Справа № 310/2372/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у складі -
головуючого - судді Пустовіт З.П.

при
секретарі Гоноболіній О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердянську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади с.Осипенко в
особі Осипенківської сільської ради
Бердянського району Запорізької
області про визнання поважною причини
пропуску строку на прийняття спадщини,
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у березні 2014 року звернувся до
суду з позовом до відповідача, в якому
просив визнати поважною причину
пропуску ним строку на прийняття
спадщини за законом після смерті баби,
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та
визначити йому додатковий строк у три
місяці для подання заяви про прийняття
спадщини. В позовній заяві зазначав, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його баба, ОСОБА_2,
після смерті якої відкрилася спадщина
у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1,
який належить їй на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
06.12.2010 року. Ще за її життя він допомагав
їй оформлювати спадщину після смерті
діда, опікувався нею та фактично після
її смерті продовжує опікуватися її
майном та доглядати за ним. У його баби
є живі спадкоємці першої черги за
законом, а саме: його батько: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та його брат, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який є громадянином
Російської Федерації та проживає в
м.Москва. Оскільки за законом він не
належить до спадкоємців першої черги,
то у встановлений законом
шестимісячний строк він до
нотаріальної контори для подання заяви
про прийняття спадщини не звертався, бо
вважав, що його батько та дядько
звернулися з такими заявами та
оформили спадщину. Проте, тільки у
січні 2014 року він зі слів дядька
дізнався, що він відмовився від
спадщини на його користь і що можна
займатися оформленням спадщини після
смерті баби, але, як виявилося, ОСОБА_4
просто відмовився від прийняття
спадщини шляхом складання заяви,
проте цю заяву передав йому тільки у
січні 2014 року, а чи направляв таку
заяву до нотаріуса, йому невідомо. Його
батько пізніше передумав оформляти
спадщину на себе, їздив до нотаріуса, де
йому пояснили, що якщо він спільно з
бабою не проживав, то писати заяву про
відмову від спадщини не обов'язково і
про те, що його син буде спадкувати
автоматично, але він не пояснив
нотаріусу, що хоча позивач і проживав
разом з бабою та опікувався нею, проте
не був зареєстрований в її будинку.
Тому тільки у лютому 2014 року після
спілкування з батьком та дядьком, він
потрапив до нотаріальної контори, де
державний нотаріус роз'яснив, що ним
пропущений строк для прийняття
спадщини і порекомендував звернутися
до суду з позовом про надання
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини. Вважає, що
причини пропуску ним строку для
прийняття спадщини є поважними,
оскільки вважав, що спадщину будуть
приймати спадкоємці першої черги за
законом.

У судовому засіданні позивач підтримав
позов із зазначених у ньому підстав,
доповів по його суті, просив
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, сільський голова
направив листа №288 від 02.04.2014 року, в
якому просив розглянути справу за
відсутності представника
Осипенківської сільської ради,
заявлені вимоги визнає.

Свідок ОСОБА_3 в судовому
засіданні дав свідчення про те, що ще
задовго до смерті ОСОБА_2 виникла
потреба в її догляді. Оскільки він за
станом здоров'я не міг цього робити, а
його рідний брат проживає у Москві, то
вони попросили позивача це робити.
Після смерті ОСОБА_2 його брат написав
заяву про відмову від спадщини, проте
помилково забрав її назад до Москви і
тільки у січні 2014 року привіз назад. У
лютому 2014 року на сімейній нараді вони
вирішили, що вони з братом не мають
морального права оформляти спадщину на
себе, тому він звернувся до нотаріуса,
де пояснив, що син доглядав бабу та чи
потрібно писати йому заяву про відмову
від спадщини, однак йому пояснили, що
він і так буде спадкувати. Проте він не
пояснив нотаріусу, що син не був з нею
зареєстрованим в будинку, тому і
пропустив строк на прийняття спадщини.

Заслухавши позивача, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що баба
позивача, ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_4,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть, копією свідоцтва про
народження позивача, копією свідоцтва
про народження батька позивача, ОСОБА_3,
батьками якого вказані ОСОБА_6 та
ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2 залишилась
спадщина у вигляді житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1, який
належить їй на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 06.12.2010
року, що підтверджується його копією.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2
заповіту не залишила.

Судом з'ясовано, що спадкоємцями першої
черги за законом є сини померлої -
батько позивача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та його брат, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З наданої суду інформації вбачається,
що спадкова справа після смерті
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, не
заводилася, заяв про прийняття чи про
відмову від прийняття спадщини не
реєструвалося, що підтверджується
листом Бердянської районної державної
нотаріальної контори №607/01-16 від 30.04.2014
року та інформаційною довідкою із
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину).

Згідно ст. 1270 ЦК України - для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК
України - за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може
визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач є
спадкоємцем п'ятої черги за законом,
пропустив строк на подачу заяви про
прийняття спадщини у зв'язку з тим, що
був впевнений в тому, що після смерті
баби спадщину оформлять спадкоємці
першої черги за законом. Пізніше
з'ясувалося, що дядько відмовився від
прийняття спадщини заявою від 09.08.2013
року, проте позивачу не було відомо, чи
подав він її до нотаріуса. Батько ж
позивача вирішив спадщину не приймати
вже після того, як сплинув строк для
подання заяви про прийняття спадщини.

За даних обставин суд вважає можливим
визнати причину пропуску строку на
подання заяви про прийняття спадщини
поважною та надати позивачу додатковий
строк для подання до нотаріуса заяви
про прийняття спадщини у три місяці,
задовольнивши позов повністю.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 62, 64, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати поважною причину
пропуску ОСОБА_1 строку на прийняття
спадщини за законом після смерті баби,
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визначити для ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІІН
НОМЕР_1, додатковий строк у три місяці
з дня набрання рішенням законної сили
для подання до нотаріуса заяви про
прийняття спадщини за законом, що
відкрилася після смерті баби, ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: З. П. Пустовіт