Справа № 360/2526/13-ц Головуючий у І
інстанції Додатко В.Д.Провадження №
22-ц/780/2522/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 19
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Мельника Я.С.

при секретарі:Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 18 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання державного акту
та договору купівлі-продажу
недійсними, -

В С Т А Н О В И
Л А:

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з вказаним позовом і просив
визнати недійсними: державний акт на
право власності на земельну ділянку,
виданий Луб'янською сільською радою
від 18.10.2004 року на ім.'я ОСОБА_5 та
договір купівлі-продажу земельної
ділянки площею 0,15га, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, укладений 23
лютого 2007 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
земельну ділянку площею 0,15 га, яка
належала його матері ОСОБА_6,
розташовану по АДРЕСА_2, без її відома
рішенням Луб'янської сільської ради
Бородянського району 10 сесії XXIV
скликання від 28 травня 2004 року було
передано ОСОБА_5 для ведення особистого
підсобного господарства. Посилався на
те, що рішенням колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області
від 07 жовтня 2010 року рішення
Луб'янської сільської ради від 28 травня
2004 року про передачу ОСОБА_5 спірної
земельної ділянки у власність, на
підставі якого було видано
оскаржуваний державний акт визнано
недійсним, в зв'язку з чим є
недійсними державний акт на право
власності на земельну ділянку та
договір купівлі-продажу земельної
ділянки.

Рішенням
Бородянського районного суду
Київської області від 18 лютого 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким заявлений ним позов
задовольнити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову
в позові, суд першої інстанції
виходив із того, що згідно бази
даних управління держземагенства
земельна ділянка по АДРЕСА_2 не
обліковується, на земельну ділянку
ОСОБА_2 відсутні правоустановчі
документи.

Колегія суддів погоджується із
цими висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
узгоджуються із вимогами закону.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції встановлено,
що матері позивача ОСОБА_6 за життя
на праві приватної власності
належала 12 частина житлового будинку
з відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться по АДРЕСА_2.

Згідно запису в погосподарській
книзі Луб'янської сільської ради на
1.01.1996 року за ОСОБА_6 обліковувалось
земельних ділянок загальною площею
0,47га.

Вказана обставина встановлена також
рішенням апеляційного суду Київської
області від 07 жовтня 2010 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Луб'янської
сільської ради, ОСОБА_5 про визнання
недійсним рішення сільської ради.
(том 1 а.с.7-11).

Рішенням 10 сесії ХХіУ скликання
Луб'янської сільської ради №7 від 28
травня 2004 року передано в приватну
власність ОСОБА_5 земельну ділянку
площею 15,2 га із них 0,12 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_2. (том 1
а.с.77).

18 жовтня 2004 року на ім.'я ОСОБА_5
видано державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку, згідно якого ОСОБА_5 є
власником земельної ділянки площею
0,1473га із цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
розташованої в АДРЕСА_2. (том 1 а.с.49).

Рішенням виконкому Луб'янської
сільської ради №25 від 20.02.2007 року
присвоєно ОСОБА_5 №2-а до земельної
ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_2.
(том 2 а.с.53).

5 жовтня 2006 року померла мати
позивача ОСОБА_6

23 лютого 2007 року ОСОБА_5 і ОСОБА_4
уклали договір купівлі-продажу
земельної ділянки, за яким ОСОБА_5
продав, а ОСОБА_4 купив земельну
ділянку площею 0,1473га із цільовим
призначенням для обслуговування
житлового будинку, розташовану в
АДРЕСА_1. (том 1 а.с.48).

7 серпня 2007 року державним нотаріусом
Бородянської районної державної
нотаріальної контори на ім.'я ОСОБА_2
видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, згідно якого
він є спадкоємцем майна ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадкове майно
складається із 12 частини житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель, що знаходиться
по АДРЕСА_2.(том 1 а.с.42).

Рішенням колегії суддів апеляційного
суду Київської області від 7 жовтня
2010 року скасовано рішення
Бородянського районного суду від 3
грудня 2008 року і ухвалено нове
рішення, яким визнано недійсним
рішення Лубенської сільської ради
Бородянського району Київської
області 10 сесії ХХіУ скликання від 28
травня 2004 року в частині передачі
ОСОБА_5 земельної ділянки загальною
площею 0,15га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2. (том 1 а.с.7-11).

З довідки управління Держкомзему у
Бородянському районі Київської
області №322 від 22.04.2011 року вбачається,
що згідно бази даних земельна
ділянка, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 не обліковується. (том 1 а.с.40).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Встановивши вказані обставини, суд з
врахуванням предмету та правових
підстав позову, доказів сторін на
підтвердження - заперечення позовних
вимог, прийшов до вірного висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи
мати позивача ОСОБА_6 за свого життя
у встановленому законом порядку не
набула право власності на земельні
ділянки площею 0,47 га, які
обліковувались за нею по
погосподарській книзі.

Ці земельні ділянки також не входили
до спадкового майна після смерті
ОСОБА_6, позивач успадкував лише 12
частину житлового будинку по
АДРЕСА_2.

Обгрунтовано судом відхилено
посилання позивача на те, що
рішенням апеляційного суду Київської
області від 7 жовтня 2010 року
встановлено, що земельну ділянку
площею 0,152 га ОСОБА_5 було виділено з
земельної ділянки ОСОБА_6 загальною
площею 0,23га, що знаходиться біля
житлового будинку.

Із наявного в матеріалах справи
рішення Луб'янської сільської ради №
7 від 28 травня 2004 року не вбачається,
що земельна ділянка площею 0,152га
виділена із земельної ділянки ОСОБА_6,
яка за свого життя не оскаржила це
рішення сільської ради та виданий на
підставі цього рішення державний
акт на право власності на земельну
ділянку на ім.'я ОСОБА_5 (том 1 а.с.77).

Колегія суддів також приймає до
уваги, що рішенням апеляційного суду
Київської області від 7 жовтня 2010 року
визнано недійсним рішення Лубенської
сільської ради Бородянського району
Київської області 10 сесії ХХіУ
скликання від 28 травня 2004 року в
частині передачі ОСОБА_5 земельної
ділянки загальною площею 0,15га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. (том 1
а.с.7-11).

В той-же час із оскаржуваного
державного акту на право власності
на земельну ділянку на ім.'я ОСОБА_5
вбачається, що він виданий на
підставі рішення Луб'янської
сільської ради від 28.05.2004 року 10 сесії
24 скликання і в державному акті
вказано, що земельна ділянка площею
0,1473га розташована в АДРЕСА_2
Бородянського району Київської
області.

Позивач відповідно до вимог ст.ст.10,60
ЦПК України не довів, що земельна
ділянка приватизована ОСОБА_5,
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Також при апеляційному розгляді
встановлено, що рішенням 9 сесії 5
скликання Луб'янської сільської ради
від 25 липня 2007 року за заявою ОСОБА_2
йому передано безоплатно внаслідок
приватизації земельну ділянку,
надану раніше в користування
загальною площею 0,28га, в тому числі
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд - 0,06га, для ведення
особистого селянського господарства -
0,22га.

Проте ОСОБА_2 згідно цього рішення
ради в установленому законом
порядку відповідно до вимог ст.ст.118,
125 Земельного кодексу України не
набув право власності на вказану
земельну ділянку, державний акт на
право приватної власності на землю
не отримав, державну реєстрацію
права власності на землю не провів.

Позивач за наявності вказаного
рішення Луб'янської сільської ради
від 25 липня 2007 року не позбавлений
можливості реалізувати своє право на
отримання у приватну власність
земельної ділянки в порядку,
передбаченому ст.118 Земельного кодексу
України.

Право користування позивачем
земельною ділянкою також не є
порушеним, так як вбачається із
довідки Луб'янської сільської ради
від 6.11.2012 року сім'я ОСОБА_2
користується земельною ділянкою
площею 0,48га, в тому числі для
обслуговування житлового будинку -
0,23га.

За таких обставин, коли у позивача в
установленому законом порядку право
приватної власності на землю не
виникло, тому відповідно до ст.3 ЦПК
України відсутні підстави вважати
права позивача порушеними.

Також при апеляційному розгляді
встановлено, що на підставі
оспюрюваного договору
купівлі-продажу від 23.02.2007 року ОСОБА_4
набув право приватної власності на
земельну ділянку площею 0,1473га,
розташовану у АДРЕСА_1 для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд і 14
листопада 2008 року отримав на своє
ім.'я державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку, який є чинним і в судовому
порядку не оспорюється. ( том 1 а.с.138).

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і передбачених законом підстав
для його скасування при
апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що
суд необґрунтовано відхилив
клопотання позивача про витребування
з управління Дезржземагенства у
Бродянському району Київської
області інформації щодо земельної
ділянки, закріпленої за житловим
будинком по АДРЕСА_2 є
необґрунтованими, оскільки суд вірно
зазначив, що відповідно до довідки
управління Держкомзему у
Бородянському районі Київської
області №322 від 22.04.2011 року земельна
ділянка, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 не обліковується.

Також судом встановлено, що ні мати
позивача, ні він сам в установленому
законом порядку не набули права
приватної власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_2.

Доводи апелянта про те, що суд не
взяв до уваги, що в рішенні
Луб'янської сільської ради 10 сесії
ХХІУ скликання від 28 травня 2004 року,
оскаржуваному державному акті на
право власності на земельну ділянку
на ім.'я ОСОБА_5, договорі
купівлі-продажу земельної ділянки
від 23.02.2007 року, рішенні
апеляційного суду Київської області
від 7 жовтня 2010 року значиться одна і
та сама земельна ділянка загальною
площею 0,152га, котра була незаконно
відібрана в матері позивача рішенням
Луб'янської сільської ради 10 сесії
ХХІУ скликання від 28 травня 2004 року
підлягають відхиленню.

Як встановленому судом першої і
апеляційної інстанції позивач не
довів, що ОСОБА_5 була виділена
земельна ділянка із земельної
ділянки, яка обліковувалась за
адресою: АДРЕСА_2.

Інші доводи апеляційної скарги про
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права підлягають
відхиленню, так як не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 18 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: