Справа № 750/2522/14
Провадження № 2/750/1085/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

10 червня 2014 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова в складі:

головуючого судді - Супруна О.П.,

при секретарі - Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Чернігівської
міської ради про визнання права
власності,

третя особа - Об'єднання
житлово-будівельних кооперативів м.
Чернігова,

в с т а н о в и в:

07.03.2014 року позивачі звернулися до суду
з позовом до відповідача, в якому
просять:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартириАДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частину квартириАДРЕСА_1.

Свій позов позивачі обґрунтовують тим,
що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
відкрилася спадщина, до складу якої
увійшла ? частини кооперативної
квартири АДРЕСА_1, яка повністю
виплачена спадкодавцем у 1991 році та
видано реєстраційне посвідчення від
14.01.1992 на право особистої власності.
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями
першої черги. ОСОБА_1, яка відмовилась
від спадщини на користь ОСОБА_2, також
має право ? частину спірної квартири як
спільне майно подружжя. Нотаріус
відмовив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, оскільки останніми не було
надано правовстановлюючий документ на
спірну квартиру. Тому позивачі просять
суд визнати за ними право власності на
квартиру АДРЕСА_1 у вищевказаних
частках.

В судове засідання позивачі,
представники відповідача та третьої
особи не з'явились, про час та місце
розгляду справи оповіщені у
встановленому законом порядку, просили
справу розглядати без їх участі,
представник відповідача при вирішенні
спору поклалася на розсуд суду,
представник третьої особи вважає позов
таким, що підлягає задоволенню, про що
подали письмові заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
30.06.1999(а.с.5).

Згідно свідоцтва про одруження серії
ЯФ № 507259, виданого Пісковською
сільрадою Чернігівського району
Чернігівської області,ОСОБА_2 та ОСОБА_1
одружилися 22.01.1956.

Від даного шлюбу мають двох дітей -
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвами про народження серії
НОМЕР_2 від 20.12.1962 та серії НОМЕР_3 від
06.04.1957 відповідно (а.с.7-8).

ОСОБА_2 при укладенні шлюбу з ОСОБА_5
змінила своє прізвище на прізвище
чоловіка - «ОСОБА_2» (а.с. 6).

У поданій у Першу чернігівську
державну нотаріальну контору заяві від
10.11.1999 ОСОБА_1 відмовилась від належної
їй частки спадкового майна, що
залишилось після смерті померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка - ОСОБА_4, на
користь дочки - ОСОБА_2

Згідно довідки № 21114 КП «Чернігівське
МБТІ» від 05.12.2013,право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в цілому належить
ОСОБА_4 на підставі реєстраційного
посвідчення від 14.01.1992 (а.с. 19).

Реєстраційним посвідченням
Чернігівського обласного виробничого
об'єднання технічної інвентаризації
від 14.01.1992 посвідчено, що кооперативна
квартира АДРЕСА_1 зареєстрована в
цілому за ОСОБА_4 на праві особистої
власності на підставі довідки № 4153 від
18.12.1991, виданої ЖЕКом
житлово-будівельних кооперативів про
повністю виплачену квартиру.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи, спадкоємцями майна померлого
ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За зверненням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
Чернігівської районної державної
нотаріальної контори із заявами про
видачу свідоцтв про право на спадщину
за законом на спірну квартиру
постановою державного нотаріуса
Завалієвої В.В. від 25.03.2013 № 812/02-31
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії.

Відповідно до вимог ст. ст. 60, 63
Сімейного кодексу України та ст. 22
Кодексу про шлюб та сім'ю Української
РСР, чинного на час придбання спірної
квартири, майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить йому на праві
спільної сумісної власності; дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України,
у разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону
України «Про власність», член
житлового, житлово-будівельного,
дачного, гаражного чи іншого
кооперативу або товариства, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані йому в користування,
набуває права власності на це майно.

Отже, суд вбачає підстави для
задоволення позову ОСОБА_1 про визнання
за нею прав власності на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що
спадкування є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла, до інших осіб (спадкоємців).

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» встановлено, що у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження. Свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством.

Суд зауважує, що відповідно до статті 2
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень, що супроводжується внесенням
даних до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону,
право власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

З наведеного вбачається, що право
власності, що набуте на відповідне
нерухоме майно до набрання чинності
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», набувається в
порядку, який існував на час його
набуття, а не виникає у зв'язку із
здійсненням державної реєстрації
права власності на нього в порядку,
передбаченому цим законом, яка є лише
офіційним визнанням державою такого
права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону
України «Про власність», член
житлового, житлово-будівельного,
дачного, гаражного чи іншого
кооперативу або товариства, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані йому в користування,
набуває права власності на це майно.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок
спадкоємця звернутися за свідоцтвом
про право на спадщину на нерухоме
майно. Оскільки після прийняття
спадщини у вигляді пайових внесків та
сплати пайового внеску у повному
обсязі ОСОБА_2 не зареєстрував речове
право на нерухомість в органах
державної влади, як було встановлено
діючим на той час законодавством,
позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як його
спадкоємці позбавлені можливості
отримати свідоцтва про право на
спадщину в нотаріальній конторі та
зареєструвати за собою відповідне
речове право, що підтверджується
відмовою державного нотаріуса у
вчиненні вказаної нотаріальної дії.

За вказаних обставин та вимог чинного
законодавства України суд не вбачає
перешкод для визнання за позивачами
права власності на об'єкт нерухомого
майна, а саме: 1/2 частки квартири
АДРЕСА_1.

Проте, враховуючи відмову ОСОБА_1 від
належної їй частки спадкового майна на
користь ОСОБА_2, суд не вважає за
можливе визнати за дітьми спадкодавця
право власності на спірну квартиру по
1/4 частці за кожним. Так, за ОСОБА_2
належить визнати право власності на 1/3
частку квартири (1/6 частка квартири
ОСОБА_2 + 1/6 частка ОСОБА_1, від якої вона
відмовилась), а за ОСОБА_3 - на 1/6 частку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 294 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Чернігівської міської ради про
визнання права власності -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1, що належала
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування на 1/6 частку
квартири АДРЕСА_1, що належала
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.П. Супрун