміщенням та комунальними
послугами за встановленими тарифами.

За правилами ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договір оренди комплексу від
02.01.2006 року є строковим, з оплатою
орендної плати у 1 гривню, об'єктом
якого є як приміщення для проживання
так і службовий кабінет для прийому
громадян (а.с.14), без отримання ордеру,
отже не є договором найму житлового
приміщення державного житлового фонду,
як проте посилається в апеляційній
скарзі позивач.

За таких умов підстав не має
підстав для приватизації будинку
АДРЕСА_1 зайнятого ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та визнання права користування
за договором оренди від 02.01.2006 року.

Оскільки матеріали справи не
містять інших доказів, доводи
апеляційної скарги проте, що рішення
суді першої інстанції ухвалене з
порушенням матеріального права та не
відповідає обставинам справи є
безпідставним , а тому розглядаючи
апеляційну скаргу в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія судів
не вбачає підстав для його скасувати та
задоволення позову, як проте вимагає
позивач.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308,313, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 30 грудня 2013
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: