Справа № 473/1362/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі:

головуючої - судді Висоцької
Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.,
Григоренко О.С.,

за участю - позивача ОСОБА_1

представника відповідача-
Співак А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вознесенська
із застосуванням звукозаписувальної
техніки цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго» про
стягнення заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

25.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ПАТ
«Миколаївобленерго» про стягнення
недонарахованої заробітної плати у
сумі 16 800 грн. та відшкодування
моральної шкоди 5000 грн.

Позивач посилається на те, що
працював в ПАТ «Миколаївобленерго» на
різних посадах. З 29 березня 2011 року
переведений на посаду електромонтера з
ремонту повітряних ліній 3 розряду
служби повітряних високовольтних
ліній Вознесенської філії ВАТ ЕК
«Миколаївобленерго», а 20.06.2013 року
звільнився у зв»язку з виходом на
пенсію.

В зазначений період роботи
неодноразово намагався отримати від
керівництва інформацію з нарахування
заробітної плати, про максимальний
розмір тарифних ставок майстрів та
електромонтерів товариства.

Позивач вказує, що провівши аналіз
заробітної плати електромонтера 3-го
розряду тієї ж служби, але в управлінні,
він виявив різницю в 400 грн., хоча
навантаження з урахуванням кількості
працівників в Вознесенській філії
більше. Керівництво підприємства
мотивоване пояснення йому не надавало,
зволікало з відповіддю, направляло
відписки, тому тривалий час не міг
довести свою правоту, звернутися за
захистом своїх прав.

ОСОБА_1 вважає, що за період з 01.01.2010
року по 20.06.2013 року відповідач
безпідставно не нараховував йому
заробітну плату за найвищою тарифною
ставкою, передбаченою колективним
договором, як робив це для
електромонтерів третього розряду, які
обслуговують зону повітряних
високовольтних ліній управління, тому
за означений період роботи він
недоотримав заробітну плату на суму 16800
грн.

Окрім того, діями підприємства по
недонарахуванню заробітної плати та
психологічного тиску з боку
керівництва, йому було завдано
моральну шкоду, яку він оцінив у 5000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, просить
стягнути саме з відповідача ПАТ
«Миколаївобленерго» недонараховану
заробітну плату починаючи з 01.01.2010 року
по час звільнення - 20.06.2013 року у сумі 16
800 грн. та відшкодувати завдану
моральну шкоду, розмір якої оцінив у 5000
грн. Пояснення надав аналогічні
викладеним у позовній заяві ( а.с. 1-2,
42-43).

Представник відповідача Співак А.О. у
судовому засіданні позовні вимоги
заперечив, просить у задоволенні їх
відмовити з підстав наведених у
письмових запереченнях.

Дослідивши письмові докази по даній
цивільній справі, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

З трудової книжки позивача
вбачається, що ОСОБА_1, починаючи з
листопада 1992 року працював на різних
посадах у Вознесенському підприємстві
електричних мереж, яке в подальшому
неодноразово змінювало назву, і
починаючи з 18.04.2011 року перейменовано з
Відкритого акціонерне товариства
енергопостачальна компанія
«Миколаївобленерго» в Публічне
акціонерне товариство
«Миколаївобленерго» ( а.с. 3-6).

Станом на 01.01.2010 рік ОСОБА_1 працював у
Відкритому акціонерному товаристві
енергопостачальній компанії
«Миколаївобленерго» старшим майстром
виробничої дільниці групи з ремонту
повітряних високовольтних ліній
Вознесенської філії( починаючи з 08.12.2008
року) наказ №1815-к від 04.12.2008 року).

Відповідно до наказу № 242-к, починаючи
з 01.03.2010 року позивач був переведений на
посаду електромонтера з ремонту
повітряних високовольтних ліній
електропередачі 3 розряду групи з
ремонту повітряних високовольтних
ліній Вознесенської філії.

Наказом за № 547-к від 29.03.2011 року
ОСОБА_1 на підставі його заяви
переведено електромонтером з ремонту
повітряних ліній 3 розряду служби
повітряних високовольтних ліній
Вознесенської філії ВАТ ЕК
«Миколаївобленерго» з тарифною
ставкою відповідно до штатного
розкладу ( а.с. 28-33).

За заявою позивача з 20.06.2013 року
звільнений за власним бажанням у
зв»язку з виходом на пенсію.

Позивач просить стягнути на його
користь недонараховану заробітну
плату з 01.01.2010 року по 20.06.2013 рік з
урахуванням максимальної межі
посадового окладу електромонтера 3
розряду відповідно до переліку наказів
( а.с. 36) та проведеного ним розрахунку (
а.с. 72-73).

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Розмір її залежить від складності та
умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей
працівника, результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства.

Статтею 6 Закону України «Про
оплату праці» передбачено, що основою
організації оплати праці є тарифна
система, яка включає: тарифні сітки,
тарифні ставки, схеми посадових
окладів і тарифно-кваліфікаційні
характеристики. Тарифна сітка (схема
посадових окладів) формується на
основі тарифної ставки робітника
першого розряду, яка встановлюється у
розмірі, що перевищує законодавчо
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати. При цьому законом
прямо не передбачено величину
перевищення розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України та
ст. 15 Закону України «Про оплату праці»
форми системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат установлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.

Власник або уповноважений ним орган
чи фізична особа не має права в
односторонньому порядку приймати
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами, колективними
договорами.

Правові засади розробки,
укладення та виконання колективних
договорів визначає Закон України «Про
колективні договори».

Метою укладення колективного
договору є регулювання виробничих,
трудових і соціально-економічних
відносин, а також узгодження інтересів
працівників, власників та
уповноважених ними органів.

Відповідно до положень ст. 9 Закону
України «Про колективні договори»
положення колективного договору
поширюються на всіх працівників
підприємства незалежно від того, чи є
вони членами профспілки, і є
обов'язковими як для власника або
уповноваженого ним органу, так і для
працівників підприємства. Положення
генеральної, галузевої, регіональної
угод діють безпосередньо і є
обов'язковими для всіх суб'єктів, що
перебувають у сфері дії сторін, які
підписали угоду.

Відповідно до п.п. 2.1-2.3
Галузевої Угоди між Міністерством
палива та енергетики України і
Профспілкою працівників енергетики та
електротехнічної промисловості
України на 2008-2010 роки та 2011- 2013 роки ( із
змінами і доповненнями),
зареєстрованими Міністерством праці
та соціальної політики 20.12.2010 № 52 та
26.01.2011 року за № 8 у сфері гарантій
оплати праці сторони вживають заходів
для забезпечення своєчасної виплати
заробітної плати відповідно до ст. 115
КЗпП України і ст.24 Закону України "Про
оплату праці" і здійснюють заходи до
відповідальних осіб, винних у її
затримці.

Визначення форм і систем оплати праці
і матеріального заохочення, розмірів
тарифних ставок і посадових окладів, а
також затвердження положень про
преміювання і виплату винагороди за
підсумками роботи за рік здійснюється
Підприємствами самостійно за
погодженням з профспілковими
комітетами і відображається в
колективних договорах з дотриманням
норм і гарантій, передбачених чинним
законодавством, Генеральною та
Галузевою угодами. При цьому,
адміністрація кожного Підприємства
забезпечує зв'язок оплати праці з її
результатами.

Найменування професій і посад
встановлюється згідно з
Класифікатором професій ДК 003-2005 (наказ
Державного Комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 26.12.2005 № 375).

Мінімальний розмір тарифної ставки
(місячного окладу) працівника, який
виконує некваліфіковану роботу,
установити на рівні не менше 125%
законодавчо встановленої мінімальної
заробітної плати.

У додатках №№ 3-37 до Галузевої угоди
наведені коефіцієнти співвідношень
місячних тарифних ставок і посадових
окладів до мінімальної місячної
тарифної ставки працівника, який
виконує некваліфіковану роботу.

Формування тарифної ставки та схеми
посадових окладів на кожному
конкретному Підприємстві здійснюється
на основі тарифної ставки працівника,
який виконує некваліфіковану роботу,
міжкваліфікаційних, (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів).

Схеми посадових окладів керівників,
професіоналів, фахівців та технічних
службовців є обов'язковим додатком до
колективних договорів Підприємств.

Відповідно до переліку наказів ПАТ
«Миколаївобленерго» стосовно
посадового окладу працівника ОСОБА_3,
останньому, починаючи з 01.03.2010 року на
посаді електромонтера з ремонту
повітряних високовольтних ліній
електропередачі 3 розряду групи з
ремонту повітряних високовольтних
ліній Вознесенської філії,
встановлений посадовий оклад у розмірі
1695 грн. за схемою посадових окладів
займаної позивачем посади, нижня межа-
1575 грн., верхня- 1955 грн.

Останній раз позивачу на підставі
наказу від 26.03.2013 року за № 181-з,
починаючи з 01.03.2013 року по час
звільнення, збільшено посадовий оклад
до - 2811 грн., тоді як межі посадового
окладу за займаною ним посадою
становили відповідно- 2811 грн. та 3188 грн.

З інформації начальника СПВЛ ( служби
повітряних високовольтних ліній
електропередачі) ПАТ
«Миколаївобленерго» вбачається, що в
зону обслуговування служби ПВЛ
управління входить 1917.4 км. траси ПЛ-150
кВ., тоді як штат електромонтерів-18
чоловік, тобто по 106.52 км. на одного
електромонтера, що вдвічі перевищує
обсяги, які обслуговує група СПВЛ
Вознесенської філії, оскільки
протяжність зазначеної траси
становить 264.75 км., на 5 електромонтерів,
тобто на 1 електромонтера припадає 52.95
км. ( а.с.37).

Відповідно до положень ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні обом
сторонам було роз»яснено про
зобов'язання довести ті обставини, на
які вони посилаються, як на підставу
своїх вимог і заперечень, але ані
позивач, ні представник відповідача не
підтвердили суду складність, умови

виконуваної ОСОБА_1 роботи,
професійно-ділових якостей його, як
працівника,

результати його праці, що відображено в
колективному договорі, посадовій
інструкції, інших документах.

Враховуючи, те що позивачем не
було доведено обставин на які він
посилається, а ґрунтуються вони лише на
припущеннях, не підтверджених жодним
доказом, а семе, те, що позивач
виконував роботу більшу ніж
електромонтер 3 розряду управління,
тобто навантаження на 1 електромонтера
у Вознесенській лінії на 46 км. більше,
тому мав отримувати хоча б однакову
платню, але не менше, суд вважає, що у
виниклому цивільно-правовому спорі
відсутні будь-які підстави для
задоволення вимог позивача щодо
стягнення не нарахованої заробітної
плати.

Вимога ОСОБА_1 про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
порушення його трудових прав є
безпідставною і такою, що не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И
В :

ОСОБА_1 в позові до Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївобленерго» про стягнення
заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя:
Висоцька Г.А.