Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1626/14
Головуючий у 1-й інстанції: Смолка І.О.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пильщик Л.В.,

суддів:
Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: районна адміністрація
Запорізької міської ради по Жовтневому
району, Державна
архітектурно-будівельна інспекція
Державного архітектурно-будівельного
контролю Запорізької області, Головне
управління архітектури та
містобудування Запорізької міської
ради, про заборону будівництва, -

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи:
районна адміністрація Запорізької
міської ради по Жовтневому району,
Державна архітектурно - будівельна
інспекція Державного архітектурно -
будівельного контролю Запорізької
області, Головне управління
архітектури та містобудування
Запорізької міської ради, про заборону
будівництва.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що з 08 жовтня 2013 року ОСОБА_3
без отримання дозволу виконавчого
комітету місцевої ради та за
відсутності згоди володарів суміжних
приміщень проводиться будівництво
відокремленого входу у нежитлове
приміщення АДРЕСА_1, чим порушується її
право як власника квартири,
розташованої над належним
відповідачеві приміщенням. Вона не
згодна з реконструкцією нежитлового
приміщення, яку проводить відповідач,
оскільки будівельні роботи
проводяться безпосередньо під її
вікнами, без отримання технічно
обґрунтованого висновку та можуть
привести до руйнації несучих
конструкцій будинку, погіршення
цілісності і зовнішнього вигляду
фасадів, порушення вимог протипожежної
безпеки та засобів протипожежного
захисту. По вказаним причинам вона
відмовилась надати ОСОБА_3 згоду на
проведена такої реконструкції.

Посилаючись на викладене, просила суд
заборонити ОСОБА_3 проводити
будівництво відокремленого входу у
нежитлове приміщення АДРЕСА_1 з боку
вул. Анголенка у м. Запоріжжі.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 21 лютого 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, наданим доказам, допущені судом
першої інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення Жовтневого районного
суду міста Запоріжжя від 21 лютого 2014
року скасувати і ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позов.

У судове засідання апеляційного суду
Запорізької області ОСОБА_2, її
представник ОСОБА_5 не з'явилися, про
час і місце розгляду справи
повідомлені особисто під підпис, про
причини неявки суд не сповістили.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду доповідь судді,
вислухавши пояснення ОСОБА_3,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у відповідності до статті 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308
ЦПК України передбачено, що за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін, якщо визнає, що його
постановлено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що будівельні роботи по
реконструкції вхідної групи
нежитлового приміщення АДРЕСА_1
проводились ОСОБА_3 з дотриманням вимог
чинного законодавства в сфері
містобудівної діяльності.

Вказаний висновок відповідає наданим
доказам, узгоджується з нормами
матеріального права.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін
відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ч.1 ст.59 ЦПК України суд не
бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК).

Згідно зі статтею 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед установленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

ОСОБА_2, посилаючись на відсутність у
відповідача дозволу виконавчого
комітету Запорізької міської ради на
реконструкцію та заперечень
володільців суміжних приміщень,
просила заборонити ОСОБА_3 роботи по
обладнанню відокремленого виходу.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 07 травня 2010 року
набув право власності на нежитлове
приміщення АДРЕСА_1. В процесі
користування зазначеним приміщенням у
відповідача виникла необхідність у
проведенні його реконструкції в
частині обладнання відокремленого
виходу.

Частиною 1 статті 34, частиною 2 статті 36
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
передбачено, що замовник має право
виконувати будівельні роботи після
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт щодо об'єктів
будівництва, що належать до 1-Ш
категорій складності. За наявності
зареєстрованої декларації про початок
виконання будівельних робіт отримання
замовником та підрядником інших
документів дозвільного характеру до
виконання будівельних робіт та
видалення зелених насаджень у межах
будівельного майданчика не
вимагається.

11 вересня 2011 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області за
номером ЗП 03 зареєстровано
Декларацію про початок виконання
ОСОБА_3 будівельних робіт, які було
розпочато 08 жовтня 2013 року, а закінчено
23 жовтня 2013 року ( акт № 1
здачі-приймання робіт ).

В період проведення робіт по
обладнанню відокремленого виходу, 14
жовтня 2013 року, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
Запорізької області здійснювалася
позапланова перевірка дотримання
ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил.
Така ж перевірка проводилася 02 грудня
2013 року. Порушень виявлено не було.

Посилання ОСОБА_2 на те, що тріщини на
стінах у її квартирі АДРЕСА_2, з'явилися
внаслідок проведення відповідачем
будівельних робіт по обладнанню у
нежитловому приміщенні АДРЕСА_1
відокремленого виходу, не доведені
належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції повно, всебічно
з'ясував фактичні обставини справи, дав
належну оцінку доказам і дійшов
правильного висновку про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_2

Рішення відповідає нормам
матеріального і процесуального права,
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
підстав вважати, що справа вирішена
неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 21 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: