РІШЕННЯ

іменем
України

14 травня 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Зміївського районного
комунального
водопровідно-каналізаційного
підприємства про стягнення суми
вихідної допомоги та компенсації за
невикористану відпустку,

в с т а н о в и в:

17.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до Зміївського
районного комунального
водопровідно-каналізаційного
підприємства про стягнення вихідної
допомоги та компенсації за
невикористану відпустку в розмірі 5329
грн. 71 коп., та про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку.

14.05.2014 року ОСОБА_1 подав заяву про
зменшення позовних вимог у зв'язку з
добровільною виплатою йому суми 3000
грн., та просив стягнути зі Зміївського
районного комунального
водопровідно-каналізаційного
підприємства невиплачену суму
вихідної допомоги та компенсації за
невикористану відпустку в розмірі 2329
грн. 71 коп.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що працював в Зміївському
районному комунальному
водопровідно-каналізаційному
підприємстві з 01.06.2011 року слюсарем 5-го
розряду. Наказом №151-к від 02.12.2013 року
його було звільнено на підставі п. 1 ст.
40 КЗпП України за скороченням штату
працівників. В день звільнення йому не
було виплачено суми заборгованості по
заробітній платі, компенсація за
невикористану відпустку та вихідна
допомога, як це передбачено ст. 116 КЗпП
України. Після звернення до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Харківській області
30.12.2013 року йому було виплачено
заборгованість по заборгованість по
заробітній платі. Але залишилась
невиплачена вихідна допомога та
компенсація за невикористану
відпустку в розмірі 5329 грн. 71 коп. Під
час розгляду справи йому була
виплачена Зміївським РКВКП
заборгованість в розмірі 3000 грн. та
станом на 14.05.2014 року заборгованість
становить 2329 грн. 71 коп.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутністю, наполягав
на задоволенні позову, не заперечував
проти заочного розгляду справи.

Представник належним чином
повідомленого відповідача Зміївського
районного комунального
водопровідно-каналізаційне
підприємства повторно в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив, заяв про
відкладення розгляду справи та
заперечень проти позовної заяви не
подавав.

У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК
України у разі повторної неявки в
судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд не має відомостей про причину
повторної неявки представника
відповідача, повідомленого належним
чином, що дало підстави вирішити справу
на підставі наявних у ній даних
(постановити заочне рішення) у
відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК
України.

Зважаючи на те, що всі особи, які
беруть участь у справі в судове
засідання не з'явилися, відповідно до ч.
2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження своєї
роботи в Зміївському районному
комунальному
водопровідно-каналізаційного
підприємства надав копію трудової
книжки, з якої вбачається, що 02.12.2013
року, на підставі наказу №83-к, він був
звільнений з 02.12.2013 року за скороченням
штату працівників. (а. с. 5, 6).

Згідно довідки Зміївського районного
комунального
водопровідно-каналізаційне
підприємства від 17.03.2014 року
вбачається, що заборгованість
підприємства з виплати заробітної
плати складає 5329 грн. 71 коп., в тому
числі: компенсація за невикористані
відпустки - 2978 грн. 66 коп.; вихідна
допомога - 2351 грн. 05 коп.; всього - 5329 грн.
71 коп. (а. с. 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідач Зміївське районне
комунальне водопровідно-каналізаційне
підприємство не виконав вимоги ст. 116
КЗпП України, а саме: при звільненні
позивача не здійснив виплату всіх сум,
що належать йому від підприємства, в
день звільнення; на вимогу позивача не
здійснив повний розрахунок.

Письмовими доказами, що надані
позивачем, з урахуванням його заяви про
зменшення розміру позовних вимог,
підтверджується, що при його
звільненні відповідачем не був
проведений повний розрахунок, розмір
невиплачених сум вихідної допомоги та
компенсації за невикористану
відпустку складає 229 грн. 71 коп.

За таких обставин, на підставі наданих
позивачем доказів та в межах
заявленого ним позову, вимога ОСОБА_1
про стягнення з відповідача вихідної
допомоги та компенсації за
невикористану відпустку підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача належить стягнути судовий
збір на користь Державного бюджету
України.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 367
ЦПК України, оскільки сума
заборгованості не перевищує розміру
середньомісячної заробітної плати,
належить допустити негайне виконання
рішення в частині стягнення зазначеної
суми заборгованості.

Керуючись ст. ст. 10, 11, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст.
197, 209, 212-215, 218, 224-227, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути зі Зміївського районного
комунального
водопровідно-каналізаційного
підприємства на користь ОСОБА_1 2329 (дві
тисячі триста двадцять дев'ять) грн. 71
коп. заборгованості з виплати вихідної
допомоги та компенсації за
невикористану відпустку.

Стягнути зі Зміївського районного
комунального
водопровідно-каналізаційного
підприємства на користь Державного
бюджету України судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення 2329 (дві тисячі триста
двадцять дев'ять) грн. 71 коп.
заборгованості з виплати вихідної
допомоги та компенсації за
невикористану відпустку.

Заочне рішення може бути переглянуте
Зміївським районним судом Харківської
області за письмовою заявою
відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано відповідачем
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку до
апеляційного суду Харківської області
через Зміївський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: