Справа № 344/4369/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1112/2014
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Васильковського
В.М., Горейко М.Д.

секретаря Мельник О.В.

з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Приватного підприємства «ІВА-ТРАНС»,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідача - ОСОБА_3, про стягнення
спричинених збитків в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, за
апеляційною скаргою представника ПП
«ІВА-ТРАНС» на рішення
Івано-Франківського міського суду від
28 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 28 березня 2014 року частково
задоволено позов ОСОБА_2 до ПП
«ІВА-ТРАНС», третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача - ОСОБА_3, про
стягнення спричинених збитків в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди.

Стягнуто з ПП «ІВА-ТРАНС» на користь
ОСОБА_2, спричинені в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
матеріальні збитки у розмірі 10656 грн. 31
коп. та витрати на оплату судового
збору у розмірі 229 грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

На дане рішення представник ПП
«ІВА-ТРАНС» подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на його незаконність,
необґрунтованість та на порушення норм
матеріального і процесуального права.

Зазначає, що з врахування вимог ст. ст.
53,58,59, 66 ЦПК України звіт про оцінку
автомобіля, який був наданий позивачем
ОСОБА_2 на підтвердження позовних
вимог, не може вважатися доказом по
справі і прийматися як висновок
експерта, оскільки ТзОВ Український
експертний центр «Експерт сервіс авто»
не являється судовою експертною
установою, яка має право проводити авто
технічні експертизи.

Також апелянт вказує на те, що
позивачем не надано жодних інших
доказів крім неналежного висновку
експерта на підтвердження розміру
матеріальної шкоди. Відсутні
розрахункові документи та акти
виконаних робіт по ремонту автомобіля,
які б підтверджували факт здійснення
такого ремонту та понесені щодо цього
витрати.

Крім того, представник апелянта
зазначає, що позивач не залучив до
участі в процесі розгляду справи
страхову компанію, адже не пред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в задоволенні позову.

З цих підстав рішення суду першої
інстанції представник апелянта просив
скасувати, та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання представник ПП
«ІВА-ТРАНС», ОСОБА_3 не з'явилися, хоч
належно були повідомленими про розгляд
справи.

Позивач ОСОБА_2 доводи апеляційної
скарги не визнав. Рішення суду вважає
законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи 06.06.2012 року в м.
Тернополі по вул. Об'їзна, за участю
автомобіля Форд Ескорт, д.н.з. НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
ДАФ ТЕ95XF, д.н.з. НОМЕР_4 з причіпом д.н.з.
НОМЕР_3 під керування ОСОБА_3, сталася
дорожньо-транспортна пригода.
Постановою Тисменицького районного
суду Івано-Франківської області від
03.08.2012 року, винним у вчиненні вказаного
ДТП визнано ОСОБА_3 (а.с. 20).

Вартість матеріального збитку з
врахуванням ПДВ, завданого власнику
автомобіля Форд Ескорт 1.3 д.н.з.55293ТІ в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 10656,31 грн., вартість
матеріального збитку без врахування
ПДВ складає 10180,31 грн., що
підтверджується звітом №401 від 11.06.2012
року про оцінку вказаного автомобіля,
складеного аварійним комісаром,
оцінювачем ОСОБА_4 (а.с.7-19). Згідно
ремонтної калькуляції №110612/1 від 12.06.2012
року складеної вказаним аварійним
комісаром ОСОБА_4, вартість ремонту
становить 17324,64 грн.

Судом також вірно встановлено, що на
час розгляду судом справи ПрАТ
«Страхова компанія «Перша» не мала
правових підстав для виплати
страхового відшкодування ОСОБА_2,
оскільки дія страхового полісу
№АА/5336194 обов'язкового страхування
цивільної відповідальності власників
наземних транспортних засобів
припинилась, у зв'язку із зміною
власника транспортного засобу, який
був забезпечений вказаним полісом.

Зазначена обставина підтверджується
також офіційною відмовою ПрАТ
«Страхова компанія «Перша» (а.с. 21)
після розгляду заяви ОСОБА_2 та
перевірки наданих документів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.92 року N 6 "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди"
роз'яснено, що під володільцем джерела
підвищеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадянин, що
здійснюють експлуатацію джерела
підвищеної небезпеки в силу права
власності, повного господарського
відання, оперативного управління або з
інших підстав (договору оренди,
довіреності тощо).

Зважаючи на те, що транспортний засіб
марки ДАФ ТЕ95Х д.н.з. НОМЕР_4
зареєстрований 03.12.2011 року за ПП
«ІВА-ТРАНС», а ОСОБА_3 перебував з ПП
«ІВА-ТРАНС» у трудових відносинах, а
саме на посаді водія з 26.09.2011 року, то
суд першої інстанції на основі
здобутих та досліджених в судовому
засіданні доказів, пояснень сторін, та
з врахуванням вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України
прийшов до обґрунтованого висновку про
стягнення з відповідача (ПП
«ІВА-ТРАНС») матеріальної шкоди.

За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін виникає спір. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 303
ЦПК України встановлено, що під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Що стосується посилання апелянта, в
частині неналежності звіту про оцінку
автомобіля та відсутність доказів про
понесені на ремонт автомобіля затрати,
то такі не приймаються судом до уваги.

Так, згідно із ст. 12 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» звіт про оцінку майна є
документом, що містить дані про
вартість майна та підтверджує
виконання оцінювачем відповідних
процедур. Виходячи з вимог ст. ст. 57, 212
ЦПК України, доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Жоден доказ не має для суду
наперед встановленого значення. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд першої інстанції
в повній мірі дотримався вимог ст. 212
ЦПК України, а висновок про наявність
чи відсутність підстав для задоволення
позову безпосередньо відображено в
судовому рішенні.

Представник відповідача був присутнім
у судових засіданнях і не був
позбавлений можливості клопотати
перед судом про призначення судової
експертизи, якщо не погоджувався з
висновком аварійного комісара -
оцінювача.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, що давало б підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія судів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПП
«ІВА-ТРАНС» відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 28 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.Є. Меленко

Судді:
В.М. Васильковський

М.Д. Горейко