Справа № 345/5638/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1098/2014
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів
Вакарук В.М., Горейко М.Д.,

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю
сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання правочину недійсним за
апеляційною скаргою ОСОБА_6,
представника ОСОБА_3 на рішення
Калуського міськрайонного суду від 20
березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 20 березня 2014 року задоволено
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 про визнання правочину
недійсним.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 повернути в солідарному порядку
в користь ОСОБА_2 150 000 грн. за договором
від 23 вересня 2005 року.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в солідарному порядку на
користь ОСОБА_2 судові витрати по
справі в сумі 1500 грн.

Не погоджуючись з рішення суду першої
інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу в якій зазначає, що незгідний з
рішенням в частині стягнення з нього в
солідарному порядку грошові кошти в
розмірі 150 000 грн. за договором від 23
вересня 2005 року вважає, що таке рішення
не відповідає дійсним обставинам
справи, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Суд в цій частині неповно з'ясував всі
фактичні обставини справи, не дослідив
і не надав належної оцінки наявним в
матеріалах справи доказам. Зокрема
судом не було досліджено статут
фермерського господарства
«Біф-Компані» (нова редакція)
затверджений загальними зборами
засновників ФГ «Біф-Компані», згідно
протоколу №12 від 21 березня 2008 року,
зареєстрований 24.03.2008 року.

ОСОБА_6 було виключено із засновників
ФГ рішенням загальних зборів від 20.03.2008
року на підставі поданої заяви, а тому
останній не міг приймати будь-яких
рішень щодо ОСОБА_2, оскільки на момент
прийняття рішення «Про включення
ОСОБА_2 до числа засновників ФГ
«Біф-Компані», що було перенесено на
09.03.2008 року він був виключений із числа
засновників ФГ «Біф-Компані» та не міг
юридично приймати рішення. Суд
посилався на письмовий договір, який не
був підписаний одним із учасників ФГ
«Біф-Компані» ОСОБА_5, що вказує на те,
що договір неукладений, так як
волевиявлення однієї із сторін
відсутнє. Тому по неукладеному
договору не можна зобов'язувати
повернення грошових коштів у
солідарному порядку. Суд неповно
дослідив обставини справи, а рішення
прийняв на підставі неналежних
доказів. Щодо позовної давності, то
позивач 23.08.2013 року звернувся із
позовною заявою про визнання недійсним
договору від 23.09.2005 року. Тому загальний
строк позовної давності у 3 роки щодо
вимоги про визнання недійсним цього
договору закінчився.

Просить рішення суду першої інстанції
в частині стягнення з ОСОБА_6 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_2
150 000 грн. за договором від 23.09. 2005 року
скасувати та постановити нове рішення
про відмову в позові до нього.

Представник ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій зазначив, що з висновком
суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 суми коштів за
договором від 23.09.2005 року не
погоджується. Вважає, що при винесенні
рішення суд порушив норми
матеріального та процесуального права,
не оцінив наявність письмових доказів.
Позивачем не доведено перед судом
факту передачі ним особисто коштів чи
їх частини в статутний фонд ФГ
«Біф-Компані». Судом не враховано того,
що підтверджуючих документів про
внесення ОСОБА_2 коштів в сумі 150 00 грн. в
рахунок свого внеску в статутний фонд
ФГ «Біф-Компані», позивачем не
представлено ні у день укладення
договору, ні під час проведення зборів
засновників 25.07.2007 року, ні під час
досудового слідства в кримінальній
справі.

Суд посилаючись на відомості, що
містяться в протоколі зібрання
засновників ФГ «Біф-Компані» від 25.07.2007
року, оцінюючи даний документ не
врахував реальні обставини прийняття
рішення щодо зарахування ОСОБА_2 до
складу засновників ФГ «Біф-Компані»,
було прийняте на основі усної
домовленості між сторонами, однак
реальне виконання сторонами такої
домовленості не відбулося, тобто
підтверджень про внесення ОСОБА_2
коштів у статутний фонд ФГ не було
представлено.

Просить рішення суду першої інстанції
в частині зобов'язання ОСОБА_3
повернути позивачу кошти за договором
від 23.09.2005 року та судові витрати
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позову до нього
відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що між сторонами по справі укладено
договір від 23 вересня 2005 року, за
умовами якого позивач надав ФГ
«Біф-Компані» гроші в сумі 150 000 грн. для
виконання завдань передбачених
Статутом, в свою чергу відповідачі
прийняли дані кошти та зобов'язалися
зарахувати позивача до числа
рівноправних засновників ФГ
«Біф-Компані» із правом власності 20 %
всіх активів і внести відповідні зміни
до Статуту даного фермерського
господарства

Відповідно до протоколу зібрання
засновників фермерського господарства
«Біф- Компані» від 25 липня 2007 року
вбачається, що на зборах були присутні
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, якими
було заслухано доповідь голови ФГ
ОСОБА_6 щодо зарахування ОСОБА_2 до
складу засновників з рівними правами і
обов'язками, оскільки вік являється
їхнім родичем та вніс по усній
домовленості рівноцінну грошову суму
готівкою у Статутний фонд ФГ та
прийнято рішення одноголосно про
зарахування позивача до складу
засновників ФГ «Біф- Компані» з рівними
правами та обов'язками.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання правочину недійсним, суд
першої інстанції у резолютивній
частині рішення прийшов до висновку
про солідарне повернення з
відповідачів 150 000 грн. на користь
ОСОБА_2 за договором від 23 вересня 2005
року, оскільки всупереч вище
переліченим умовам договору від 23.09.2005
року та протоколу зібрання засновників
ФГ від 25.07.2007 року відповідачі не
виконали свої зобов'язання перед
позивачем та не внесли змін до Статуту
фермерського господарства про
включення його до складу засновників
на відміну від позивача, який повністю
виконав свої зобов'язання.

Колегія суддів вважає, що до такого
висновку суд прийшов передчасно без
належного дослідження зібраних у
справі доказів та з порушенням вимог
процесуального права.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2
вбачається, що він вказує на
недійсність правочину (договору від
23.09.2005 року, укладеного між ним та
відповідачами) відповідно до ч.5 ст. 203
ЦК України.

Однак, у самій позовній заяві та під час
розгляду справи в суді позивач не
просив визнати такий правочин
недійсним з наслідками, що наступають у
випадку визнання його судом недійним,
передбаченими ст. 216 ЦК України.

Тобто, прийшовши до висновку про
повернення на користь позивача суми
коштів, що обумовлені у оспорюваному
договорі, з відповідачів у солідарному
порядку, суд застосував наслідки
недійсності правочину, який судом не
визнано недійсним.

Крім того, відповідно до умов договору
від 23.09.2005 року вбачається, що від
укладений із засновниками
фермерського господарства «Біф
Компані» та з умовою внесення коштів
ОСОБА_2 для виконання завдань,
передбачених статутом цього
фермерського господарства.

Однак, в суді відповідно до вимог ст..33
ЦПК України від позивача не поступало
клопотань про заміну відповідачів
належним відповідачем, тобто ФГ «Біф
Компані» чи про залучення його до
участі у справі як співвідповідача. Без
такого клопотання відсутні у суду
першої чи апеляційної інстанцій
підстави для вчинення такої
процесуальної дії з власної
ініціативи. При цьому сторони в
засіданні апеляційного суду ствердили,
що дана юридична особа існує по даний
час.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що у суду першої інстанції не
було підстав вважати, що відповідачі у
солідарному порядку повинні повернути
кошти позивачу. При цьому окремі
засновники даного фермерського
господарства на час винесення такого
рішення уже вибули з їх числа, а ОСОБА_5
взагалі такого договору не підписував.
Суд не з'ясував, чи була необхідність у
підписанні такого договору усіма
засновниками, коли відповідно до
Статуту даного господарства його
керівником на час укладення договору
був один із засновників, який підписав
договір та ствердив печаткою.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлено рішення з
порушенням вимог матеріального і
процесуального права, тому воно
підлягає до скасування з
постановленням у даній справі нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 307,309,313, 314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та
представника ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Калуського міськрайонного
суду від 20 березня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
правочину недійсним відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
І.В. Бойчук

В.М. Вакарук

М.Д. Горейко