АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1244/14
інстанції Кузьменко А.Д.
Доповідач: Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 27 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В.

Кутурланової
О.В.

при секретарі Гончар
К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «СіНа» на рішення
Чаплинського районного суду
Херсонської області від 20 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2, діючої
від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31 до товариства з обмеженою
відповідальністю «СіНа», треті особи:
відділ Держземагентства у
Чаплинському районі Херсонської
області, реєстраційна служба
Чаплинського районного управління
юстиції Херсонської області, про
визнання недійсними додаткових угоди
до договору оренди землі та скасування
їх державної реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А :

03.10.2013р. ОСОБА_2, діюча від імені ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 звернулась до
суду із позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «СіНа»,
треті особи: відділ Держземагентства у
Чаплинському районі Херсонської
області, реєстраційна служба
Чаплинського районного управління
юстиції Херсонської області, про
визнання недійсними додаткових угод до
договору оренди землі та скасування їх
державної реєстрації.

Недійсність оспорюваних
додаткових договорів від 19 та 23 липня
2012р., які набули чинності з часу
реєстрації 11 вересня 2012р., позивачі
пов'язували із тим, що відповідач
навмисно ввів їх в оману щодо
продовження строку дії основного
договору оренди від 30 серпня 2006р.,
оскільки запропонував укласти
додаткові договори, де передбачено
збільшити розмір орендної плати та
змінити строк дії основного договору
з семи років до п'яти. Проте в липні
2012р. позивачам стало відомо, що
відповідач намагається зареєструвати
додаткові угоди, де строк дії основного
договору після його завершення
продовжений ще на 5 років.

Оскільки своєї згоди на
продовження договору оренди вони не
надавали, а зміна умов договору у цій
частині відбулась поза їх волею та
внаслідок омани з вини відповідача,
просили визнати додаткові договори
оренди земельних ділянок, укладені із
відповідачем недійсними, як такі, що
вчинені під впливом обману. Скасувати
державну реєстрацію додаткових
договорів, яка здійснена відділом
Держкомзему у Чаплинському районі
Херсонської області 11 вересня 2012р. та
зобов'язати внести до державного
реєстру запис про скасування
державної реєстрації за ТОВ «СіНа»
права на оренду належних позивачам
земельних ділянок.

20 лютого 2014 року Чаплинський
районний суд Херсонської області
ухвалив у зазначеній справі рішення,
яким позовні вимоги задоволені
частково. Визнані недійсними
додаткові договори, укладені 19 та 23
липня 2012р. між ТОВ «СіНа» та позивачами
та с скасована їх державна реєстрація
від 11 вересня 2012р.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ
«СіНа» посилається не незаконність
рішення суду у задоволеній частині
позовних вимог, просить його скасувати,
оскільки за недоведеності позивачами
факту омани з вини орендаря при
укладанні додаткових договорів,
відсутні підстави для визнання їх
недійсними.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та позовних
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, встановлено наступне.

Правочин може бути визнаний таким, що
вчинений під впливом обману у випадку
навмисного цілеспрямованого введення
іншої сторони в оману стосовно фактів,
які впливають на укладання правочину.
Установлення у недобросовісної
сторони умислу ввести в оману другу
сторону щоб спонукати її до укладання
правочину є обов'язковою умовою
кваліфікації недійсності правочину за
ст. 230 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «СіНа» використовувало земельні
ділянки, що належать на праві власності
позивачам на підставі договорів оренди
від 30 серпня 2006р. частина із яких
набула чинності з часу реєстрації 03
листопада 2006р., а решта 24 січня 2007р. із
строком дії договору на сім років та
орендною платою в розмірі 1657 грн., які
орендар мав сплачувати у період з 15
липня по 01 жовтня кожного року.

19 та 23 липня 2012р. сторони уклали
додаткові угоди про оренду земельних
ділянок.

Факт введення в оману при укладанні
додаткових угод позивачі пов'язували
із тією обставиною, що впродовж дії
договору оренди позивачі вимагали
перегляду встановленої орендної плати
у зв'язку із чим дійшли згоди щодо її
збільшення до 8000 грн., розмір якої не
може бути меншим від розміру,
встановленого чинним законодавством.

Ці умови були визнані орендарем,
оскільки орендна плата за 2012р.
нарахована орендодавцям у збільшеному
розмірі, що стало підставою для
підписання позивачами цих угод. Проте
решта істотних умов, зокрема щодо
продовження строку дії договору оренди
після завершення семирічного строку
ними не переглядалось і наміру такого
вони не мали.

При укладанні додаткових угод
відповідачем текст основного
договору наданий не був, а тому одразу
встановити, що строк оренди
продовжений ще на 5 років позивачі не
змогли, оскільки строки дії договору
предметом домовленості не були.

Факт нарахування та виплати
відповідачем орендної плати за 2012р. в
розмірі 8000 грн. впродовж строку дії
договору оренди від 30.08.2006р. сприйняли
як зміну умов діючого основного
договору у межах визначеного ним
строку, який з врахуванням моменту його
реєстрації завершується 03.11.2013р. та
24.01.2014р., а тому мав виконуватись
орендарем. Вказані обставини створили
оманливе враження позивачів щодо згоди
відповідача збільшити розмір орендної
плати в межах строку дії первинно
укладеного договору оренди.

За змістом додаткових угод
вбачається, що обов'язок орендаря
сплачувати орендну плату в розмірі 8000
грн. встановлений цим договором з часу
його реєстрації, однак орендна плата
за 2012р. сплачена орендарем ще до
початку дії оспорених додаткових
договорів, тоді як умови останніх
такого обов'язку не передбачали, а
тому позивачі повернули кошти, які не
були передбачені основним договором.

04 вересня 2012р. позивачі звернулись до
реєстратора відділу Держкомзему у
Чаплинському районі Херсонської
області із заявами про відмову від
реєстрації додаткових угод.

Враховуючи наведені обставини
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що додаткові угоди
вчинені внаслідок навмисного
цілеспрямованого введення орендарем
іншої сторони, позивачів, в оману
стосовно фактів, які впливають на
укладання оспореного правочину
відносно його істотної умови, строку
дії, що є підставою для визнання
такого договору недійсним згідно ст. 230
ЦК України.

Не спростовують цей висновок
суду доводи апеляційної скарги про
нарахування орендної плати за 2013 рік у
збільшеному розмірі, оскільки
недійсність оспорених договорів
встановлена судом на час їх укладання
сторонами 19 і 23 липня 2012р.

Оскільки справа розглянута з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують рішення суду першої
інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «СіНа»
відхилити.

Рішення Чаплинського районного
суду Херсонської області від 20 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: