Справа № 2-1638/12 Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/1659/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 4
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Мельника Я.С.

при секретарі:Лопатюк В.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_2, Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 26 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа: Публічне акціонерне
товариство «Альфа- Банк» про виділення
майна, визнання права власності,
припинення права власності,
зобов'язання вчинити дії, та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про розподіл майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в
суд із вказаним позовом, який в ході
розгляду справи уточнив та доповнив
і просив розділити майно подружжя
наступним чином:

виділити йому та визнати за ним
право власності на земельну ділянку
площею 0,1498 га, яка розташована по
АДРЕСА_2, припинити право власності
ОСОБА_5 на цю земельну ділянку,
виділити ОСОБА_2 житловий будинок
загальною площею 405,2 кв.метрів,
житловою площею 90,6 кв.метрів, який
розташований по АДРЕСА_2, припинити
право власності ОСОБА_5 на вказаний
житловий будинок, виділити ОСОБА_4
квартиру АДРЕСА_1, автомобіль марки
Mitsubisi ASX, державний номер НОМЕР_1,
залишити за ОСОБА_2 зобов'язання по
кредитному договору від 5.06.2008 року в
повному обсязі та припинити
зобов'язання ОСОБА_4 по цьому
кредитному договору.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що за
час сумісного проживання у шлюбі із
ОСОБА_5 вони за спільні кошти
подружжя придбали наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_1, зареєстровану на
ім.'я відповідача;

- земельну ділянку площею 0,1498 га, яка
розташована по АДРЕСА_2,
зареєстровану на підставі договору
купівлі-продажу на ім.'я відповідача;

- автомобіль марки Mitsubisi ASX, державний
номер НОМЕР_1 зареєстрований на ім.'я
відповідача;

- здійснили часткове будівництво
житлового будинку, розташованого на
земельній ділянці площею 0,1498 га, яка
розташована по АДРЕСА_2, ступінь
готовності якого на час припинення
сторонами ведення спільного
господарства орієнтовно складав 90%.

Сторони припинили ведення спільного
господарства в грудні 2011 року.
Посилався на те, що при проведенні
оцінки майна, а саме житлового
будинку експертом і судом не
враховано вказані обставини і не
проведено оцінку станом на грудень
2011 року, оскільки з цього часу в
будівництво будинку вкладались лише
особисті кошти позивача. Також
ОСОБА_5 10.10.2012 року зареєструвала на
своє ім.'я право власності на
вказаний житловий будинок, який при
подачі позову вважався об'єктом
незавершеного будівництва. Крім
цього при поділі майна просив
врахувати і розділити між подружжям
зобов'язання по сплаті кредиту в
сумі 508 000грн. перед ПАТ «Альфа-банк»,
залишивши виконання цих зобов'язань
за ним.

В серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулась
із зустрічним позовом, який уточнила
і просила поділити майно, набуте у
шлюбі із ОСОБА_2 в рівних частках
наступним чином: виділити їй
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,
вартістю 560 000грн. ОСОБА_2 просила
виділити автомобіль марки Mitsubisi ASX,
державний номер НОМЕР_1 вартістю 198
730грн., земельну ділянку площею 0,1498 га,
яка розташована по АДРЕСА_2, вартістю
222 738грн., двоповерховий житловий
будинок, розташований по АДРЕСА_2,
загальною площею 400 кв.метрів вартістю
2 324 227грн. і стягнути з ОСОБА_2 на її
користь грошову компенсацію вартості
майна у спільній сумісній власності
в розмірі 1 372 847грн.

Вимоги за зустрічним позовом
обґрунтовувала тим, що вказане майно
було придбано сторонами за час
спільного проживання у шлюбі, проте
на час вирішення спору домовленості
із відповідачем щодо поділу цього
майна не досягнуто.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 26
грудня 2013 року первісний і зустрічний
позови задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
12 частину житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_2 під
літ «А» загальною площею 506,6 кв.м,
житловою площею 113,3 кв.м, сарай під
літерою «Б» площею 21,6 кв.м; на 12
земельної ділянки площею 0,1498 га, яка
розташована по АДРЕСА_2, кадастровий
номер :01:001:0024; на 12 частину
квартириАДРЕСА_1; на 12 частину
автомобіля марки Mitsubisi ASX, державний
номер НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
12 частину житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_2 під
літ «А» загальною площею 506,6 кв.м,
житловою площею 113,3 кв.м, сарай під
літерою «Б» площею 21,6 кв.м; на 12
земельної ділянки площею 0,1498 га, яка
розташована по АДРЕСА_2, кадастровий
номер :01:001:0024; на 12 частину
квартириАДРЕСА_1; на 12 частину
автомобіля марки Mitsubisi ASX, державний
номер НОМЕР_1.

В решті позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким заявленим ним позов
задовольнити в повному обсязі,
зустрічний позов залишити без
розгляду, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального і процесуального
права.

Зокрема в доводах апеляційної скарги
зазначає про те, що суд в порушення
вимог ст.123 ЦПК України прийняв
зустрічну позовну заяву після
початку розгляду по суті та після
того, як ухвалою суду від 27 червня 2012
року постановив ухвалу про залишення
зустрічного позову без розгляду.

Також апелянтом вказано, що суд
вийшов за межі первісного і
зустрічного позовів, залишивши у
спільній частковій власності об'єкти
спільної сумісної власності
подружжя.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Альфа-Банк» просить рішення суду в
частині визнання за ОСОБА_2 права
власності на 12 частину земельної
ділянки площею 0,1498 га, яка розташована
по АДРЕСА_2, кадастровий номер
:01:001:0024 скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в цій частині
позову відмовити, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права в цій частині
позовних вимог.

Зокрема в доводах апеляційної скарги
зазначає, що суд не врахував, що в
забезпечення зобов'язань ОСОБА_2 за
кредитним договором, укладеним між
ним і Банком 5.06.2008 року між Банком і
ОСОБА_4 було укладено договір
іпотеки, за яким остання передала в
іпотеку нерухоме майно - земельну
ділянку площею 0,1498 га, яка розташована
по АДРЕСА_2, кадастровий номер
:01:001:0024, право власності на яку
посвідчується Державним актом,
виданим на ім.'я ОСОБА_4

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів
апеляційних скарг та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційних скарг
із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовів, суд першої
інстанції виходив із того, що за
час сумісного проживання у шлюбі
сторони набули наступне майно, яке є
їх спільною сумісною власністю
подружжя:

домоволодіння, яке складається із
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_2 під літ «А»
загальною площею 506,6 кв.м, житловою
площею 113,3 кв.м, та надвірні і
господарські будівлі, ринковою
вартістю 2 324 227грн., земельну ділянку
площею 0,1498 га, яка розташована по
АДРЕСА_2, кадастровий номер
:01:001:0024 ринковою вартістю 222
738грн., квартиру АДРЕСА_1 ринковою
вартістю 565 972грн., автомобіль марки
Mitsubisi ASX, державний номер НОМЕР_1
ринковою вартістю 198 730,28 грн.

Також судом встановлено, що у шлюбі
ОСОБА_2 на підставі кредитного
договору із ЗАТ «Альфа-Банк»,
укладеного 5.06.2008 року, отримав
кредитні кошти в сумі 508 000грн. і в
забезпечення кредитного договору
ОСОБА_4 передано в іпотеку нерухоме
майно, а саме земельну ділянку площею
0,1498 га, яка розташована по АДРЕСА_2,
кадастровий номер :01:001:0024.

Визнавши за кожною із сторін право
власності по 12 кожен із об'єктів
майна подружжя, суд зазначив, що так
як кожен із подружжя просив виділити
у свою власність окремий вид
рухомого чи нерухомого майна, тобто
неподільну річ, з врахуванням
положень ч.4,5 ст.71 Сімейного кодексу
України не отримав обов'язкової
згоди іншого з подружжя на отримання
грошової компенсації та попередньо
жодна із сторін не внесла
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду, тому вимоги
кожної із сторін щодо виділення
кожному із подружжя у власність
окремого майна не підлягають
задоволенню.

Відмовляючи в частині вимог
первісного позову щодо залишення за
ОСОБА_2 зобов'язань по кредитному
договору від 5.06.2008 року в повному
обсязі та припинення зобов'язань
ОСОБА_4 по цьому кредитному договору,
суд виходив із того, що це
суперечить умовам кредитного
договору, положенням цивільного
законодавства щодо підстав
припинення зобов'язання та призведе
до порушень прав ПАТ «Альфа-Банк».

Колегія суддів погоджується із
такими висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Відповідно до ст.71 Сімейного кодексу
України майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

2. Неподільні речі присуджуються одному
з подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

4. Присудження одному з подружжя
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на майно, зокрема на житловий
будинок, квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

5. Присудження одному з подружжя
грошової компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Згідно із роз'ясненнями, наданими в
п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та
поділ спільного майна подружжя» №11
від 21.12.2007 року, вирішуючи питання про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
зокрема неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

За відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови
звернення подружжя (одного з них) до
суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив
таких дій, а неподільні речі не можуть
бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Судом першої інстанції встановлено,
що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1995
року.

Від сумісного проживання у шлюбі
мають двох неповнолітніх дітей: сина
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2.

За період сумісного проживання у
шлюбі сторони набули наступне
майно:

домоволодіння, яке складається із
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_2 під літ «А»
загальною площею 506,6 кв.м, житловою
площею 113,3 кв.м з надвірними і
господарськими будівлями, ринковою
вартістю 2 324 227грн., яке відповідно до
свідоцтва про право власності від
10.10.2012 року зареєстровано на праві
приватної власності за ОСОБА_4 (том 2
а.с.50), земельну ділянку площею 0,1498 га,
яка розташована по АДРЕСА_2,
кадастровий номер :01:001:0024,
ринковою вартістю 222 738грн., власником
якої відповідно до державного акту
на право приватної власності на
земельну ділянку зазначена ОСОБА_4
(том 1 а.с.8), квартиру АДРЕСА_1 ринковою
вартістю 565 972грн., придбану за
договором купівлі-продажу від 11
квітня 1997 року на ім.'я ОСОБА_4,
автомобіль марки Mitsubisi ASX, державний
номер НОМЕР_1, ринковою вартістю 198 730,28
грн., придбаний 27.01.2012 року на ім.'я
ОСОБА_4

За час сумісного проживання у шлюбі
5 червня 2008 року ОСОБА_2 і ЗАТ
«Альфа-Банк», правонаступником якого
є ПАТ «Альфа-Банк» уклали кредитний
договір, за яким Банк надав ОСОБА_2
кредит в сумі 508 000грн. із цільовим
використанням на власні потреби. (том
1 а.с.40).

В забезпечення зобов'язання
позичальника за цим кредитним
договором між Банком і ОСОБА_4
укладено іпотечний договір, за яким
ОСОБА_4 передала в іпотеку нерухоме
майно: земельну ділянку площею 0,1498 га,
яка розташована по АДРЕСА_2,
кадастровий номер :01:001:0024. (том 1
а.с.36-39).

Суд прийшов до вірного висновку, що
вказане майно відповідно до ст.ст.60, 61
Сімейного кодексу України є
спільною сумісною власністю
подружжя.

Встановлено, що сторони не досягли
згоди щодо поділу спільного майна.

Приймаючи до уваги, що кожен із
подружжя просив виділити у його
особисту власність окремий об'єкт
спільної сумісної власності: ОСОБА_2 -
земельну ділянку площею 0,1498 га, яка
розташована по АДРЕСА_2, житловий
будинок загальною площею 405,2
кв.метрів, житловою площею 90,6
кв.метрів, який розташований по
АДРЕСА_2, а ОСОБА_4 - трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, проте кожна із
сторін відповідно до ч.ч.4,5 ст.71

Сімейного кодексу України не
отримала обов'язкової згоди іншого з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попередньо не внесла
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду, суд прийшов
до законного і обґрунтованого
висновку про неможливість реального
поділу майна у визначений ними
спосіб, визнав ідеальні частки
подружжя по 12 частині за кожним і
залишив майно у їх спільній
частковій власності.

Погоджується колегія суддів також із
висновками суду в частині
відсутності підстав задоволення
первісного позову щодо залишення за
ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним
договором та припинення зобов'язань
ОСОБА_4 по кредитному договору.

З врахуванням вимог ст.ст.60,61,65
Сімейного кодексу України, роз'яснень,
наданих в п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства
при розгляді справ про право на
шлюб, розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» №11 від 21.12.2007 року при
поділі майна враховуються також
борги подружжя та правовідносини, що
виникли в інтересах сім'ї ( ч.4 ст.65СК).

Встановлено і підтверджується
належними доказами, що за час
сумісного проживання у шлюбі ОСОБА_2
за кредитним договором із ЗАТ
«Альфа-Банк» 5 червня 2008 року отримав
від Банку кредитні кошти в сумі 508
000грн., які є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.598 ЦК України

1. Зобов'язання припиняється частково
або у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

2. Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

З врахуванням вказаних вимог закону
та положень кредитного договору,
зобов'язання за кредитним договором
виникли між Банком та ОСОБА_2 і діють
до повного виконання позичальником
взятих на себе зобов'язань по
поверненню кредиту та відсотків за
користування ним до 5.06.2018 року.

Що стосується зобов'язань ОСОБА_4
перед ПАТ «Альфа-Банк», то в неї
виникли і діють зобов'язання на
підставі іпотечного договору від
5.06.2008 року.

Таким чином, суд правильно зазначив,
що такі вимоги ОСОБА_2 суперечать
умовам кредитного договору,
положенням цивільного законодавства
щодо підстав припинення зобов'язання
та призведе до порушень прав ПАТ
«Альфа-Банк».

Крім цього, оскільки суд реальний
поділ майна подружжя не провів,
залишив його у спільній частковій
власності подружжя із визначенням
часток по 12 частині за кожним,
позивачем за первісним позовом не
надано доказів про розмір боргів
перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним
договором, то борги перед Банком не
можуть враховуватись у спосіб,
визначений позивачем.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і передбачених законом підстав
для його скасування при
апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 на
те, що суд в порушення вимог ст.123
ЦПК України прийняв зустрічну
позовну заяву після початку розгляду
по суті та після того, як ухвалою
суду від 27 червня 2012 року постановив
ухвалу про залишення зустрічного
позову без розгляду не
заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.123 ЦПК України
відповідач має право пред'явити
зустрічний позов до початку розгляду
справи по суті.

2. Зустрічний позов приймається до
спільного розгляду з первісним
позовом, якщо обидва позови
взаємопов'язані і спільний їх розгляд є
доцільним, зокрема, коли вони виникають
з одних правовідносин, або коли вимоги
за позовами можуть зараховуватися, або
коли задоволення зустрічного позову
може виключити повністю або частково
задоволення первісного позову.

Як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_4 звернулась в суд із
зустрічним позовом вперше 27.03.2012
року, а розгляд справи по суті було
призначено на 28 березня 2012 року.

Ухвалою суду від 27.06.2012 року
зустрічний позов залишено без
розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦПК України
особа, заяву якої залишено без
розгляду, після усунення умов, що були
підставою для залишення заяви без
розгляду, має право звернутися до суду
повторно.

1.08.2012 року ОСОБА_4 повторно звернулась
із зустрічною позовною заявою і як
вбачається із журналу судового
засідання від 1.08.2012 року (том 1
а.с.167-168) зустрічна позовна заява
прийнята до спільного розгляду з
первісним позовом.

Та обставина, що суд першої
інстанції відповідно до ч.3 ст.123 ЦПК
України не постановив ухвалу про
об'єднання справ за первісним і
зустрічним позовом в одне
провадження, на думку колегії суддів
є порушенням норм процесуального
права, проте воно не призвело до
неправильного вирішення справи.

Доводи апелянта на те, що суд вийшов
за межі позовних вимог, так як
сторони не заявляли вимог щодо
залишення у спільній частковій
власності об'єктів спільної сумісної
власності подружжя є
необґрунтованими, так як суд у
своєму рішенні навів мотиви
неможливості поділу майна, що є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя.

Вказане майно є неподільними речами,
сторони не дотримались порядку
припинення права на частку у
спільному майні, передбаченого ст.365
ЦК України та порядку поділу
неподільної речі, передбаченої ч.ч. 4, 5
ст. 71 Сімейного кодексу України.

Доводи апелянта на неправильність
висновків суду щодо відмови в позові
про залишення за ОСОБА_2 зобов'язань
за кредитним договором та припинення
зобов'язань ОСОБА_4 по кредитному
договору є необґрунтованими і
спростовуються висновками судів
першої та апеляційної інстанції.

Інші доводи апелянта на
невідповідність висновку експертизи
в частині встановлення вартості
домоволодіння підлягають відхиленню,
оскільки суд першої інстанції
реальний поділ майна подружжя не
провів і залишив його у спільній
частковій власності подружжя.

Доводи апеляційної скарги ПАТ
«Альфа-Банк» на порушення норм
матеріального і процесуального
права в частині визнання за ОСОБА_2
право власності на 12 частину
земельної ділянки площею 0,1498 га, яка
розташована по АДРЕСА_2, кадастровий
номер :01:001:0024 є необґрунтованими
із наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується
належними доказами, що земельна
ділянка площею 0,1498 га, яка розташована
по АДРЕСА_2, кадастровий номер
:01:001:0024, була набута на підставі
договору купівлі-продажу від 23.09.2006
року на ім.'я ОСОБА_4, тобто за час
сумісного проживання сторін у шлюбі
і є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, незважаючи на
те, що державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку виданий на ім.'я ОСОБА_4

Визнання судом за ОСОБА_2 права
власності на 12 частину вказаної
земельної ділянки не порушує прав
ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до вимог
ст.ст.6, 33 Закону «Про іпотеку»,
положень іпотечного договору від
5.06.2008 року на задоволення
забезпечених вимог за рахунок
предмета іпотеки.

Керуючись ст.ст.308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 і Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 26
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: