№621/1053/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

28 травня 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Зубенко Л.С.,

представника - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Зміїв
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
права власності на житловий будинок з
надвірними будівлями в порядку
спадкування за законом, зустрічний
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4
про встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на 1/2
частини жилого будинку з надвірними
будівлями, позовні вимоги ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом на житловий будинок з
надвірними будівлями,

в с т а н о в и в:

12.04.2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на спадщину в
порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
бабуся - ОСОБА_6 Після її смерті
відкрилась спадщина, що складається з
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.
За життя ОСОБА_6 складено заповіт, яким
все, що буде належати їй на час смерті
вона заповідала ОСОБА_3, ОСОБА_5 в ?
частині кожному. Однак ні ОСОБА_3, ані
ОСОБА_5 спадщини не прийняли, тому
спадкоємство здійснюється за законом.
Так, у померлої було дві доньки ОСОБА_7
та ОСОБА_8, які померли до часу смерті
спадкодавці, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому єдиною спадкоємицею
за законом, що прийняла спадщину (за
правом представлення) є вона, оскільки
постійно мешкала разом зі
спадкодавицею на час відкриття
спадщини у спірному будинку та
звернулася до нотаріальної контори з
метою прийняття спадщини після
померлої бабусі. З огляду на те, що
іншого житла вона не має та факту не
прийняття спадщини за заповітом
відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_5 просила
її позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі та визнати за нею право
власності на будинок, розташований по
АДРЕСА_1.

16.04.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
зустрічною позовною заявою в якій
просить встановити факт його
проживання разом зі спадкодавицею
ОСОБА_6, на час відкриття спадщини у
будинку АДРЕСА_1 та визнати за ним право
власності на ? частини зазначеного
будинку в порядку спадкування за
заповітом.

Ухвалою суду від 16.04.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об'єднані в
одне провадження.

У позові ОСОБА_3 вказав, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 його бабусі ОСОБА_6
відкрилась спадщина у виді житлового
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1, який вона заповідала йому та
ОСОБА_5 в ? частині кожному. З заявою про
прийняття спадщини, у встановлений
законом шестимісячний термін, він не
звертався, оскільки вважав, що прийняв
спадщину так як мешкав разом з
спадкодавицею на час її смерті,
здійснював за нею догляд, а після
смерті здійснив поховання. Таким чином,
з урахуванням вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК
України вважав, що має право на майно
померлої та просив його позов
задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_5 13.05.2014 року звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом.

Ухвалою суду від 14.05.2014 року вирішено
питання про об'єднання позовних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в одне
провадження.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_5
заперечував проти доводів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 та вказав, що він є єдиним
спадкоємцем за заповітом, що прийняв
спадщину після померлої ОСОБА_6 Так,
рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 24.10.2013 року
йому було визначено додатковий строк
для звернення до нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадщини після
померлої спадкодавці, оскільки такий
строк був пропущений ним з поважних
причин, він перебуває у місцях
позбавлення волі та не міг знати про
наявність заповіту. Відповідно у строк,
визначений судовим рішенням він
звернувся до нотаріальної контори, але
свідоцтво на право власності на
спадщину отримати він змоги не має,
оскільки спір про право на житловий
будинок, належний померлій,
розглядається в судовому порядку. З
огляду на те, що ОСОБА_3 спадщини не
прийняв, а ОСОБА_2 не є особою
визначеною заповітом, а відповідно й не
має права на спадкування, просив
визнати за ним право власності на
спірний будинок вцілому, як за єдиним
спадкоємцем за заповітом, що прийняв
спадщину у встановленому законом
порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_2 наполягала
на задоволенні свого позову,
посилаючись на обставини, викладені у
ньому. Зазначила про те, що постійно
мешкала у спірному будинку, коли
захворіла бабуся то здійснювала за нею
догляд, приймала участь у похованні.
Оскільки іншого житла вона не має та
прийняла спадщину шляхом постійного
проживання у будинку разом зі
спадкодавицею, просила її позов
задовольнити. Стосовно позовних вимог
ОСОБА_3, зазначила, що його позов визнає,
дійсно він проживав близько шести
місяців у будинку ОСОБА_6 та здійснював
за нею догляд. Позовні вимоги ОСОБА_5 не
визнала, вказуючи на їх
необґрунтованість.

Позивач за зустрічним позовом -
відповідач за позовними вимогами
ОСОБА_2, ОСОБА_5 - ОСОБА_3 наполягав на
задоволенні поданого ним до суду
позову в цілому. Заперечував проти
задоволення позову ОСОБА_2, вказуючи, що
вона не має права на спадкування,
оскільки має місце заповіт, складений
на його ім'я та ім'я ОСОБА_5 В свою чергу
позов ОСОБА_5 визнав частково та вважав,
що він має право на ? частину спірного
будинку в межах його частки, визначеної
заповітом.

ОСОБА_4 - відповідач за позовами ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, вказала не
необґрунтованість позову ОСОБА_2 та
заперечувала проти задоволення позову
вцілому. Позов ОСОБА_9 визнала та
підтвердила факт його проживання разом
зі спадкодавицею на час відкриття
спадщини наголошуючи, що він єдиний хто
доглядав за бабусею коли та хворіла та
поховав її після смерті. Позов ОСОБА_5
визнала частково.

ОСОБА_5 довірив представляти свої
інтереси в суді представнику - адвокату
ОСОБА_1, яка у судовому засіданні
наполягала на задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5, вказуючи, що він є єдиним
спадкоємцем який прийняв спадщину.
Просила відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_2, оскільки її вимоги не
ґрунтуються на законі, вимоги ОСОБА_3
просила розглянути на розсуд суду.

Вислухавши думку осіб, які беруть
участь у справі, допитавши свідків,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 є онуками померлої ОСОБА_6 (
а.с.7,8,9,15,20,21)

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зміїв,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть серії 1-ВЛ №285807, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Зміївського районного
управління юстиції Харківської
області від 06.11.2010 року, актовий запис
№303. (а.с.24)

За життя ОСОБА_6 належав житловий
будинок АДРЕСА_1, а саме ? частина
вказаного будинку належала померлій на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого Зміївською
державною нотаріальною конторою
Харківської області 19.12.2002 року, р-р
№2-1185, інша ? частина на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого Зміївською державною
нотаріальною конторою Харківської
області 19.12.2002 року, р-р №2-1187, що
підтверджується відповідними
правовстановлюючими документами. (
а.с.28,29,30,31-33)

За життя ОСОБА_6, склала заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Зміївської державної нотаріальної
контори 07.03.2006 року, яким все, що буде
належати їй на час смерті заповідала
своїм онукам ОСОБА_5, ОСОБА_3 в ? частині
кожному. ( а.с.27)

12.03.2013 року ОСОБА_2 звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини в порядку
спадкування за законом після померлої
ОСОБА_6, де їй було роз'яснено про
необхідність звернення з вказаного
питання до суду. ( а.с.36,37)

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 24.10.2013 року,
ОСОБА_5 визначено додатковий строк -
шість місяців для подання заяви про
прийняття спадщини за заповітом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, а 10.12.2013
року ОСОБА_5 звернувся з відповідною
заявою до нотаріальної контори. (
а.с.86-87,112-116)

ОСОБА_5 було роз'яснено про
необхідність звернення до суду, з
огляду на неможливість видати
свідоцтво про право на спадщину, що
підтверджується листом №587/12-14 від
10.04.2014 року. (а.с.150)

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків /спадщини/ від фізичної
особи, яка померла /спадкодавця/, до
інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття,
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього кодексу.

Таким чином, судовим розглядом
встановлено, що після смерті ОСОБА_6 має
місце спадкування за заповітом.

Позивач ОСОБА_2 ставить питання про
визнання за нею права власності на
спірний будинок в порядку спадкування
за законом з огляду на виконання нею
вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Однак суд не приймає до уваги посилання
ОСОБА_2 на зазначений вище факт, а також
ті доводи, що вона є єдиною
спадкоємицею, що прийняла спадщину
після смерті спадкодавці, оскільки
такі посилання спростовуються
дослідженими в ході судового розгляду
доказами, а саме відомостями
Зміївської державної нотаріальної
контри Харківської області про те, що з
заявою про прийняття спадщини в
порядку спадкування за заповітом
звернувся ОСОБА_5

Таким чином, заповіт є чинним, відмови
від прийняття спадщини від спадкоємців
ОСОБА_3, ОСОБА_5, місця не мало, а тому з
огляду на зміст ст. 1223 ЦК України,
позовні вимоги ОСОБА_2 не ґрунтуються
на законі, а відповідно й не підлягають
задоволенню.

Докази подані ОСОБА_2, які
підтверджують факт її постійного
проживання зі спадкодавицею, а саме акт
обстеження житлово-побудових умов від
07.06.2013 року та подані нею для огляду у
судовому засіданні квитанції по оплаті
житлово-комунальних послуг, судом до
уваги не приймаються, оскільки не є
належними та від них не залежить
виникнення права на спадкування за
законом.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_3,
слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Для того, щоб спадкоємець вважався
таким, що прийняв спадщину, самого
факту спільного проживання зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
недостатньо. Необхідно, щоб таке
проживання було постійним. Перелік
документів та інших доказів, які
дозволяють визначити постійність
проживання, містяться у п. 211
«Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України.
Згідно з цією нормою доказом
постійного проживання разом зі
спадкодавцем можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, відповідного органу
місцевого самоврядування про те, що
спадкоємець безпосередньо перед
смертю спадкодавця проживав разом зі
спадкодавцем; копія рішення суду, що
набрало законної сили, про
встановлення факту своєчасного
прийняття спадщини; реєстраційний
запис у паспорті спадкоємця або в
будинковій книзі, який свідчить про те,
що спадкоємець постійно проживав разом
зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, та інші документи, що
підтверджують факт постійного
проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування», спори про спадкування,
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що має юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки осіб та (або)
за наявності інших спадкоємців і спору
між ними.

Допитані у судовому засіданні свідки,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, кожний окремо
показали, що їм відомо про те, що ОСОБА_3,
близько шести місяці до часу смерті
ОСОБА_6 проживав з нею за адресою
АДРЕСА_1 та здійснював за нею догляд.

У суду не має підстав ставити під
сумнів відомості повідомлені свідками,
дані про їх заінтересованість в
результаті розгляду справи відсутні,
крім того зазначеного факту проживання
ОСОБА_3 разом зі спадкодавицею не
спростовували відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_12, та визнали вимоги ОСОБА_3 у
повному обсязі.

Згідно до товарного чеку від 05.11.2010
року, ОСОБА_3 було придбано ритуальну
атрибутику для похорону на суму 928 грн.
90 коп. ( а.с.152)

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов
висновку, що той факт, що ОСОБА_3 мешкав
разом зі спадкодавицею ОСОБА_6 на час
відкриття спадщини не викликає
сумніву, встановити вказаний факт в
позасудовому порядку можливості він
не має, а встановлення відповідного
факту має для нього юридичне значення.

Таким чином його позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_5 прийняв спадщину
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6,
оскільки звернувся до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини за заповітом.

Отримати свідоцтво про право власності
на спадкове майно ОСОБА_5 у
позасудовому порядку змоги не має з
огляду на спір спадкоємців з приводу
спадкового майна.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про
задоволення позову ОСОБА_3, а також того
факту, що спадкоємцями за заповітом є
онуки померлої - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в ?
частині кожний, суд дійшов висновку про
часткове задоволення позову ОСОБА_5 та
визнання за ним права власності на ?
частини будинку №13, з відповідною
частиною надвірних будівель та споруд,
в порядку спадкування за заповітом.

Суд критично ставиться до посилань
ОСОБА_5, що окрім нього ніхто із
спадкоємців спадщини не прийняв, а тому
він повинен успадкувати будинок
вцілому, оскільки його доводи
спростовуються добутими в ході
судового розгляду справи доказами
прийняття ОСОБА_3 спадщини, з огляду на
зміст ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

З аналізу доказів у їх сукупності суд
дійшов висновку про необхідність
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 в цілому, задоволення позову
ОСОБА_3 у повному обсязі та часткове
задоволення позову ОСОБА_5

Таким чином, право власності на
спірне майно - будинок АДРЕСА_1 належить
визнати по ? частині за кожним, з
відповідною частиною надвірних
будівель та споруд, за спадкоємцями,
визначеними заповітом, складеним 07.03.2006
року ОСОБА_6 - ОСОБА_3, ОСОБА_5

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1225,1268,1270 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214, 215,
218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
права власності на житловий будинок з
надвірними будівлями в порядку
спадкування за законом - відмовити у
повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити у
повному обсязі.

Встановити факт проживання ОСОБА_3
разом з ОСОБА_6, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1
на час відкриття спадщини за адресою
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частини жилого будинку з надвірними
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.

Позовні вимоги ОСОБА_5 - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2
частини жилого будинку з надвірними
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02
червня 2014 року.

Головуючий: