Справа № 466/8682/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

06 червня 2014 року

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді
Едера П.Т.

при секретарі
Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи ОСОБА_3 в інтересах якої діє
опікун ОСОБА_1, ОСОБА_4, Орган опіки та
піклування Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради
про припинення права на частку у
спільному майні та визнання права на
майно,

у с т
а н о в и в:

Позивач звернулась до Шевченківського
районного суду м. Львова з позовом,
котрим просила припинити право ОСОБА_2
на 1/15 частку у квартирі АДРЕСА_1 та
визнати за нею право власності на 1/15
ідеальну частку у квартирі АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що
після отримання документів на спірне
майно Відповідач ОСОБА_2 квартирою не
цікавиться, жодних витрат по утриманню
житла не несе, комунальні платежі не
сплачує, що, на думку Позивача, свідчить
про те, що вказана квартира його не
цікавить і він фактично не вчинив
жодних дій щодо здійснення права
власності. Окремо своєю незначною
часткою в спірній квартирі відповідач
повноцінно на всій розсуд та бажання
володіти не зможе, так як вищезгадане
житло є неподільним та його
успадкована частка не може бути
виділена йому в натурі. Це в свою чергу
може породжувати різні спори, що є
невиправдим по відношенню до сторін.

Тому Позивач вважає за можливе
припинити право ОСОБА_2 на його частку у
квартирі, сплативши йому грошову
компенсацію у розмірі її вартості, що
не завдасть шкоди інтересам
відповідача.

В судовому засіданні Позивач, котра
також діє і як законний представник
третьої особи ОСОБА_3 та її
уповноважений представник ОСОБА_6
позов підтримали повністю з мотивів,
викладених вище. Дали пояснення
аналогічно викладеним в позові,
просили такий задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, хоча був належним чином
повідомлений про час і місце слухання
справи, через оголошення в друкованому
засобі масової інформації, про причини
неявки суду не повідомив, а тому у
відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України,
суд вважає за можливе розглянути
справу у його відсутності. Зі згоди
сторони Позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Представник Третьої особи - Орган
опіки та піклування Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради, в судове засідання не
з'явився будучи належним чином
повідомлений про час і місце слухання
справи, суд вважає за можливе
розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторони Позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення повністю з
наступних підстав.

Згідно ст. 183 ч. 2 ЦК України неподільною
є річ, яку не можна поділити без втрати
її цільового призначення.

Згідно ст. 365 ЦК України право особи на
частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї. Суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем

вартості цієї частки на депозитний
рахунок суду.

Згідно із Свідоцтвом про право
власності від 10 квітня 2009 року,
виданого Управлінням комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради,
квартира АДРЕСА_1 належала на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 357 ЦК України
частки у праві спільної часткової
власності вважаються рівними, якщо
інше не встановлено за домовленістю
співвласників або законом. З
врахуванням вказаної норми кожен із
співвласників зазначеної квартири
володів її 1/5 ідеальною часткою.

30 серпня 2010 року помер ОСОБА_7.

Спадкоємцями його 1/5 частки у квартирі
АДРЕСА_2 були: син - ОСОБА_2, та дві доньки
- ОСОБА_1, ОСОБА_3. Кожним із спадкоємців
було успадковано по 1/15 ідеальній
частині цієї квартири.

Таким чином, після прийняття спадщини
по смерті ОСОБА_7 частки співвласників
у зазначеній квартирі розподілились
наступним чином: ОСОБА_8 належало 3/15
частки квартири; ОСОБА_3 - 4/15; ОСОБА_4 - 3/15;
ОСОБА_1 - 4/15; ОСОБА_2 -1/15.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8,
співвласник 1/5 (3/15) ідеальних часток у
вказаній квартирі, яка є матір'ю
позивача у справі ОСОБА_1 та третьої
особи ОСОБА_3

Спадкоємцем після смерті останньої
була Позивач ОСОБА_1, за заповітом від 30
травня 2011 року.

Третя особа, ОСОБА_3, є інвалідом 2 групи
внаслідок психоневрологічного
захворювання, на час смерті матері була
непрацездатною, то у відповідності до
ст. 1241 ЦК України вона успадкувала
половину частки спадкового майна, яке
належало б їй у разі спадкування за
законом (обов'язкова частка).

Спадковим майном після смерті ОСОБА_8
була 1/5 частка цієї ж квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 успадкувала 1/8 від 1/5 частки
квартири, що становить 1/40 частки, а
Позивачем успадковано 7/8 від 1/5 частки
даної квартири, що становить 7/40
ідеальних частки.

Успадковані частки у зазначеній
квартирі після смерті ОСОБА_8 становили
: ОСОБА_3 - 1/40 ідеальна частка; ОСОБА_1 - 7/40
ідеальних частки.

Після прийняття спадщини спадкоємцями
після смерті ОСОБА_7 та після смерті
ОСОБА_8 частки між співвласниками
спірної квартири остаточно стали
наступними: ОСОБА_3 належить 35/120 (4/15 + 1/40)
ідеальних частки, що становить 23,45 кв.м.
від загальної площі квартири; ОСОБА_4 -
24/120 (1/5 або 3/15) частки, що становить 16,08
кв.м.; ОСОБА_1 - 53/120 (4/15 + 7/40) частки, що
становить 35, 51 кв.м.; ОСОБА_2 - 8/120 (1/15)
частки, що становить 5, 36 кв.м.

Спірна квартира розташована на 7
поверсі 9-ти поверхового будинку,
складається із 4 кімнат та кухні (1-а
кімната - 17.4 кв.м., 2-га кімната 9.2 кв.м., З
-я кімната 11.4 кв. м., 4-а кімната 11.9 кв. м.).
Загальна площа становить 80,4 кв.м., а
житлова - 49.9 кв.м. Із врахуванням
вказаної вище 8/120 частки відповідача у
даній квартирі, що становить 5, 36 кв.м.
від загальної площі квартири, така
частка є незначною, та не може бути
виділена йому в натурі, оскільки
кімнати такої площі немає в наявності і
реальному поділу зазначене житло не
підлягає.

В судовому розгляді справи не
спростовано доводів Позивача, що
Відповідач близько 30 років проживає у
м. Києві. Після отримання документів на
зазначене спадкове майно Відповідач
квартирою не цікавиться, жодних витрат
по утриманню житла не несе, хоча за
вимогами ст.360 ЦК України співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів).

Окремо своєю незначною часткою в
спірній квартирі відповідач
повноцінно на всій розсуд та бажання
володіти не зможе, так як це житло є
неподільним та його успадкована частка
не може бути виділена йому в натурі, що
в свою чергу може породжувати різні
спори, що є невиправдим по відношенню
до сторін.

Крім цього, Позивач здійснює догляд за
сестрою, ОСОБА_3, яка хворіє на психічне
захворювання, а також є її опікуном
згідно рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 19.06.2008 року.

Реєстрація права власності на 1/15
ідеальну частку за відповідачем у
квартирі АДРЕСА_1 інтереси позивача та
третіх осіб на стороні позивача, які
несуть витрати, здійснюють та надалі
хочуть здійснювати заходи щодо
утримання квартири в цілому.

Висновком № 018/14 від 11 квітня 2014 року
будівельно-технічної експертизи,
проведеною за ухвалою суду,
встановлено, що ринкова вартість 1/15
частини квартири АДРЕСА_1 становить 3831
у.о. ( $ США).

З оглянутого в судовому засіданні
оригіналу платіжного доручення №162
від 16.05.2014 р. встановлено, що Позивачем
внесено на депозит суду грошові кошти в
розмірі сумі 48 200 грн., як компенсацію
вартості частки відповідачки в спірній
квартирі (копія на а.с.110).

В судовому засіданні встановлено, що
спірна квартира є неподільною, частка,
належна відповідачці є незначною і не
може бути виділена в натурі, спільне
володіння і користування є неможливим,
оскільки відповідачка проживає за
межами України, а припинення її права
власності на таку частку є не завдасть
істотної шкоди її інтересам, оскільки
нею буде отримано належну компенсації
вартості її частки.

Відповідно до вимог ст. ст. 4,10,11,60,61,213
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненнями
фізичних та юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
в справі. Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях. Рішення
суду обґрунтовується лише тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Оцінюючи наявні у справі докази в їх
сукупності, враховуючи вищенаведене,
суд вважає, що позовні вимоги є
підставними, обґрунтованими та
підлягають до задоволення

Керуючись ст. ст. 1, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 114, 158,
169, 208, 212-216, 224, 226 ЦПК України, ст. ст. 183, 319,
365 ЦК України, суд,-

в и р
і ш и в:

Позов задоволити.

Припинити право ОСОБА_2 на 1/15 частку у
квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/15
ідеальну частку у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з депозитного рахунку
Територіального управління державної
судової адміністрації у Львівській
області в користь ОСОБА_2 кошти, в сумі 48
200 грн. (сорок вісім тисяч двісті),
внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунок
суду.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: П. Т. Едер