№2/263/1726/2014
№263/3107/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року
місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Орловій Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Жилье-22»
про визнання права власності на
кооперативну квартиру,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом
про визнання за ними права власності на
кооперативну квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивачі
зазначили, що 06 липня 1976 року позивачка
ОСОБА_1 із сім'єю складом із трьох осіб
отримала ордер на квартиру АДРЕСА_1.
Даний ордер був виданий на підставі
списку ЖБК «Метеор». В 1992 році після
сплати пайового внеску начальником ЖБК
«Метеор» їй була дана довідка про те, що
вона є основним квартиронаймачем
вказаної квартири та вартість квартири
виплачена у повному обсязі. В грудні 2013
року вона звернулась до Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно для оформлення права
власності на вказану квартиру, але їй
було відмовлено, у зв'язку із тим, що її
право власності на квартиру належним
чином не зареєстровано. Просить
визнати за нею та її чоловіком право
спільної часткової власності на
вказану квартиру, оскільки вона
придбалась ними у шлюбі та за сумісні
кошти.

Позивачі надали суду письмові заяви
про розгляд справи за їх відсутності,
позовні вимоги підтримують та просять
їх задовольнити.

Представник відповідача надав суду
письмову заяву про розгляд справи за
його відсутності, проти задоволення
позову не заперечує.

Відповідно до поданих сторонами заяв
суд розглянув справу у їх відсутності.

Фіксація судового процесу технічними
засобами не велась у відповідності до
ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із
розглядом справи за відсутності осіб,
які беруть участь у справі.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним відносини.

Відповідно до ордеру №3177 Серії КО від 06
липня 1976 року, виданого виконавчим
комітетом Жданівської міської ради
депутатів трудящих, ОСОБА_1 із сім'єю з 3
осіб, передано у користування
двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки ЖБК «Метеор» від
01.02.1992 року, ОСОБА_1 є членом кооперативу
ЖБК «Метеор» та власником квартири
АДРЕСА_1, вартість квартири виплачена у
повному обсязі.

Відповідно до довідки ТОВ «Жилье-22» від
13.01.2014 року, ОСОБА_1 у повному обсязі
виплатила пайовий внесок за квартиру
АДРЕСА_1.

З технічного паспорту Маріупольського
БТІ, складеного 13.11.2013 року, вбачається,
що квартира АДРЕСА_1 має житлову площу
27,3кв.м., загальну площу 45,1кв.м.

Відповідно до ст.141 ЖК Україні особі,
прийнятій до членів
житлово-будівельного кооперативу, за
рішенням загальних зборів членів
кооперативу, затвердженим виконавчим
комітетом районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів,
надається окрема квартира, що
складається з однієї чи кількох кімнат,
відповідно до кількості членів сім'ї,
сумі її пайового внеску і граничного
розміру жилої площу, передбачуваного
Примірним статутом
житлово-будівельного кооперативу.

Відповідно до ч.3 ст.384 Цивільного
кодексу України у разі викупу квартири
член житлово-будівельного кооперативу
стає її власником.

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
не залежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба) самостійного
заробітку (доходу).

30 квітня 1971 року укладений шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу
(Серії НОМЕР_3) виданого Палацом
одруження міста Жданова Донецької
області, актовий запис №1472 від 30.04.1971
року. Прізвище дружини після одруження
- ОСОБА_1.

Вирішуючи справу, суд приймає до уваги,
що позивачка ОСОБА_1 виплатила у
повному обсязі пайовий внесок та
вказана квартира була придбана
позивачами в період шлюбу, а тому
вважає, що вказане майно є спільною
сумісною власністю подружжя та вони
мають право звернутися до суду з
вимогою про визнання права власності
за ними на нерухоме майно, оскільки це
зачіпає їх права як власників цього
нерухомого майна.

У зв'язку із вказаним суд вважає
необхідним захистити права позивачів
та визнати в судовому порядку за ними
право власності в рівних частках на
квартиру АДРЕСА_1, а визнання
відповідачем пред'явленого позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі ст.ст. 384 Цивільного кодексу
України, ст. 141 ЖК України, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 174, 213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Жилье-22»
про визнання права власності на
кооперативну квартиру, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН -
НОМЕР_1, право власності на ? частку
квартири АДРЕСА_1, житловою площею
27,3кв.м., загальною площею 45,1кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН -
НОМЕР_2, право власності на ? частку
квартири АДРЕСА_1, житловою площею
27,3кв.м., загальною площею 45,1кв.м.

На рішення суду сторони можуть подати
апеляційну скаргу в Апеляційний суд
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які приймали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.О. Ковтуненко