Справа №: 398/4769/13-цЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області у складі:
судді - Нероди Л.М.,
при секретарі - Гриценку Д.С., ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою прокурора міста Олександрії
Кіровоградської області в інтересах
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
У червні 2013 року прокурор міста
Олександрії Кіровоградської області в
інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
Позов обґрунтовує тим, що 20 травня 2011
року, близько 22 години, ОСОБА_2, керуючи
автомобілем лада 210740 державний
номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на 31 км
+ 100 метрів автодороги
Київ-Луганськ-Ізварино в напрямку від
міста Знам'янки до міста Олександрія
Кіровоградської області, не обрав
безпечну для даних дорожніх умов
швидкість руху авто, внаслідок чого
допустив наїзд транспортного засобу на
велосипедиста ОСОБА_3, яка рухалася в
попутному напрямку, чим порушив вимоги
п. п. 2.3, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 10.10.2001
року № 1360, внаслідок чого потерпіла
отримала тілесні ушкодження, які
відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, як небезпечні для
життя в момент заподіяння та
знаходяться в прямому причинному
зв'язку зі смертю. Позивач просить
стягнути з відповідача моральну шкоду
у розмірі 100 000 грн. 00 коп.
У судовому засіданні прокурор та
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просили їх
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про
причини неявки у судове засідання. У
разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з'явилися в судове засідання без
Відповідач або представник
відповідача у судове засідання не
з'явилися, про час і місце розгляду
повідомлялися належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.
Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.
20 травня 2011 року, близько 22 години,
ОСОБА_2, керуючи автомобілем лада 210740
державний номерний знак НОМЕР_1,
рухаючись на 31 км + 100 метрів автодороги
Київ-Луганськ-Ізварино в напрямку від
міста Знам'янки до міста Олександрія
Кіровоградської області, не обрав
безпечну для даних дорожніх умов
швидкість руху авто, внаслідок чого
допустив наїзд транспортного засобу на
велосипедиста ОСОБА_3, яка рухалася в
попутному напрямку, чим порушив вимоги
п. п. 2.3, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 10.10.2001
року № 1360, внаслідок чого потерпіла
отримала тілесні ушкодження, які
відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, як небезпечні для
життя в момент заподіяння та
знаходяться в прямому причинному
На підставі заяви ОСОБА_2, яка міститься
в матеріалах кримінальної справи,
застосовано п. «г» ст. 1 Закону України
«Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року.
Крім того, ОСОБА_2 вказав, що вину у
скоєному злочині визнає частково.
Як вбачається зі змісту постанови
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 26.09.2011
року, ОСОБА_2 звільнено від
кримінальної відповідальності
внаслідок акту амністії, так як
обставин, які виключали б застосування
амністії відсутні. Закриття
кримінальної справи не перешкоджає
потерпілим звернутися до суду з
позовом в порядку цивільного
судочинства.
Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2,
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, батько -
ОСОБА_1, мати - ОСОБА_5.
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_3, ОСОБА_3 уклала шлюб з
ОСОБА_6, прізвище ОСОБА_3.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_4, ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_8.
Згідно висновку експерта №218 від 04.07.2011
року при проведенні судово-медичного
дослідження трупу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який міститься в матеріалах
кримінальної справи, смерть ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 настала в результаті забою
головного мозку та субарахноїдального
крововиливу як наслідок
внутрішньочерепної травми в
сукупності з комбінованим шоком, що
розвинувся внаслідок комплексу
виявлених ушкоджень, на що вказують
дані судово-медичного дослідження
викладені вище. Виявлені ушкодження в
своїй сукупності могли виникнути за
різних обставин в тому числі і у
велосипедиста при наїзді на нього
автомобіля ззаду, однак більш доцільно
остаточно судити про це можливо лише в
комплексі з матеріалами справи.
Суд дійшов висновку, що померла ОСОБА_3
була рідною донькою позивача ОСОБА_1.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК
України, вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Враховуючи те, що вина ОСОБА_2 у
вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України доведена, відомостей про
неплатоспроможність відповідача суду
не надано, а тому суд приходить до
висновку, що слід стягнути на користь
позивача в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 100 000 грн.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.
На підставі ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала,
тому суд виходить з того, що
задоволення позовних вимог в цій
частині позову повинно відповідати як
заподіяній моральній шкоді, так і
критерію справедливості.
Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 4 від 31 березня 1995 року
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається залежно
від характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
порушення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вона є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди
мають враховуватись вимоги розумності
та справедливості, а також майнового
стану цивільного відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177, 1195 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів. Моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
При визначенні розміру відшкодування
суд виходить з принципу розумності і
справедливості та вража, що розмірі
моральної шкоди 100 000 грн. 00 коп. є
обгрунтований, так як обставини за яких
вчинено злочин, тривалість моральних
страждань позивача та негативних
наслідків, які настали для позивача у
зв'язку зі смертю єдиної доньки.
З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позивачем доведено заподіяння йому
відповідачем моральної шкоди. У даному
випадку тривалість моральних
страждань є постійною, так як смерть
доньки позивача є глибокою душевною
Виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК
України принципу диспозитивності, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступних
Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Статтею 11 ЦПК України передбачено, що
суд розглядає цивільні справи на
підставі наданих сторонами доказів.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.
Стаття 58 ЦПК України встановлює, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо сторону,
на користь якої ухвалено рішення,
звільнено від оплати судових витрат, з
другою сторони стягуються судові
витрати на користь осіб, що їх понесли,
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.
Враховуючи наведене суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -
Позов прокурора міста Олександрії
Кіровоградської області в інтересах
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду у
розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 1 000 (одна тисяча)
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, особи, які
не були присутні під час проголошення
рішення можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку.

СУДДЯ:
Л.М. НЕРОДА