справа №474/838/13-ц
П. №2/474/54/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05.06.2014 року
смт Врадіївка

Врадіївський районний суд
Миколаївської області у складі :

головуючого судді Сорочан А. В.

секретар судового засідання
Євтушок Є В.

з участю представників позивача -
Толкачова С. М. та Глотова О. В.

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

представника відповідача
Кривоозерської селищної ради - ОСОБА_16

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Товариства з додатковою
відповідальністю« Агротранс» до
ОСОБА_3, Кривоозерської селищної ради
Кривоозерського району Миколаївської
області про визнання частково
недійсними рішення Кривоозерської
селищної ради від 01.06.2007 року №12 та від
29.09.2009 року №14, визнанні недійсним
договору оренди земельної ділянки від
26.10.2009 року та усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

у серпні 2011 року ВАТ « Агротранс»,
правонаступником якого є товариство з
додатковою відповідальністю «
Агротранс» звернулося до
Кривоозерського районного суду з
позовом до ОСОБА_3, Кривоозерської
селищної ради про визнання частково
недійсними рішень Кривоозерської
селищної ради №12 від 01 червня 2007 року
«Про надання дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки» та №14 від 29 вересня
2009 року «Про затвердження проекту
землеустрою та надання земельної
ділянки», визнання недійсним договору
оренди землі, укладеного між ОСОБА_3 та
Кривоозерською селищною радою, та
покладення обов»язку на ОСОБА_3 не
вчиняти перешкод « Агротранс» у
користуванні земельної ділянкою,
користувачем якої він є згідно
Державного акту на право користування
землею серії І-МК №001619 від 05 листопада
1999 року.

З 16 жовтня 2013 року вказана справа
перебуває у провадженні Врадіївського
районного суду.

У позовній заяві позивач послався на ті
обставини, що на підставі рішення
Кривоозерської селищної ради від 15
жовтня 1999 року ВАТ « Агротранс» було
передано в постійне користування
земельну ділянку площею 3, 048 га для
розміщення виробничої бази та земельна
ділянка площею 0, 865 га для розміщення
промислового ринку( в т. ч. промисловий
ринок - 0,438 га; автомобільний ринок - 0,262
га; автостоянка - 0,165 га), на що був
виданий Державний акт на право
постійного користування землею № 001619
від 5 листопада 1999 року, який був
зареєстрований у Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею № 138. 8 вересня 2004
року він подав заяву до Кривоозерської
селищної ради , де просив, у зв'язку з
продажем приміщення ОСОБА_7
розташованого на території
підприємства, закріпити за нею ділянку
розміром 30*10, на якому знаходилося дане
приміщення. На підставі даної заяви
Кривоозерська селищна Рада (рішення
від 28.09.2004 року № 4 п.18) припинила право
користування земельною ділянкою 0,03 га
біля АДРЕСА_1 ВАТ ' Агротранс" у зв'язку з
продажем приміщення. При цьому жодного
Акту про прийом передачу земельної
ділянки не складалося і земельна
ділянка не передавалася. 25 листопада 2004
року Кривоозерська селищна Рада
прийняла рішення №6, яким відмінила п.18
рішення Кривоозерської селищної Ради
від 28.09.2004 року № 4 про припинення права
користування земельною ділянкою 0,03 га
по АДРЕСА_1 та скасовано п.42 рішення 16-ої
сесії 4 скликання від 28.09.2004 року № 5 "Про
надання земельної ділянки 0,03 га по
АДРЕСА_1 ОСОБА_7 для

обслуговування приміщення у зв'язку з
неналежним оформленням документів.
Вдруге він звернувся до Кривоозерської
селищної ради із письмовою заявою 19
квітня 2005 року про зняття з
підприємства земельної ділянки
розміром (10*35) 0,035 га за адресою АДРЕСА_2.
За вказаною заявою жодних змін до
Державного акту внесено не було, з
рішенням про припинення права
користування Кривоозерська селищна
рада його не знайомила, а тому
припинення права користування на
вказану земельну ділянку за його
заявою не відбулося. У 2009 році він
вирішив територію товариства
загородити і тоді відповідачка ОСОБА_3
та її чоловік ОСОБА_11 стали цьому
перешкоджати, шляхом вивантаження на
частині земельної ділянки бетонних
плит. Від ОСОБА_11 він довідався, що
земельна ділянка 347 кв.м. по АДРЕСА_1
передано ОСОБА_3 Кривоозерською
селищною радою згідно договору оренди
від 26.10.2009 року у користування строком
на 49 років. Вважаючи, що рішеннями
порушене його право як законного
землекористувача, він просив визнати
частково недійсними рішення
Кривоозерської селищної ради №12 від 01
червня 2007 року «Про надання дозволу
ОСОБА_3 на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки» та №14 від 29 вересня 2009 року
«Про затвердження проекту землеустрою
та надання земельної ділянки », визнати
недійсним договір оренди землі,
укладеного між ОСОБА_3 та
Кривоозерською селищною радою, та
покласти обов»язок на ОСОБА_3 не
вчиняти перешкод « Агротранс» у
користуванні земельної ділянкою,
користувачем якої він є.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
повністю та просили їх задовольнити з
огляду на встановлені судом обставини.
При цьому позивач пояснив, що про
порушене право він довідався вже у 2009
році, коли чоловік відповідачки завіз
на його територію бетонні плити для
будівництва магазину. Земельна
ділянка, яка надана ОСОБА_3 в оренду для
комерційних цілей загальною площею 347
кв. м., адреса за договором АДРЕСА_1, є
частиною земельної ділянки, яка
фактично знаходиться по АДРЕСА_2 та є у
користуванні « Агротранс». Будь-яких
змін до Державного акту ні селищною
радою, ні іншим органом не вносилось.
Припинення на частину його земельної
ділянки не відбулось, а тому
Кривоозеська селищна рада не мала
права передавати вказану земельну
ділянку іншим особам. З 2009 року, частина
земельної ділянки, яка надана ОСОБА_3,
не використовується орендарем за
призначенням. Межі земельної ділянки
на місцевості землевпорядною
організацією встановлені не були,
погодження з ним, як суміжним
землекористувачем, проведено не було.
Окрім того, надаючи в оренду частину
його земельної ділянки для розміщення
магазину ОСОБА_3, Кривоозерська селищна
рада порушила низку норм, в тому числі
заборону будівництва в зоні охорони
електричних мереж - проходження
високовольтної ЛЕМ. На даний час
чоловік відповідачки чинить
«Агротранс» перешкоди у законному
землекористуванні шляхом завезення
бетонних плит на земельну ділянку для
будівництва магазину, частину яких на
момент розгляду справи він вже забрав.
Тому позивач просив позовні вимоги
задовольнити повністю.

Представник Кривоозерської селищної
ради позовні вимоги не визнав та просив
у задоволенні позову відмовити. При
цьому він послався на законність
припинення права користування за
письмовою заявою голови правління ВАТ
« Агротранс» Толкачова С. М. від 19
квітня 2005 року про зняття з
підприємства земельної ділянки
розміром (10*35) 0,035 га за адресою АДРЕСА_2.
Припинення відбулося на частину
земельної ділянки, яка раніше була у
користуванні «Агротранс», припинення
відбулось у порядку передбаченому ст.
ст. 141, 142 ЗК України та вказана земельна
ділянка перейшла у власність
Кривоозерської селищної ради, що
давало право у подальшому передати
земельну ділянку іншому
землекористувачеві відповідно до
договору оренди від 26.10.2009 року, яким
виявилась ОСОБА_3 та яка письмово
звернулася до селищної ради з питання
надання її в користування земельної
ділянки строком на 49 років. Державний
акт 1999 року, відповідно до якого «
Агротранс» використовує земельну
ділянку, є недійсним з огляду на зміни в
земельному законодавстві. Межові знаки
на місцевості при виготовленні
документації із землеустрою по
земельній ділянці, наданій ОСОБА_3 в
оренду, були встановлені законно, а
тому підстав для не погодження проекту
землеустрою та укладення договору
оренди із ОСОБА_3 , у них не було. Все
відбулось у законний спосіб.

Представник відповідачки ОСОБА_3
позовні вимоги не визнав та просив у
задоволенні позову відмовити повністю.
Він вважає, що позивач пропустив строк
позовної давності встановлений
законом, а тому просив суд застосувати
цей строк за письмовою заявою сторони.
Також він послався на те, що будь-яких
належних доказів щодо порушення права
землекористувача « Агротранс», до суду
надано не було. Відповідачка у законний
спосіб виготовила всю документацію на
земельну ділянку, яка раніше
використовувалась позивачем та право
на яку було припинено за його
добровільною заявою, а тому рішення та
договір оренди є законними.

Представник третьої особи- відділ
Дерземагенства у Кривоозерському
районі, який був залучений судом до
участі у справі, позовні вимоги не
визнав. При цьому суду підтвердив, що
будь-яких змін до Державного акту на
землю І-МК №001619 від 05.11.1999 року,
виданого «Агротранс» Кривоозерською
селищною радою, не вносилось. Вся
земельна ділянка відповідно до цього
акту знаходиться у користуванні «
Агротранс», місце розташування
земельної ділянки АДРЕСА_2. Земельна
ділянка, яка надана у користування
ОСОБА_3 відповідно до договору оренди,
що пройшов державну реєстрацію,
знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Чи саме
ця частина земельної ділянки раніше
використовувалась « Агротранс» вона
сказати не може через неможливість
встановлення межових знаків. У відділі
наявний примірник договору оренди,
який містить акт прийому передачі
земельної ділянки, акт встановлення
меж земельної ділянки в натурі,
кадастровий план та ситуаційну схему
земельної ділянки, які з представником
« Агротранс» не погоджувались.

Заслухав пояснення осіб, які беруть
участь у справі, показання свідків
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_9,
дослідив письмові докази по справі,
судом встановлені наступні обставини.

На підставі рішення Кривоозерської
селищної ради від 15 жовтня 1999 року ВАТ «
Агротранс» було передано в постійне
користування земельну ділянку площею 3,
048 га для розміщення виробничої бази та
земельна ділянка площею 0, 865 га для
розміщення промислового ринку( в т. ч.
промисловий ринок - 0,438 га;
автомобільний ринок - 0,262 га;
автостоянка - 0,165 га), на що був виданий
Державний акт на право постійного
користування землею № 001619 від 15
листопада 1999 року, який був
зареєстрований у Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею № 138 та
встановлені зовнішні межі
земелекористування. Земельна ділянка
площею 0, 865 га розташована в межах
території Кривоозерської селищної
ради по АДРЕСА_2. ( Т.1 а. с.19, 27-33)

8 вересня 2004 року голова правління ВАТ «
Агротранс» Толкачов С. М. звернувся з
письмовою заявою до Кривоозерської
селищної ради, яка зареєстрована за вх.
№338 /2-15, у якій просив, у зв'язку з
продажем приміщення розташованого на
території підприємства, ОСОБА_7,
закріпити за нею ділянку розміром 30*10 м,
на якому знаходилося дане приміщення. (
Т.1 а. с. 24)

На підставі даної заяви Кривоозерська
селищна Рада (рішення від 28.09.2004 року № 4
п.18) припинила право користування
земельною ділянкою 0,03 га біля АДРЕСА_1
ВАТ ' Агротранс" у зв'язку з продажем
приміщення. ( Т.1 а. с. 22)

25 листопада 2004 року Кривоозерська
селищна Рада прийняла рішення №6, яким
відмінила п.18 рішення Кривоозерської
селищної Ради від 28.09.2004 року № 4 про
припинення права користування
земельною ділянкою 0,03 га по АДРЕСА_1 у
зв'язку з неподанням належних
документів (Т.1 а. с. 23)

Вдруге голова правління ВАТ «
Агротранс» Толкачов С. М. звернувся до
Кривоозерської селищної ради із
письмовою заявою за вх. №193/2-15 19 квітня
2005 року про зняття з підприємства
земельної ділянки розміром (10*35) 0,035 га
за адресою АДРЕСА_2. ( Т.1 а. с. 26)

На підставі даної заяви 28 квітня 2005
року рішенням 19-ї сесії 4-го скликання
Кривоозерської селищної ради №8 ( п.15)
було припинено право користування на
частину земельної ділянки площею 0.035 га
ВАТ « Агротранс», яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_2. Контроль за
виконанням цього рішення покладено на
постійну комісію селищної ради з
питань АПК, земельних ресурсів,
екології, навколишнього середовища та
соціального розвитку села. Підставою
припинення на частину земельної
ділянки «Агротранс» за вказаною
адресою є добровільна відмова

«Агротранс» від права користування( Т.1
а. с. 25, 285, 286, показання ОСОБА_16, ОСОБА_12).

Будь-яких змін щодо розділу,
виділення частини земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_2, що використовується «
Агротранс», ні Кривоозерською селищною
радою, ні « Агротранс» до Державного
акту внесено не було. Повідомлення про
припинення на частину земельної
ділянки до органів державної
реєстрації Кривоозерською селищною
радою не направлялось. Частина
земельної ділянки залишилась юридично
у користуванні « Агротранс» та на
вказану земельну ділянку
землекористування в «Агротранс» не
припинилось. На даний час кадастровий
номер земельної ділянки не
сформований. (Державний акт на право
постійного користування землею І-МК
№001619 від 05.11.1999 року, план зовнішніх меж
землекористування, ситуаційна схема
узгодження до Акту, Додаток до акту про
встановлення меж в натурі від 28 жовтня
1999 року, збірний кадастровий план, лист
Державного інспектора від 06.10.2009 року,
Акт перевірки дотримання земельного
законодавства від 28.04.2014 року,
показання представника третьої особи,
свідків ОСОБА_12, ОСОБА_16)

26.02.2007 року із письмовою заявою до
Кривоозерської селищної ради за
вх.№157/2-15 звернулась жителька АДРЕСА_3
ОСОБА_3, в якій просила надати земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_1 в оренду на
49 років з послідуючим викупом, під
будівництво магазину ( Т.1 а. с. 44)

01 червня 2007 року №12 рішенням 8-ї сесії
5-го скликання Кривоозерської селищної
ради дано дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_3 для комерційного
використання під розміщення магазину
площею 0, 035 га, яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 в оренду строком на 49
років з послідуючим викупом за рахунок
земель фонду Кривоозерської селищної
ради ( п.3), зобов»язано ОСОБА_3 замовити
в землевпорядній організації
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, який
подати для розгляду та затвердження в
установленому порядку ( Т.1 а. с. 130- 132)

25.09.2009 року ОСОБА_3 звернулася до
Кривоозерської селищної ради з
письмовою заявою за вх№735/2-15, в якій
просила затвердити проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
площею 347 м2 для роздрібної торгівлі та
комерційних послуг ( розміщення
магазину)( Т.1 а. с. 45)

Відповідно до поданої заяви ОСОБА_3, 29
вересня 2009 року рішенням 17-ї сесії 5
скликання Кривоозерської селищної
ради №14 було затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки розроблений приватним
підприємством « Мередіан» та надано в
оренду строком на 49 років з подальшим
викупом громадянці ОСОБА_3 за рахунок
земель комерційної діяльності
земельну ділянку площею 347 м.кв. за
адресою АДРЕСА_1, для роздрібної
торгівлі та комерційних послуг (
розміщення магазину). Встановлено
розмір орендної плати за земельну
ділянку 277 грн. 60 коп. за рік,
зобов»язано Циктор замовити в
землевпорядній організації технічну
документацію із землеустрою щодо
складання плану до договору оренди
земельної ділянки, після чого укласти
договір оренди земельної ділянки з
Кривоозерською селищною радою. Також
землевпорядну організацію зобов»язано
здійснити встановлення меж земельних
ділянок в натурі згідно проекту
землеустрою. ( Т.1 ст. 133-136)

З письмових доказів - Акту прийому
передачі земельної ділянки, акту
встановлення меж земельної ділянки в
натурі від 15 жовтня 2009 року, що не
містить підпису інженера ПП «Меридіан»
ОСОБА_13, землевпорядника Кривозерської
селищної ради ОСОБА_16, кадастрового
плану та ситуаційної схеми земельної
ділянки, що надається в оренду ОСОБА_3,
які не містять підпису погодження з
«Агротранс», які були надані до суду з
оригіналом договору оренди від 26.10.2009
року представником третьої особи, та
які узгоджуються з показаннями свідка
ОСОБА_13, судом встановлено, що фактично
меж земельної ділянки, що передавалась
ОСОБА_3 в оренду, в натурі на місцевості
проведено не було, межові знаки
встановленого зразку, якими закріплені
межі земельної ділянки загальною
площею 347 кв. м в АДРЕСА_1, представнику
замовника - ОСОБА_3 не передавались, що є
порушенням Закону України « Про
землеустрій» та вимог Гл. 31 ЗК України.

Судом встановлено, що саме та частина
земельної ділянки розміром 0,035 га за
адресою АДРЕСА_2, на яку на думку
представників відповідачів, за
добровільною заявою голови правління
ВАТ « Агротранс» Толкачова С. М. було
припинено право користування частини
земельної ділянки, яка перебуває у
користуванні « Агротранс» відповідно
до Державного акту 1999 року, була
передана в оренду ОСОБА_3 розміром 347 кв.
строком на 49 років відповідно до
договору оренди від 26.10.2009 року. Вказані
обставини у судовому засіданні
підтвердили, як Голова Кривоозерської
селищної Ради ОСОБА_12, землеворядник
ОСОБА_16 та інженер ПП «Меридіан»
ОСОБА_13 Чому в договорі оренди була
вказана адреса АДРЕСА_1, вони пояснити
не змогли.

Як вбачається з інформаційних довідок
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, прав власності на
нерухоме майно, сформованих державним
реєстратором станом на 08.04.2014 року, за
адресою АДРЕСА_1 знаходиться
багатоквартирний будинок, що
підтверджується також довідкою
Первомайського МБТІ №46 від 11.05.2011 року.
За адресою АДРЕСА_2 відомості у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно відсутні.

Відповідно до Довідок з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, сформованих
державним реєстратором станом на 04.12.2013
року, відомості про ОСОБА_3 та її
чоловіка ОСОБА_11 відсутні.

Згідно довідки начальника відділу
освіти Кривоозерської районної
державної адміністрації №1414-15/02-05 від
26.11.2013 року, ОСОБА_3 працює на посаді
вчителя світової літератури
Бурилівської ЗОШ І-ІІІ ступенів з 15.08.1992
року.

Як вбачається з договору оренди землі
від 26.10.2009 року, що укладено між
Кривоозерською селищною радою
Кривоозерського району Миколаївської
області та ОСОБА_3, який зареєстрований
Кривоозерським реєстраційним відділом
Миколаївської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК», про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 02.11.2009
року за №12, в оренду ОСОБА_3 було
надано земельну ділянку для
комерційних послуг - роздрібної
торгівлі та розміщення магазину.
Фактично з 26.10.2009 року умови договору не
виконуються через спірні відносини,
які склались між «Агротранс» та ОСОБА_11
щодо побудови останнім магазину.

Згідно листа державного інспектора з
контролю за використанням та охороною
земель від 06.10.2009 року, який було надано
« Агротранс» ще до укладення
оспорюваного договору оренди,
інспектором було винесено ОСОБА_3
офіційне попередження про
недопустимість використання земельної
ділянки до моменту набуття права
користування вказаною земельною
ділянкою.

Як вбачається з актів перевірок
дотримання вимог земельного
законодавства від 29.04.2014 року,
складеного державним інспектором
сільського господарства на території
Миколаївської області Запорожець А. О.,
встановити фактичне використання
земельних ділянок та ймовірність
нашарування однієї земельної ділянки
на іншу неможливо через відсутність у
«Агротранс» номерів кадастрових
земельних ділянок щодо Державних актів
1999 року та відсутність у обох сторін
встановлених межових знаків. На
земельній ділянці наданій ОСОБА_3
існують обмеження у користуванні
земельною ділянкою, оскільки через
дану земельну ділянку прокладено ЛЕМ
напругою 10 КВ. На даній земельній
ділянці розташовано об»єкт МАФ без
фундаменту.

Таким чином, встановив вказані
обставини, суд приходить до висновку,
що між сторонами склались спірні
правовідносини у зв»язку з припиненням
Кривоозерською селищною радою права
користування ВАТ « Агротранс»
земельною ділянкою по АДРЕСА_2 та
передачу цієї земельної ділянки у
оренду ОСОБА_3 строком на 49 років, з
метою комерційного використання, на
підставі договору оренди від 26.10.2009
року, який зареєстровано
Кривоозерським реєстраційним відділом
Миколаївської регіональної філії ДП «
Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 02.11.2009 року №
012.

Встановив вказані обставини та
відповідні їм правовідносини, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню на підставі наступного.

Так, відповідно до Конституції України,
яка має найвищу юридичну силу, держава
забезпечує захист прав усіх суб»єктів
права власності і господарювання,
соціальну спрямованість економіки. Усі
суб»єкти права власності рівні перед
законом. Кожен має право, зокрема,
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. ( ст.
ст. 8, 12, 13 Конституції) Згідно із ст. 41
Конституції ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Стосовно права постійного
користування земельними ділянками діє
механізм

захисту, гарантований статтями 13, 14, 41, 55
Конституції України.

Згідно зі ст. ст. 13, 14 Конституції
України, ст. ст. 177, 181, 324, гл. 30 ЦК України
земля та земельні ділянки є об»єктами
цивільних прав, а держава і
територіальні громади через свої
органи беруть участь у земельних
відносинах із метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок.
Земельні відносини, суб»єктами яких є
фізичні чи юридичні особи, органи
місцевого самоврядування, органи
державної влади, а об»єктами- землі у
межах території України, земельні
ділянки та права на них, регулюються
земельним і цивільним законодавством
на принципах забезпечення юридичної
рівності прав їх учасників,
забезпечення гарантій прав на землю (
ст.1 ЦК, ст. ст.2, 5 ЗК України.) Захист
судом прав на землю у цих відносинах
здійснюється способами, визначеними
ст. ст. 16, 21, 393 ЦК, ст.152 ЗК, у тому числі
шляхом визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування. ( п.6, 7
Постанови №3 Пленуму ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
01.03.2013 року).

Відповідно до ст. 1 ЗК України земля є
основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави.

В Україні згідно з вимогами статті 78 ЗК
земля може перебувати у приватній,
комунальній та державній власності.

Положеннями статті 142 цього Кодексу
встановлено порядок припинення права
постійного користування земельною
ділянкою у разі добровільної відмови
землекористувача, за яким останній
повинен надати власнику земельної
ділянки відповідну заяву, на підставі
якої власник приймає рішення про
припинення права користування
земельною ділянкою, про що повідомляє
органи державної реєстрації.

Згідно з п. а ст. 141 3К України, однією з
підстав припинення права користування
земельною ділянкою є добровільна
відмова від права користування
земельною ділянкою. Перелік підстав
припинення права користування
наведений у цій нормі є вичерпним. До
цього пункту встановлено механізм
добровільної відмови від права
постійного користування земельною
ділянкою, (ст. 142 ЗКУ), який включає, що
припинення права постійного
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови землекористувача
здійснюється за його заявою до
власника земельної ділянки. Власник
земельної ділянки на підставі заяви
землекористувача приймає рішення про
припинення права користування
земельною ділянкою, про що повідомляє
органи державної реєстрації.
Припинення права постійного
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови землекористувача
здійснюється за його письмовою та
оформленою належним чином заявою до
суб'єкта, який здійснює функції
власника земельної ділянки. Власник
повинен повідомити про припинення прав
постійного користування "орган
державної реєстрації" за місцем
знаходження земельної ділянки для
внесення в державний реєстр земель
відомостей про припинення права
постійного землекористування.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що припинення права користування на
частину земельної ділянки, що
перебуває у землекористуванні «
Агротранс» відповідно до Державного
акту 1999 року, у законний спосіб не
відбулось та не було завершено. Власник
землі, яким є Кривоозерська селищна
рада, не повідомила про прийняте
рішення та про припинення права
користування на частину землі, через що
відповідні відомості до органів
державної реєстрації подані не були, і
як результат відповідні зміни до
Державного акту внесені не були. Отже,
враховуючи, що на цю частину земельної
ділянки право користування у «
Агротранс» не припинилось,
Кривоозерська селищна рада не мала
права передавати її в оренду ОСОБА_3 та
приймати відповідні рішення.

Суд вважає, що в силу загальних засад
виникнення та припинення прав на землю
право постійного користування слід
вважати припиненим після внесення
відповідного запису до державного
реєстру земель, що не було зроблено у
даному випадку Кривоозерською
селищною радою на яку покладено
законом такий обов»язок.

Згідно вимог ч. 5 ст. 116 Земельного
кодексу земельні ділянки, які
знаходяться у власності або в
користуванні громадян або юридичних
осіб, передаються у власність або
користування за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого

самоврядування лише після припинення
права власності або користування ними
в порядку, визначеному законом.

Таким чином, встановив незаконність
припинення права користування
земельною ділянкою, якою на законних
підставах користується « Агротранс»,
послідуючі рішення щодо вказаної
земельної ділянки, які оспорюються,
підлягають скасуванню та визнанню
частково недійсними, в тому числі
підлягає визнанню недійсним і договір
оренди, яким було передано земельну
ділянку в оренду ОСОБА_3

Обставини справи свідчать і про
порушення органом місцевого
самоврядування ст.ст.4-5, 12, 92, 95, 116, 118,
124-126, 186 Земельного Кодексу України в
редакції, що діяла на момент виникнення
правовідносин; ст. ст.19, 25, 31, 50, 56 Закону
України "Про землеустрій", ст.ст.4, 25-26, 33,
42 Закону України "Про місцеве
самоврядування ".

Суд вважає доведеним, що документація
із землеустрою щодо надання земельної
ділянки в оренду ОСОБА_3 І, організація
і здійснення якої законодавством
віднесено до повноважень селищних рад
у сфері землеустрою, не відповідає
вимогам чинного законодавства, а саме
Закону України Про землеустрій», глави
31 ЗК України в частині розгляду і
затвердження землевпорядної
організації.

Суд вважає слушними доводи позивача
щодо неможливості будівництва
магазину ОСОБА_3 на земельній ділянці
на яку встановлені певні обмеження у
користуванні, встановлені Постановою
КМУ від 04.03.1997 року №209 «Про
затвердження Правил охорони
електричних мереж». Отже, надаючи
земельну ділянку ОСОБА_3 для розміщення
магазину, Кривоозерською селищною
радою також були і допущенні порушення
ст. 112 ЗК України, положення вказаної
Постанови щодо охоронних зон,
встановлених обмежень у використанні
земельної ділянки.

Суд не приймає до уваги доводи
представника Кривоозерської селищної
ради щодо недійсності Державного акту
на право постійного користування
землею І-МК №001619 від 05.11.1999 року через
ту обставину, що положення п. 6
Перехідних положень ЗК України, яким
було встановлено, що юридичні особи,
які мають у постійному користуванні
земельні ділянки, але за цим Кодексом
не можуть мати їх на такому праві,
повинні до 1 січня 2008 року переоформити
у встановленому порядку право
власності або право оренди на них,
рішенням Конституційного суду України
від 22.09.2005 року визнано такими, що не
відповідають Конституції України ( є
неконституційними). Державний акт на
право постійного користування, який в
законному порядку не визнаний
недійсним є чинним, так як на момент
його видачі у 1999 році діяли положення
ст. 126 ЗК України щодо посвідчення
державним актом відповідного зразка
право постійного користування
земельною ділянкою. Право постійного
користування земельними ділянками,
набуте в установлених законодавством
випадках до 1 січня 2002 року, не втрачає
своєї чинності, незважаючи на те, що
воно не було переоформлено «
Агротранс» та земельній ділянці не
було присвоєно кадастрового номеру.
Земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважається сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номеру.

Суд не приймає до уваги також посилання
представника відповідача ОСОБА_3 щодо
відмови у задоволенні позову через
пропуск позивачем строку позовної
давності, встановлений ст. 257 ЦК України
у три роки, з огляду на те, що рішення,
які оскаржуються позивачем приймалися
Кривоозерською селищною радою у 2007 та
2009 роках, договір оренди землі з ОСОБА_3
укладався у жовтні 2009 року, про які
позивач довідався лише наприкінці 2009
року, що і стало підставою для
звернення до Кривоозерського
районного суду з відповідними
позовними заявами, в тому числі із
вказаним позовом 09.08.2011 року. Тому суд
вважає, що позивачем строків позовної
давності не пропущено.

Що стосується позовних вимог про
усунення зі сторони відповідача ОСОБА_3
перешкод у користуванні земельною
ділянкою та зобов»язати останню не
чинити перешкоди « Агротранс» у
користуванні земельною ділянкою, то
суд вважає їх не обґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню
через ту обставину, що судом було
встановлено, що фактично перешкоди, які
виразились у завезенні бетонних плит
для будівництва магазину на спірну
земельну ділянку чинив чоловік
відповідачки ОСОБА_11, який не є
відповідачем по справі та який у
судовому засіданні при допиті його в
якості свідка підтвердив, що плити які
він особисто завіз, на момент розгляду
справи у цьому

суді, ним забрано. Кому належить та хто
встановив МАФ на спірній земельній
ділянці, позивачем належних доказів не
надано. Дане підтверджується також
письмовим доказом - актом перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 29.04.2014 року,
складеного державним інспектором
сільського господарства на території
Миколаївської області Запорожець А. О.

З огляду на встановлені обставини та
відповідні їм правовідносини суд
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню, а саме
підлягають скасуванню та визнанню
частково недійсними рішення
Кривоозерської селищної ради
Миколаївської області №12 від 01 червня
2007 року «Про надання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки» ,
рішення Кривоозерської селищної ради
Миколаївської області №14 від 29 вересня
2009 року «Про затвердження проекту
землеустрою та надання земельної
ділянки», визнані недійсним договору
оренди землі від 26.10.2009 року, що
укладено між Кривоозерською селищною
радою Кривоозерського району
Миколаївської області та ОСОБА_3, який
зареєстрований Кривоозерським
реєстраційним відділом Миколаївської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про
що у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 02.11.2009 року за №12. У
решті позовних вимог необхідно
відмовити.

При прийнятті рішення суд також
керується Рішенням Конституційного
Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005
справа №1-17/2005, Постановою Пленуму ВСУ
від 16.04.2004 року №7 « Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» із змінами, Постановою №6 від
17.05.2011 року Пленуму ВГСУ « Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин», Прикінцевими та Перехідними
положеннями Закону України» Про
Державний земельний кадастр землі»,
Законом України « Про оренду землі».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212 - 215, 218 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

позовну заяву Товариства з додатковою
відповідальністю« Агротранс» до
ОСОБА_3, Кривоозерської селищної ради
Кривоозерського району Миколаївської
області - задовольнити частково.

Рішення Кривоозерської селищної ради
Миколаївської області №12 від 01 червня
2007 року «Про надання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки» -
визнати частково недійсним та
скасувати пункти 3, підпункти 3.1, 3.2 щодо
надання дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_3.

Рішення Кривоозерської селищної ради
Миколаївської області №14 від 29 вересня
2009 року «Про затвердження проекту
землеустрою та надання земельної
ділянки» - визнати частково недійсним
та скасувати пункти 1, підпункти 1.1, 1.2,
1.3, 1.4, 1.5 щодо затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та надання в оренду ОСОБА_3
земельної ділянки.

Договір оренди землі від 26.10.2009 року, що
укладено між Кривоозерською селищною
радою Кривоозерського району
Миколаївської області та ОСОБА_3, який
зареєстрований Кривоозерським
реєстраційним відділом Миколаївської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про
що у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 02.11.2009 року за №12 -
визнати недійсним.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення
Врадіївського районного суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А. В. Сорочан