Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №275/153/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Коваленко
Віктор Костянтинович
Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Худякова А.М., Шевчук
А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Капустинської Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
до Дивинської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області про визнання недійсним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії, за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на рішення Брусилівського районного
суду Житомирської області від 29 квітня
2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 звернувся до суду з даним
позовом.

Зазначав, що 20 січня 2014 року позивач
звернувся із клопотанням до сесії
Дивинської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в
приватну власність площею 0,6131 га для
ведення особистого селянського
господарства, яка розташована по
АДРЕСА_1.

Рішенням тридцятої сесії шостого
скликання Дивинської сільської ради
Брусилівського району від 05 лютого 2014
року позивачу відмовлено в задоволенні
клопотання. Підставою для відмови
слугувало те, що на вказаній земельній
ділянці по генеральному плану
забудови села знаходиться частина
земельної ділянки під будівництво та
обслуговування жилого будинку.

Надати позивачу до рішення сесії
сільської ради копію генерального
плану забудови села Дивин сільська
рада не змогла. Тому, на думку позивача,
є всі підстави вважати, що генеральний
план забудови села взагалі не
виготовлявся і рішення сесії сільської
ради про відмову в задоволенні
клопотання про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою є
незаконним та необґрунтованим.

За наведених обставин, представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив визнати
недійсним та скасувати рішення
тридцятої сесії шостого скликання
Дивинської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області від 05 лютого 2014 року та
зобов'язати відповідача вирішити його
клопотання про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність площею 0,6131 га для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована по вул. Калинівка в с.
Дивин Брусилівського району.

Рішенням Брусилівського районного
суду Житомирської області від 29 квітня
2014 року у позові представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу. Посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що суд першої
інстанції задовольнив клопотання
позивача про витребування
документації генерального плану
забудови села Дивин для підтвердження
чи спростування заперечень
відповідача про те, що на вказаній
земельній ділянці по генеральному
плану забудови села, яку позивач
просить надати йому, знаходиться
частина земельної ділянки під
будівництво та обслуговування
житлового будинку, але відповідач не
надав таких документів. Проте суд не
дослідивши вказаного документу
прийняв рішення про відмову у позові.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Статтями 116, 118 ЗК України передбачені
підстави набуття права на землю та
порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 у січні 2014 року звернувся до
сесії Дивинської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області із заявою про надання дозволу
на виготовлення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
приватну власність площею 0,6131 га для
ведення особистого селянського
господарства, яка розташована по
АДРЕСА_1.

Рішенням тридцятої сесії шостого
скликання Дивинської сільської ради
Брусилівського району від 05 лютого 2014
року позивачу відмовлено в задоволенні
клопотання у зв'язку з тим, що на
вказаній земельній ділянці по
генеральному плану забудови села
знаходиться частина земельної ділянки
під будівництво та обслуговування
жилого будинку.

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позову суд першої
інстанції визнав доведеним наявність
вказаних обставин, що слугували
підставою для відмови позивачу у
наданні дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки. Такий висновок суду
зроблений на підставі наданого
відповідачем витягу з генерального
плану забудови села Дивин, який
досліджено в судовому засіданні (а.с.17,
18).

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
представник позивача посилається на
те, що суд першої інстанції витребував,
однак не дослідив генеральний план
забудови села, оскільки відповідач
такого суду не надав.

Проте, доказів, які б спростовували
висновок відповідача щодо наявності
обставин, на підставі яких відмовлено у
наданні дозволу на виготовлення
проекту землеустрою, стороною позивача
суду не надано, як і не надано доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Крім того, в процесі апеляційного
розгляду справи відповідно до ст.168 ЦПК
України будь - яких клопотань з приводу
витребування доказів, які на думку
сторони позивача не були надані суду
першої інстанції, а саме генерального
плану забудови села, до апеляційного
суду останніми не спрямовано. А тому
справа розглядається в межах
визначених ст.303 ЦПК України.

З огляду на наведене колегія суддів
визнає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом
норм матеріального права і
порушення норм процесуального
права, які передбачені нормами ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстави
для його скасування та задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315
ЦПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Брусилівського районного суду
Житомирської області від 29 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді