АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6143/14 Справа № 2/93
Головуючий у 1 й інстанції -
Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного
провадження

06 червня 2014 року

06 червня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя судової
палати з цивільних справ

апеляційного суду
Дніпропетровської області Прозорова
М.Л.,

ознайомившись з матеріалами
апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 січня 1993 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права власності на
70/100 частин домоволодіння, виділення в
натурі, визначення порядку
користування земельною ділянкою; за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
права власності на 3/6 частини
домоволодіння, виділу в натурі та
визначення порядку користування
земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л
А:

ОСОБА_2 28 травня 2014 року звернулась до
суду із апеляційної скаргою, в якій
просить поновити їй строк на
апеляційне оскарження рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 січня 1993 року,
посилаючись на тяжку хворобу ОСОБА_4,
внаслідок якої він був визнаний
недієздатним.

Розглянувши клопотання про поновлення
строку, матеріали справи, вважаю, що не
має підстав для задоволення клопотання
про поновлення строку із наступних
підстав.

Згідно з ч.1 ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Поважність причин пропуску цього
строку ОСОБА_2 не навала, її доводи не є
підставою для визнання пропуску із
поважних причин.

Так, із матеріалів справи вбачається,
що 20 січня 1993 року Кіровським районним
судом м. Дніпропетровська ухвалено
рішення по справі (т.1 а.с.238-248).

На вказане рішення 17 лютого 1993 року
ОСОБА_2, яка діяла в інтересах ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу, яка ухвалою
колегії суддів у цивільних справах
Дніпропетровського обласного суду
була залишена без задоволення, а
рішення - залишено без змін (т.1 а.с.267-269).

Таким чином, ОСОБА_2 майже на протязі
20-ти років знала про існування
оскаржуваного рішення суду, більш того
своїм право на оскарження вона
скористалася ще в 1993 році.

Відповідно до ст. 38 ЦПК України сторона,
третя особа, особа, яка відповідно до
закону захищає права, свободи чи
інтереси інших осіб, а також заявники
та інші заінтересовані особи в справах
окремого провадження (крім справ про
усиновлення) можуть брати участь у
цивільній справі особисто або через
представника.

Статтею 44 ЦПК України визначено, що
представник, який має повноваження на
ведення справи в суді, може вчиняти від
імені особи, яку він представляє, усі
процесуальні дії, що їх має право
вчиняти ця особа.

За таких обставин, на підставі ст. 73 ЦПК
України, вважаю, що не має підстав для
поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення суду.

Керуючись ст.ст. 73,294 ЦПК України, суддя,
-

У Х В А Л
И Л А:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
апеляційного провадження за
апеляційною скаргою на рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 січня 1993 року.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Суддя
М.Л.
Прозорова