У Х В А Л А

іменем україни

14 травня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, комунального
підприємства «Мелітопольське
міжміське бюро технічної
інвентаризації», товариства з
обмеженою відповідальністю «Гаста»,
третя особа - приватний нотаріус
ОСОБА_6, про визнання прилюдних торгів,
свідоцтва про придбання майна
незаконними та зобов'язання скасувати
реєстровий запис про реєстрацію права
власності за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 09 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 05 червня 2009 року на виконання
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 лютого 2005 року проведено
прилюдні торги з продажу Ѕ частини
житлового будинку АДРЕСА_1, переможцями
яких визнано ОСОБА_5 та ОСОБА_4
Посилаючись на порушення, які були
допущені як при призначенні прилюдних
торгів, так і при їх проведенні, які
вплинули на результати торгів, позивач
просив визнати прилюдні торги та
свідоцтво про придбання майна від 05
червня 2009 року недійсними.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 серпня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 09 жовтня 2013
року, у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_3 пропустив трирічний строк
позовної давності, оскільки про
проведення прилюдних торгів був
обізнаний ще у червні 2009 році, а
звернувся до суду із позовом у грудні
2012 року.

Відхиляючи апеляційну скаргу позивача
та залишаючи рішення районного суду
без змін, суд апеляційної інстанції
погодився із доводами та висновками
суду першої інстанції про пропуск
позивачем строку позовної давності та,
крім того, вказав на безпідставність
позову, оскільки була реалізована
частина житлового будинку, яка не
виключена з-під арешту.

Проте повністю з такими висновками
апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судове рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що 05 червня 2009 року
на виконання рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 лютого 2005 року проведені
прилюдні торги з продажу Ѕ частини
житлового будинку АДРЕСА_1, переможцями
яких визнано ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на
порушення, які були допущені як при
призначенні прилюдних торгів, так і при
їх проведенні у червні 2009 року, які, на
його думку, вплинули на результат
торгів.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

При цьому відмовити в позові через
пропуск без поважних причин строку
звернення до суду можливо лише в тому
разі, коли позов є обґрунтованим. У разі
безпідставності позовних вимог при
пропуску строку звернення до суду в
позові належить відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову з
підстав пропуску строку позовної
давності, суд апеляційний суд на
наведене уваги не звернув та не
встановив обґрунтованості позову
ОСОБА_3, а, навпаки, вказав на
безпідставність його позову. Отже, суд
апеляційної інстанції відмовив у
задоволенні позову одночасно з причин
пропуску позивачем строку позовної
давності та з підстав
необґрунтованості позову.

Вище викладене свідчить про те, що суд
апеляційної інстанції припустився
порушень норм процесуального права,
котрі згідно із ч. 2 ст. 338 ЦПК України є
підставою для скасування ухвали
апеляційного суду з направленням
справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 09 жовтня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Умнова

І.М. Фаловська