Справа №582/71/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - Діска А.Б.Номер провадження
22-ц/788/993/14 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Білецького О. М., Кононенко О.
Ю.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3
на рішення Недригайлівського
районного суду Сумської області від 09
квітня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Акціонерного
товариства " Український інноваційний
банк ", третя особа - Відділ державної
виконавчої служби Недригайлівського
районного управління юстиції Сумської
області про визнання права власності
на автомобіль та виключення його з акту
арешту та опису,

В С Т А Н
О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом та просила
визнати за нею право власності на
автомобіль та виключити його з акту
арешту та опису. Свої вимоги мотивує
тим, що під час шлюбу з відповідачем
ОСОБА_4 вони придбали автомобіль
ВАЗ-21150, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1. 27 листопада 2013 року за борги її
чоловіка, відповідача по справі ОСОБА_4,
перед ОСОБА_5 та АТ " Український
іноваційний банк ", автомобіль
затримано в с. Кліментово
Охтирського району Сумської області,
описано та накладено арешт. На даний
час автомобіль знаходиться на
штрафмайданчику Недригайлівського РВ
УМВС України в Сумській області.
Рішенням Недригайлівського районного
суду Сумської області від 29 березня 2010
року за нею визнано право власності на
1/2 частину указаного автомобіля. ВДВС
Недригайлівського РУЮ провів його
оцінку та повідомив про реалізацію на
прилюдних торгах за 26370 грн. Вважає,
арешт та продаж автомобіля порушує її
законні права, так як вона бажає мати у
своїй власності цей автомобіль, внесла
на депозитний рахунок суду половину
вартості спірного автомобіля - 13185 грн.
У зв'язку з наведеним просила позов
задовольнити.

Рішенням Недригайлівського районного
суду Сумської області від 09 квітня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Повернуто ОСОБА_3 грошові кошти в сумі
13185 грн., внесені 27 березня 2014 року на
депозитний р/р 0459 ТУ ДСА України
в Сумській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість ухваленого рішення,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення її
позову.

Вказує, що суд 1-ї інстанції своїм
рішенням не захистив її законні права
як співвласника неподільного рухомого
майна, а фактично позбавив можливості
у передбачений законом спосіб набути
право власності на автомобіль.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтримали
доводи апеляційної скарги, пояснення
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8, який
заперечував проти скарги, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність й обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення -
скасуванню з постановленням нового
рішення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що позовні вимоги про визнання
права власності на весь автомобіль не
можуть бути задоволені, оскільки
позивачка вже є власником 1/2 частини
спільного майна, її право ніким не
оспорюється. Крім того, суд вважав, що
позивач не довела, що грошові кошти,
внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА
України в Сумській області, є власними
коштами позивачки, а вартість майна суд
вважав неостаточною та такою, що може
бути збільшена при продажу
автомобіля з прилюдних торгів.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками
місцевого суду з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення місцевого
суду відповідає не в повному обсязі.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що перебуваючи у
зареєстрованому шлюбі, позивачка
ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 придбали
автомобіль ВАЗ-21150, 2005 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, право
власності на який було зареєстровано
за ОСОБА_4

На виконанні у ВДВС Недригайлівського
РУЮ знаходиться зведене виконавче
провадження №34335161 про стягнення з
ОСОБА_4 заборгованості на користь
ОСОБА_5 та АТ " Український іноваційний
банк ".

27 листопада 2013 року державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Недригайлівського
районного управління юстиції у
Сумській області Заїкою Р.П. було
накладено арешт на вказаний
автомобіль, про що складено
відповідний акт опису й арешту майна (
а.с. 7-8 ).

Рішенням Недригайлівського районного
суду Сумської області від 29 березня 2010
року, яке набрало законної сили, за
ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2
частину спірного автомобіля.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо річ є неподільною. Суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному
майні за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про визнання за позивачем права
власності на весь автомобіль, суд
першої інстанції немотивовано
поставив під сумнів належність
позивачці внесених на депозит суду
грошових коштів, а також зазначив, що
вартість автомобіля не є остаточною.
Проте такі висновки суду не
ґрунтуються на законі та суперечать
наявним у справі доказам.

Зокрема, із матеріалів справи
вбачається, що постановою державного
виконавця від 28 листопада 2013 року було
призначено суб'єкта оціночної
діяльності для визначення ринкової
вартості описаного майна. Незалежна
оцінка здійснена оцінювачем ОСОБА_9,
який має кваліфікаційне свідоцтво
НОМЕР_3 від 19.02.2005 року та сертифікат
№11-5676/13 від 03.12.2013 року.

Відповідно до висновку суб'єкта
оціночної діяльності, вартість майна
боржника складає 26370 грн.

Клопотань про проведення іншої оцінки (
експертизи ) автомобіля відповідачами
в судах обох інстанцій не заявлялося.
Так у засіданні суду апеляційної
інстанції обговорювалося питання
щодо можливості призначення
товарознавчої експертизи, однак її
проведення представник ОСОБА_5 - ОСОБА_8
( який не згоден з вищевказаними
висновками оцінювача ) визнав
недоцільним.

Таким чином, виходячи з принципу
диспозитивності цивільного
судочинства ( ст.ст. 11 та 60
ЦПК ), колегія суддів виходить із
наявних у справі доказів та вважає,
що визначена висновком вартість
спірного майна належними доказами не
спростована. Ставити під сумнів
даний висновок достатніх підстав не
має, ОСОБА_9 має відповідну освіту та
несе передбачену законом
відповідальність за достовірність
своїх висновків.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_3
подала довідку про доходи з якої
вбачається, що вона працює і отримує
доходи, тому у колегії суддів відсутні
підстави вважати, що внесені позивачем
кошти їй не належать. До висновків
суду першої інстанції з цього
питання належить віднестися
критично, оскільки достатніх мотивів
у рішенні не наведено.

Згідно зі ст.ст. 16, 319 та 391 ЦК України,
а також ст. 60 Закону України "
Про виконавче провадження ", позивачка
має право вимагати зняття арешту зі
спірного майна.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції не врахував те, що
право позивача, як одного із
співвласників неподільного рухомого
майна вже порушено, так як спірний
автомобіль арештовано та вилучено на
штрафмайданчик Недригайлівського РВ
УМВС України. Оскільки порушення
права позивачки носить триваючий
характер, тому строки звернення до
суду за захистом права порушені не
були.

Таким чином, із матеріалів
справи вбачається, що наявні
передбачені ст. 365 ЦК України
підстави для припинення права
власності відповідача ОСОБА_4 на
частку у спірному майна на підставі
позову іншого співвласника, зі
сплатою відповідної грошової
компенсації.

Позивачка обґрунтовано
скористалася цією правовою
процедурою. Можливість вибору
способу набуття права власності на
майно ( ст. 365 ЦК України або ст.ст. 60,
62 Закону України " Про виконавче
провадження " ) належить саме
позивачці, як співвласнику майна.
Законом не передбачено її обов»язок
брати участь у прилюдних торгах з
продажу арештованого майна боржника (
співвласника ).

За таких обставин, у
відповідності до п. 3) та п. 4) ч. 1 ст.
309 ЦПК України, колегія суддів дійшла
до висновку про необхідність
скасування рішення місцевого суду з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Оскільки даний спір виник у зв'язку з
невиконанням відповідачем ОСОБА_4
своїх грошових зобов'язань, а також
враховуючи те, що спір полягає у
припиненні права даного відповідача на
частку у спільному майні за вимогою
іншого співвласника, інші відповідачі
права та інтереси позивача не
порушували, то судові витрати потрібно
покласти на відповідача ОСОБА_4

На підставі ст. 88 ЦПК України,
належить стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243 гривні 60
копійок за розгляд справи в суді
1-ї інстанції та 121 гривню 80 копійок
за розгляд справи в апеляційному суді.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Недригайлівського районного
суду Сумської області від 09 квітня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
грошову компенсацію належної йому на
праві власності 1/2 частини автомобіля
ВАЗ-21150, 2005 року випуску, номер двигуна
НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_4, державний
номер НОМЕР_1 в сумі 13 185 гривень.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2
частину автомобіля ВАЗ-21150, 2005 року
випуску, номер двигуна НОМЕР_2, номер
кузова НОМЕР_4, державний номер НОМЕР_1,
визнавши право власності на автомобіль
ВАЗ-21150, 2005 року випуску, номер двигуна
НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_4, державний
номер НОМЕР_1 за ОСОБА_3.

Зняти арешт з автомобіля ВАЗ-21150, 2005
року випуску, номер двигуна НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_4, державний номер
НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 243
гривні 60 копійок судового збору за
розгляд справи в суді 1-ї інстанції та 121
гривню 80 копійок за розгляд справи в
апеляційному суді.

Зобов'язати ТУ ДСА України в Сумській
області виплатити ОСОБА_4 грошові кошти
в сумі 13185 гривень, внесені 27 березня 2014
року на депозитний р/р 0459 ОСОБА_3.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -