Справа №263/2768/14-ц
Провадження №2/263/1603/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2014 року Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі:
судді Ікорської Є.С. при секретарі
Корзініній О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради,
Житлово-будівельного кооперативу
«Висота» про визнання права власності,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
Маріупольської міської ради, ЖБК
«Висота» про визнання права власності.
В позові зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер його батько ОСОБА_3 Після смерті
відкрилась спадщина у вигляді квартири
АДРЕСА_1. Зазначена квартира була
надана батьку позивача на підставі
довідки ЖЕУ №14 від 15.01.1992 року. 23.03.1992
року ОСОБА_3 зареєстрував квартиру
АДРЕСА_1 про що отримав в
Маріупольському БТІ реєстраційне
посвідчення. Позика за квартиру була
сплачена в повному обсязі. Позивач є
спадкоємцем за законом. В лютому 2014
року нотаріусом позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з тим, що
свідоцтво про право власності на житло
за життя батька не було зареєстровано в
єдиному реєстрі прав власності. У
зв'язку з вищенаведеним, позивач
просить суд визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування.

Позивач до залу судового засідання
не з'явився, надав заяву з проханням
розглянути справу у його відсутності,
позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ЖБК
«Висота» до залу судового засідання не
з'явилась, надала на адресу суду заяву з
проханням розглянути справу у її
відсутності, не заперечувала проти
задоволення позовних вимог.

Представник відповідача
Маріупольської міської ради не
заперечувала проти задоволення
позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи в їхній
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно з
реєстраційним посвідченням від 23.03.1992
року, виданим Маріупольським міським
бюро технічної інвентаризації,
квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за
ОСОБА_3 на підставі довідки ЖЕУ №14 від
15.01.1992 року. (а.с.4).

Згідно зі свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що
зроблено актовий запис №1280 (а.с.9).

Як вбачається зі свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 від 25.09.2013 року
ОСОБА_1 , батьком зареєстровано ОСОБА_3
(а.с.10).

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України) право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до технічного паспорту
на квартиру АДРЕСА_1 від 26.01.1992 року,
загальна площа вказаної квартири
складає 42,8 кв. метрів, жила - 27,1 кв.
метрів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Частина 2 статті
3 цього Закону визначає, що державна
реєстрація гарантує достовірність
зареєстрованих прав на нерухоме майно
та їх обтяжень.

Згідно з ч. 4 цього Закону права на
нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Тобто такі права мають
підтверджуватися відповідними
правовстановлюючими документами, а
право власності - бути зареєстрованим
належним чином, відповідно до закону,
оскільки такою реєстрацією держава
визнає наявність цих прав і гарантує їх
достовірність.

Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину.

З матеріалів спадкової справи
вбачається, що ОСОБА_3 склав заповіт
04.02.2013 року на все належне йому майно на
ім'я сина ОСОБА_1

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7
«Про судову практику у справах про
спадкування», у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно з постановою про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2014
року №162/02-31, державним нотаріусом
Щербак Л.А. було відмовлено ОСОБА_1 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на квартиру АДРЕСА_1 після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3
(а.с.11).

Враховуючи той факт, що на теперішній
час позивач позбавлений можливості
зареєструвати право власності
померлого батька у органах
реєстраційної служби речових прав на
нерухоме майно, суд вважає необхідним
захистити права позивача та визнати за
ним в судовому порядку право власності
на квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 213, 215 ЦПК
України,ст.328,392, 1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської
міської ради, Житлово-будівельного
кооперативу «Висота» про визнання
права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на квартиру АДРЕСА_1 87500,
загальною площею 42,8 кв. метрів, жилою -
27,1 кв. метрів.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Є.С.
Ікорська