Справа № 507/1960/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2014 р. Любашівський районний
суд Одеської області

в складі:

головуючого судді - Дармакуки
Т.П.

при секретарі - Копищик М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Любашівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

Встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до
Любашівського районного суду з позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В
обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач вказує, що 14 листопада 1999 року
він із відповідачем ОСОБА_2
зареєстрували шлюб у Новокарбівській
сільській раді Любашівського району,
актовий запис № 04. Спільне проживання
із відповідачкою вони припинили в 2011
році по тій причині, що втратили
взаємопорозуміння та повагу один до
одного.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю.

Відповідач - ОСОБА_2 надала до суду
заяву про те, що заперечень по справі не
має.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши позивача, з'ясувавши
фактичні взаємини подружжя, суд,
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи із слідуючого.

Як вбачається з свідоцтва про
одруження між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 14.11.1999 року
укладено шлюб, який зареєстровано у
Новокарбівській сільській раді
Любашівського району, актовий запис №
04.

Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного
кодексу України, шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до ст.110 СК України.

Згідно ст.110 ч.1 СК України, позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

В силу ст.112 СК України, суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні судом
встановлено, що сторони не проживають
як подружжя біля трьох років, їхній син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає із
батьком, а донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2
проживає із матір»ю, позивач не бажає
зберігати сімейні відносини. Майнового
спору між сторонами не має , оскільки
сторони поділили спільне майно
добровільно, про що свідчить розписка
від 24.07.2011 року, яка складена сторонами
в присутності свідків.

Ухвалою суду сторонам було
надано три місяці строку для
примирення, однак сторони не
помирилися.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу
України передбачено, що документом
який засвідчує факт розірвання шлюбу
судом, є рішення суду про розірвання
шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи, що подальше спільне
життя подружжя та збереження шлюбу
суперечить волі та інтересам позивача,
керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст. 110 -
112 СК України, суд, -

Вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

2. Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, 14 листопада 1999 року у
Новокарбівській сільській раді
Любашівського району, актовий запис №
04 - розірвати.

3. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення в апеляційний
суд Одеської області через
Любашівський районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Т.П. Дармакука