Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1316/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Савельєва О. В.
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

28.05.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Дьомич Л.М.

суддів - Дуковського
О.Л.; Єгорової С.М.

з участю секретаря - Діманової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 21 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Мошоринської
сільської ради Знам'янського району
Кіровоградської області, Знам'янсьокої
районної державної адміністрації
Кіровоградської області про стягнення
орендної плати за користування
спадковим майном,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до
Мошоринської сільської ради
Знам'янського району Кіровоградської
області, Знам'янської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області про:

- солідарне стягнення з відповідачів
грошових коштів за використання
спадкового майна спадкодавця ОСОБА_3
(оренда земельної ділянки) в сумі 40 891, 62
грн.

Вимоги обґрунтував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача
ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася
спадщина, що складалася із земельної
частки (пай) № 1019 для ведення
сільськогосподарського виробництва
площею 4,728 га відповідно до
сертифікату про право приватної
власності на земельну частку (пай)
серії КР № 0192629 від 22 лютого 1998 року та
розташована на території Мошоринської
сільської ради Знам'янського району
Кіровоградської області. Згідно витягу
з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки від 15 листопада 2012 року № 010088,
виданої відділом Держкомзему у
Знам'янському районі Кіровоградської
області вартість даної земельної
ділянки складає 123914 (сто двадцять три
тисячі дев'ятсот чотирнадцять гривень)
грн.

За життя ОСОБА_4 звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті свого
рідного брата ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року та прийняв спадщину,
яка складалася з вищевказаної
земельної ділянки і належала померлому
на підставі сертифікату серії КР 0192629
виданого Знам'янською районною
державною адміністрацією
Кіровоградської області.

19 березня 2013 року рішенням
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області за ОСОБА_2
визнано право на земельну частку (пай)
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, площею 4,728 умовних кадастрових
гектарів, яка розташована на території
Мошоринської сільської ради
Знам'янського району Кіровоградської
області, належну ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на підставі
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії КР № 0192629. За ОСОБА_2
на підставі даного рішення
зареєстровано право приватної
власності на вищевказану земельну
ділянку.

Позивач звертався до Мошоринської
сільської ради Знам'янського району
Кіровоградської області з приводу
отримання інформації щодо
використання та застосування
охоронних заходів до земельної
ділянки, яка належала померлим ОСОБА_3
та ОСОБА_4 та право власності на яку в
подальшому перейшло до нього. 04 лютого
2014 року Мошоринська сільська рада
Знам'янського району повідомила
позивача, що сільська рада не займалася
накопиченням грошових коштів від
використання земельної ділянки та
розпоряджатися земельними ділянками
за межами населених пунктів може
тільки районна державна адміністрація.

ОСОБА_2 зазначає, що сума, яку повинна
сплачувати особа, що орендувала
вказану земельну ділянку з 1997 по 2013
роки становить 40891,62 грн., посадова
особа виконавчого комітету сільської
ради за наявності майна, яке потребує
управління призначає на дане майно
опікуна, проте відповідачі не надають
йому відомостей про те, хто надавав
згоду, укладав договори оренди
земельної ділянки та хто отримував
грошові кошти за користування цією
земельною ділянкою, тому відповідно і
не бажають повертати зазначені кошти
за вказаний період.

Рішенням Знам'янського районного суду
Кіровоградської області від 21 березня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача
адвоката ОСОБА_5, пояснення
представників відповідачів - Мазур С.О.
та Стах В.Ю., дослідивши письмові докази
по справі, перевіривши рішення суду у
межах доводів апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню за таких
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає зазначеним вимогам,
оскільки ґрунтується на повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в сукупності.

Відмовляючи у задоволенні позову судом
першої інстанції встановлено, що 07
жовтня 2010 року між Знам'янською
районною державною адміністрацією та
СВ ЗАТ «РОС АГРО» згідно розпорядження
голови Знам'янської районної державної
адміністрації від 21 жовтня 2009 року №
512-р укладено договір оренди земельної
ділянки № НОМЕР_1, загальною площею 4,01
га - не витребувана земельна частка
(пай) з кадровим номер :02:000:0997, який
зареєстрований у Знам'янському
міськрайонному відділі КРФ ДП «ЦДЗК» 03
листопада 2010 р. На рахунок Мошоринської
сільської ради щомісячно вносилася
орендна плата, вказаний договір оренди
укладено на 10 років. Проте, згідно п. 8
договору оренди у разі набуття
громадянином права власності на землю,
отримання державного акту на право
власності та пред'явлення його
орендарю, орендар зобов'язаний
повернути земельну ділянку в стані
придатному для користування за
цільовим призначенням. Вказане є
підставою для розірвання договору
оренди землі в односторонньому
порядку, що передбачено п. 39 договору
(а.с.43-47).

Рішенням Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 19
березня 2013 року, яке набрало законної
сили 01 квітня 2013 року за ОСОБА_2 визнано
право на земельну частку (пай) в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, площею 4,728 умовних
кадастрових гектарів, яка розташована
на території Мошоринської сільської
ради Знам'янського району
Кіровоградської області, належну
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії КР 0192629
(а.с.13-14).

25 вересня 2013 року ОСОБА_2 отримав
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно - земельну ділянку
розташовану на території Мошоринської
сільської ради Знам'янського району
Кіровоградської області кадастровий
номер :02:000:0997 для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 4,0092 га (а.с.18).

Вирішуючи, спір по суті заявлених
вимог, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що вимога
позивача про стягнення на його користь
орендної плати за користування
спадковим майном є безпідставною,
оскільки позивач договору оренди
земельної частки (паю) до отримання ним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 25 вересня 2013 року, а
саме земельну ділянку площею 4,0092 га не
укладав, тому право на орендну плату за
вказаний період з 1997 по 2012 рік він
немає.

За життя ОСОБА_3, якому належало право
на земельну частку (пай) площею 4,728
умовних кадастрових гектарів на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії КР № 0192629 та
ОСОБА_4, який прийняв спадщину після
померлого зазначену земельну частку
(пай) в оренду не передавали.

На відміну від земельної ділянки,
земельна частка (пай) є умовною часткою
земель, які належали колективному
сільськогосподарському підприємству.
Розмір даної земельної частки (паю)
визначений в умовних кадастрових
гектарах, точного місця розташування
та меж земельної частки (паю) не
встановлено. Згідно копії свідоцтва №
9971068 про право власності на нерухоме
майно, формування вищевказаної
земельної відбулося 25 вересня 2013 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції дана належна оцінка зібраним
доказам, правильно визначені
правовідносини між сторонами і
застосовані норми матеріального права,
що регулюють цей спір і здійснений
правильний висновок про
безпідставність заявлених вимог.

Відповідно до положень ст. 559, 558 ЦК в
редакції 1963 року та положень діючого
законодавства ст.ст. 1283, 1284 ЦК які
містять аналогічні норми і якими
обґрунтовує позивач заявлені вимоги і
зазначає обставини, враховуючі, що
спадщина відкрилась у 2003 році, то
державний нотаріус за місцем відкриття
спадщини або за місцезнаходженням
спадкового майна, а в населених
пунктах, де немає державної
нотаріальної контори, - посадова особа
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської Ради народних
депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії,
вживають заходів до охорони спадкового
майна, коли це потрібно в інтересах
спадкоємців, відказоодержувачів,
кредиторів або держави. Охорона
спадкового майна триває до прийняття
спадщини всіма спадкоємцями, а якщо
його не прийнято - до закінчення строку,
встановленого для прийняття спадщини.
При наявності у складі спадщини майна,
що потребує управління (жилий будинок
тощо), а також у разі пред'явлення
позову кредиторами спадкодавця до
прийняття спадщини спадкоємцями
державний нотаріус призначає
хранителя майна, а в населених пунктах,
де немає державного нотаріуса,
посадова особа виконавчого комітету
сільської, селищної, міської Ради
народних депутатів, яка вчиняє
нотаріальні дії, призначає над
зазначеним майном опікуна.

Заходи, спрямовані на охорону спадщини,
вчиняються нотаріусом або посадовою
особою органу місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини як за повідомленням юридичних
або фізичних осіб, так і за власною
ініціативою, коли це необхідно в
інтересах спадкоємців, кредиторів
спадкодавця, відказоодержувачів або
держави. Нотаріус, посадові особи на
підставі всіх обставин справи на свій
розсуд вирішують питання, чи існує така
необхідність.

Вжиття заходів до охорони спадщини є
правом, а не обов'язком. Якщо майно, яке
залишилося після смерті спадкодавця,
потребує управління нотаріус або
посадова особа органу місцевого
самоврядування на підставі ст. 1285 ЦК та
п. 195 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
укладає договір на управління
спадщиною з іншою особою.

Законодавством чітко визначені умови
підстави та порядок здійснення
охорони спадкового майна, в тому числі
і строк на який здійснюється така
охорона, Зазначені норми права не
передбачають можливості відшкодування
коштів за використання спадкового
майна, навпаки до спадкоємців може
бути заявлена вимога управителя майна
щодо відшкодування понесених витрат.

Згідно ЗУ «Про порядок виділення (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
районна державна адміністрація
наділена правом, а не обов'язком
розпоряджатися земельними частками до
моменту отримання їх власниками
державних актів на право власності на
земельну ділянку, тому вимоги
відповідача щодо стягнення коштів за
нібито здійснену господарську
діяльність на землі, що є об'єктом
спадкування не ґрунтується на нормах
права і більш того не доведено, що така
діяльність здійснювалась, враховуючі
що межі земельної ділянки не були
визначені, В матеріалах справи
міститься договір оренди земельної
ділянки від 07.10.2010 року між
Знам»янською райдержадміністрацією СВ
ВАТ «РОС АГРО» щодо передачі в
строкове платне користування земельну
ділянку яка знаходиться на території
Мошоринської сільської ради. Строком
на 10 років, але даний договір не
свідчить саме що це земельна ділянка
успадкована позивачем, стала об'єктом
договору оренди.

За безпідставністю позовних вимог, суд
першої інстанції правильно відмовив в
задоволенні звернення, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильного судового висновку.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст.
314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 21
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: