АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4322/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевцова Т. В. Доповідач -
Калиновський А.Б. Категорія 30
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 на рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
17 березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Приватного акціонерного
товариства «Телевізійна служба
Дніпропетровська», третя особа: ОСОБА_4
про відшкодування шкоди та
зобов'язання припинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
17 березня 2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ
«Телевізійна служба
Дніпропетровська», третя особа: ОСОБА_4
про відшкодування шкоди та
зобов'язання припинити певні дії
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить скасувати рішення
суду і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 31 ЗУ «Про інформацію» у
разі якщо порушенням права на свободу
інформації особі завдано матеріальної
чи моральної шкоди, вона має право на її
відшкодування за рішенням суду.

За ч.1 ст. 308 ЦК України фотографія, інші
художні твори, на яких зображено
фізичну особу, можуть бути публічно
показані, відтворені, розповсюджені
лише за згодою цієї особи, а в разі її
смерті - за згодою осіб, визначених
частиною четвертою статті 303 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що позивач є матір'ю
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер у віці 27
років, даний факт зафіксовано
свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1(а.с.14).

Вироком Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27.01.2014 року визнано винним у
скоєнні злочину, передбаченого ст.115 ч.2
п.7 КК України, а саме завданні тяжких
тілесних ушкоджень, що призвели до
смерті ОСОБА_5 - ОСОБА_6

Відповідачем не спростовується факт
трансляції 11.02.2013 року з подальшим
розповсюдженням, відеоролику про
висвітлення подій вбивств в
Новомосковському районі
Дніпропетровської області, в тому
числі факт демонстрації двох
фотокарток із пораненнями загиблого
ОСОБА_5

Судом також встановлено, що автором
відеоролику від 11.02.2013 року «Камуфляж
по Новомосковські» є ОСОБА_4

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка адвокат ОСОБА_6 - ОСОБА_7
повідомила суду, що фотокартки,
продемонстровані відповідачем у
відеоролику 11.02.2013 року були
скопійовані нею на фотоапаратуру з
матеріалів кримінальної справи за
звинуваченням ОСОБА_6 та передані
журналістам 34 телеканалу разом з
інформацією щодо стану розслідування
злочину за фактом вбивства ОСОБА_5
Зазначеними діями ОСОБА_7 намагалась
довести до відома суспільства
небезпечність скоєного злочину та
протиправність бездіяльності
правоохоронних органів. Зазначила, що у
відеоролику розповідалося про
декілька вбивств, однак жодних прізвищ
не називалось, фотокартки померлого не
показувалось лише фото поранень від
яких помер ОСОБА_5, ідентифікувати
особу, на якій були ці поранення не
можливо.

Зазначений факт підтверджено
представником відповідача та доведено
листом Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04.03.2014 року, наданого
позивачем в якості доказів.

Фотокартки, отриманні з матеріалів
кримінальної справи, демонструвались
без жодного редагування спеціальними
засобами. Проте, при демонстрації
фотокарток поранень померлого ОСОБА_5
прізвище, ім'я та по-батькові особи не
зазначались в жодний спосіб.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд правильно виходив з
того, що на продемонстрованих
відповідачем фотокартках померлого
ОСОБА_5 зображено лише частини тіла, з
яких не можливо встановити особу,
зазначені знімки зроблені без дозволу
осіб, визначених у ст. 307 ЦК України,
оскільки є доказовим матеріалом в
кримінальному провадженні, де такий
дозвіл не вимагається, крім того
розгляд кримінального провадження
відбувався у відкритому судовому
засіданні на якому оголошувались всі
матеріали провадження, доказів показу
відеоролику в мережі Інтернет та
розповсюдження його в ЗМІ позивачем не
надано.

Доводи апеляційної скарги
представника позивача про те, що
публічним показом та відтворенням
відповідачем фотографій ОСОБА_5 з
матеріалів кримінального провадження
без згоди матері загиблого порушено її
права та спричинено моральну шкоду
безпідставні, оскільки встановити
особу з продемонстрованих знімків не
можливо, так як останні виконанні з
невисокою якістю, містять зображення
частини голови (вид зліва зверху) та
частини грудної клітини, що
унеможливлює ідентифікацію зображеної
особи, а тому і така згода не є
обов'язковою.

Таким чином, рішення суду відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. Підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 17 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: