Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2014 Справа №607/5601/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі :

головуючого
Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик
О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
відповідачів таким, що втратили право
на користування житловим приміщенням
-квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що вона є власником даної квартири.
Відповідачі більше десяти років за
даною адресою не проживають, коштів на
утримання квартири та оплату
комунальних послуг не надають.
Реєстрація відповідачів за даною
адресою позбавляє її, як інваліда ІІ-ї
групи, отримати субсидію, що зумовлює
для неї додаткові матеріальні затрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримала повністю та
просить суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явилися, і не повідомили
суд про причину своєї неявки, хоча
належним чином повідомлялися про дату,
час та місце судового розгляду, що
підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України
якщо суд не має відомостей про причину
неявки в судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, або
причину неявки визнано неповажною, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів та постановляє
заочне рішення, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК
України.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив

Згідно із витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно №20632910 від
20.10.2008 року, виданого ТзОВ «Міське бюро
технічної інвентаризації» та
Реєстраційного посвідчення від 02.12.1991
року, реєстраційний номер 136, виданого
Тернопільським міським бюро технічної
інвентаризації, ОСОБА_1, на підставі
договору купівлі-продажу від 29.11.1991 р.,
на праві приватної власності, належить
квартира АДРЕСА_1.

Як вбачається із Довідки №б/н від 10.04.2014
р., виданої ДП «Східний масив Плюс», у
квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані:
ОСОБА_1, її колишній чоловік - ОСОБА_4,
онук - ОСОБА_2, дружина онука - ОСОБА_3,
онука - ОСОБА_5, правнуки - ОСОБА_6 та
ОСОБА_7.

Як встановлено в судовому
засіданні із пояснень позивачки та
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_9
відповідачі по справі більше десяти
років у спірній квартирі не проживають,
коштів на утримання житла та оплату
комунальних послуг не надають. На
протязі цього часу до позивачки
жодного разу не навідувалися, там
відсутні їх особисті речі. Будь-яких
перешкод у користуванні квартирою їм
ніхто не чинив.

Як вбачається із актів
обстеження проживання осіб у квартирі
АДРЕСА_1 від 14.08.2013 року, 18.03.2014 року,
11.12.2013 року, складених комісією в складі
представників
житлово-експлуатаційного підприємства
«Східний масив», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
зазначеній квартирі тривалий час не
проживають.

Разом з тим, на даний час ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не знялись із реєстраційного
обліку із квартири АДРЕСА_1, що створює
перешкоди позивачці ОСОБА_1 в
користуванні вказаним житлом.

Таким чином, суд вважає, що
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без
поважних причин, понад один рік не
проживають за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК
України, член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд
приходить до переконання, що в даному
випадку мають місце порушення прав
позивача ОСОБА_1., як власника спірної
квартири, зі сторони відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які залишаються
зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_1, і
які підлягають захисту, шляхом
визнання відповідачів такими, що
втратили право на користування
вказаним житловим приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 405 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, такими,
що втратили право на користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуте
Тернопільським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан