АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:
головуючого судді: Мазурик О.Ф.,
суддів: Прокопчук Н.О.,
при секретарі: Калініній Я.М.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Оболонського районного суду
м. Києва від 06 січня 2014 року про
роз'яснення рішення суду
у цивільній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житлобуд-1» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг, -
Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 06 січня 2014 року у задоволенні
заяв ОСОБА_1 про роз'яснення рішення
Оболонського районного суду міста
Києва від 19 лютого 2013 рок - відмовлено.
Не погодившись з зазначеною ухвалою
суду ОСОБА_1 та посилаючись на те, що
оскаржувана ухвала є незаконною,
оскільки порушує її доступ до
правосуддя шляхом відмови у реалізації
конституційного права на роз'яснення
рішення суду, яке для неї є
незрозумілим, просила суд апеляційної
інстанції скасувати ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 06.01.2014 та розглянути заяви про
роз'яснення рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 19.02.2013 по
суті.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначила, що в оскаржуваній ухвалі
судом не надано відповіді на жодне з
питань, постановлених у заявах про
роз'яснення рішення суду та не
зазначено для кого саме рішення суду є
зрозумілим, що свідчить про те, що заяви
про роз'яснення рішення суду не були
розглянуті судом по суті.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну
скаргу підтримала та просила
задовольнити з підстав, які наведені в
ній.

Представник позивача в судовому
засіданні просив апеляційну скаргу
відхилити, а ухвалу суду залишити без
змін.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши матеріали справи і
перевіривши ухвалу суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заяв про роз'яснення рішення суду,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19
лютого 2013 року Оболонським районним
судом міста Києва у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житлобуд-1»
(далі - ТОВ «Житлобуд-1») до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг, ухвалено
рішення про часткове задоволення
позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«Житлобуд-1» заборгованість по оплаті
житлово-комунальних послуг за період з
лютого 2007 року по серпень 2012 року
включно у розмірі 17 341 грн. 56 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

ОСОБА_1, вважаючи рішення незрозумілим,
звернулася до суду із заявами про
роз'яснення рішення суду, в яких
зазначила, що їй не зрозуміло, про які
«затверджені» у законному порядку
тарифи (ціни) у рішенні йде мова та які
конкретно тарифи (ціни) судом
застосовано на кожний вид послуг, а
саме: на послуги з централізованого
теплопостачання (опалення), на послуги
гарячого та холодного водопостачання
та на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій.
Також є незрозумілим рішення суду в
частині, де зазначено, що суд прийшов до
висновку «про наявність між сторонами
договірних відносин, за якими
відповідачка користувалася послугами
у відповідний період, які надавав їй
позивач».

За наведених обставин просила
роз'яснити наступне: які
нормативно-правові чи підзаконні акти
суд застосував при винесенні рішення
на кожний окремий вид вищевказаних
послуг; як із цих (застосованих у
рішенні) нормативно-правових актів
зареєстровано у Головному управлінні
юстиції м. Києва; в яких з цих
нормативно-правових та/або підзаконних
актах тарифи (ціни) на зазначені вище
послуги встановлені окремо по будинку
(квартирі) відповідача; який термін дії
цих нормативно-правових чи підзаконних
актів; на підставі яких
нормативно-правових чи підзаконних
актів (іншого) у будинку відповідача
змінені тарифи (ціни) на зазначені види
послуг; на підставі яких
нормативно-правових та/або підзаконних
актів (іншого) по квартирі відповідача
проведено перерахунки; на підставі
яких нормативно-правових та/або
підзаконних актів (іншого) розрахунок
за послуги з централізованого опалення
та гарячого і холодного водопостачання
по квартирі відповідача проводиться по
нормативам при наявності встановлених
внутрішньо будинкових і по-квартирних
лічильників; в якій формі укладено
договір, на підставі якого виникли
вказані у рішенні правовідносини; хто є
сторонами договору; в якому місці
укладено договорі, який його номер та
дата; який предмет договору; який
вичерпний перелік житлово-комунальних
послуг, які тарифи та їх складові на
кожну визначену в ньому послугу, яка
загальна вартість послуг обумовлена
сторонами у договорі; який порядок та
форма оплати за спожиті
житлово-комунальні послуги; який
порядок перерахунків розміру плати за
житлово-комунальні послуги у разі їх
ненадання або надання не в повному
обсязі, зниження їх якості, тощо; як
права та обов'язки сторін договору;
який порядок контролю та звіту сторін
договору; який порядок вимірювання
сторонами обсягів та визначення якості
наданих послуг; в яких точках розподілу
відбувається передача послуг від
виконавця/виробника - споживачу; який
порядок обслуговування будинкових
мереж та розподіл повноважень щодо їх
експлуатації та відновлення (ремонту);
які умови доступу в квартиру
(приміщення замовника послуг) для
усунення аварій, неполадок, огляду
мереж, зняття контрольних показників
засобів обліку, іншого; який порядок
здійснення ремонту; який порядок
складання актів-претензій за
невиконання чи виконання не в повному
обсязі умов договору; яка
відповідальність сторін та штрафні
санкції за невиконання умов договору;
який порядок вирішення спорів між
сторонами; який перелік форс-мажорних
обставин; який строк дії договору; які
умови зміни, пролонгації, припинення
дії або розірвання договору.

Відмовляючи в задоволенні заяв про
роз'яснення рішення суду, суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 19.02.2013 року є повністю зрозумілим, а
тому відсутні підстави для його
роз'яснення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Дана норма передбачає, що рішення суду
повинно бути зрозумілим. Зрозумілість
рішення полягає в тому, що його
резолютивна частина не припускає
кілька варіантів тлумачення. Суть
роз'яснення полягає в тому, що суд не
повинен давати відповідь на нові та
невирішені ним вимоги, він лише має
роз'яснити положення постановленого
ним рішення, яке нечітко ним
сформульоване, давши більш повний,
ясний, зрозумілий виклад тих
фрагментів рішення, які здебільше
знаходяться у резолютивній частині та
розуміння яких викликає труднощі.

Рішення Оболонського районного суду
міста Києва від 19 лютого 2013 року в
справі про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг не
містить варіантів різного тлумачення
резолютивної частини.

В рішенні суду чітко зазначено, яку
суму заборгованості ОСОБА_1 необхідно
сплатити за надані житлово-комунальні
послуги, а також період, за який виникла
заборгованість.

Ухвалою колегії суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва від
04 червня 2013 року рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 19.02.2013 року
залишено без змін та зазначено, що
рішення суду ухвалене на підставі
повно з'ясованих обставин у справі,
зокрема судом правильно зазначено про
наявність між сторонами договірних
відносин.

Оскільки рішення першої інстанції
викладене у відповідності до вимог
діючого процесуального законодавства,
є чітким та зрозумілим, а мотиви, з
яких суд першої інстанції виходив при
ухваленні рішення і положення закону,
яким він керувався, у повній мірі
обґрунтовано у мотивувальній частині
рішення, суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про відсутність
підстав для його роз'яснення.

Зі змісту апеляційної скарги
вбачається, що в заявах про роз'яснення
рішення суду ОСОБА_1 фактично порушує
питання про зміну рішення та внесення в
нього нових даних.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 18 грудня 2009 року № 14
«Про судове рішення у цивільній
справі» судам роз'яснено, що якщо
фактично порушено питання про зміну
рішення або внесення в нього нових
даних, у тому числі й роз'яснення
мотивів ухваленого рішення, суд
ухвалою відмовляє в роз'ясненні
рішення.

За вказаних обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що відмова
ОСОБА_1 в задоволенні заяв про
роз'яснення рішення суду не порушує
прав і охоронюваних законом її
інтересів.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Сукупність вищезазначених обставин,
аналіз та оцінка доводів апеляційної
скарги приводять до висновку, що ці
доводи не знайшли свого підтвердження
при апеляційному розгляді справи,
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1, ч. 1 ст. 312 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319,
325, 327 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 06 січня 2014 року про
роз'яснення рішення - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2605/13709/12

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3989/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Шумейко О.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.