Справа № 278/1725/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року

Житомирський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючої судді - Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання
- Лабенської Л.І., представника
позивача. відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ

У позові ОСОБА_1 просить стягнути з
ОСОБА_2, як з винуватця дорожньо
транспортної пригоди (далі - ДТП), що
сталася 09.09.2013 в с. Нова Березина,
Житомирського району 20831 грн. 27 коп.
витрат на лікування, 2500 грн., сплачених
за навчання у Вищому закладі
"Полтавський університет економіки і
торгівлі" та 200000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, заподіяної здоров"ю
позивача. Вимоги мотивовані тим, що
внаслідок ДТП позивач отримав тяжкі
тілесні ушкодження, став інвалідом
першої групи, не може самостійно
пересуватися. Відповідач добровільно
матеріальної допомоги не надає.

Представник позивача (мати ОСОБА_1) у
суді вимоги підтримала у повному
обсязі. Пояснила, що відповідача
засуджено за вчинення ДТП, внаслідок
якої від отриманих важких травм її син
став інвалідом 1 - ої групи. Усе наявне в
сім"ї майно було продано задля
лікування позивача. Позивач після
аварії повністю змінив спосіб життя,
вимушений був покинути навчання у
Полтавському університеті економіки і
торгівлі, постійно лікується, потребує
сторонньої допомоги. Відповідач, який є
родичем, не намагається допомогти, хоча
має таку можливість. Він проживає з
мамою однією сім"єю, вони тримають
господарство, мають коні, корову.
Зазначена сума майнової та моральної
шкоди не компенсує всіх тих страждань,
що зазнав ОСОБА_1, однак частково покриє
понесені витрати.

Відповідач ОСОБА_2 визнав, що з його
вини сталося ДТП, за якою важко
травмовано позивача, а також визнав
позов у частині стягнення витрат на
лікування. Поряд з цим просив відмовити
у задоволенні позову щодо моральної
шкоди, посилаючись на те, що за своїм
матеріальним становищем він не зможе
їх сплати. Відповідач ніде не працює,
проживає з матір'ю. ОСОБА_2 не
заперечував наявність у господарстві
худоби.

Перевіривши матеріали справи, судом
встановлені обставини, які пов'язані із
відшкодуванням шкоди.

Суд розглядає позов у межах заявлених
вимог, на підставі змагальності та
диспозитивності.

Як встановлено вироком цього суду від
12.12.2013 ,ОСОБА_2, 09.09.2013 о 12-15 год., керуючи в
стані алкогольного сп'яніння мопедом
«Вайпер», поблизу с. Нова Березина
Житомирського району, порушив вимоги
п.п.10,1,10,4 Правил дорожнього руху
України, та здійснив зіткнення з
автомобілем «Шеврове- Авео». Внаслідок
ДТП пасажир мопеда ОСОБА_1 отримав
тяжкі тілесні ушкодження за ознакою
небезпеки для життя в момент
спричинення.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні даної
ДТП та засуджено за ч.2 ст. 286 КК України
на 5 років позбавлення волі з
випробуванням та іспитовим строком 3
роки (а.с. 11-12).

Пунктом 4 ст.61 ЦПК України встановлено,
що вирок у кримінальній справі
обов'язковий для суду, що розглядає
справу про цивільно - правові наслідки
дій особи, стосовно якої винесено вирок
з питань чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Отже вина
ОСОБА_2 у вчиненні ДТП є доведеною.

Виписний епікриз з історії хвороби
ОСОБА_1 узгоджується із наведеним
вироком суду щодо наявності в
останнього важкої поєднаної полі
травми. Позивач перебував та лікування
в стаціонарі з 09.09.2013 по 05.11.2013 (а.с. 7).
Позивачем надано копії чеків за
покупку ліків на загальну суму 20831 грн.
27 коп. (а.с. 13-22). За хронологічними
рамками та переліком придбаних ліків
чеки відповідають періоду лікування
ОСОБА_1 та рекомендаціям лікарів,
зазначеним у виписному епікризі.
Розмір грошових коштів, витрачених на
лікування позивача, визнав і
відповідач. Обставини визнані
сторонами, які беруть участь у справі
звільнені від доказування (ч.1 ст.61 ЦПК
України).

Довідка МСЕК від 12.03.2014 підтверджує
встановлення позивачу першої групи
інвалідності, потребу у постійному
сторонньому догляду, стаціонарному
лікуванні двічі на рік, постійного
спостереження у лікарів (а.с. 8). Окрім
цього, ОСОБА_1 06.08.2013 сплачено 2500 грн. за
підготовку фахівця у ВНЗУ «Полтавський
університет економіки і торгівлі» (а.с.
9-10), однак, внаслідок ушкодження
здоров'я на самому початку навчального
року він фактично не навчався.

За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам а також
майну фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 у відповідності до ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» застрахована не була.

Внаслідок ушкодження здоров'я з вини
відповідача, позивач тривалий час
перебував на стаціонарному лікуванні з
хірургічним втручанням, отримав
серйозне каліцтво, став інвалідом 1 - ої
групи. Це також призвело до повної
зміни життєдіяльності позивача, втрати
працездатності, погіршення умов життя,
тривалого лікування та реабілітації,
до фізичних і соціальних обмежень, що
на думку суду супроводжується
моральними стражданнями. Критерії
визначення розміру компенсації
моральної шкоди прописані в Постанові
№ 4 Пленуму Верховного Суду України
«Про судову практику у справах про
компенсації моральної (немайнової)
шкоди» від 31.03.1995 р., згідно п. 9 якої суд
визначає розмір відшкодування
моральної шкоди залежно від характеру
та обсягу страждань (фізичних,
душевних, психічних тощо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо). Суд враховує, що відповідач
проживає однією сім'єю з матір'ю, ведуть
спільне господарство, а також
ставлення відповідача до моральних
страждань ОСОБА_1, який до цього часу не
намагався будь - яким чином у грошовому
еквіваленті відшкодувати моральну
шкоду та не визнає її. Зважаючи на
викладене, виходячи із засад
розумності, виваженості й
справедливості, суд оцінює її у
грошовому виразі в сумі 180000 грн.

Керуючись: Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 16, 22, 23, 316, 1166, 1167, 1187,
1191,1201 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 33, 57, 60, 61, 79, 84,
88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов частково задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23331
грн. 27 коп. майнової шкоди та 180000 грн. на
відшкодуваня моральної шкоди, а всього
203331 грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2033
грн. 31 коп. судових витрат пропорційно
частці задоволених вимог.

В решті вимог відмовити за
недоведеністю.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області через
Житомирський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
С.Г. Баренко