СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Справа № 22-ц/796/4776/2014 р.
Головуючий у 1 інстанції - Каліушко Ф.А.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
14.05.2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.
При секретарі - Онищенко О.С.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_1
на рішення Дарницького районного суду
м.Києва від 29.01.2014 р.
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
Про стягнення заборгованості за
аліментним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам
заслухавши доповідь судді Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -
Рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 29.01.2014 р. задоволено
первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
аліментним договором. Стягнуто з
відповідача на користь позивачки
заборгованість за аліментним
договором в сумі 104 000 грн.; в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам
відмовлено.

В апеляційній скарзі на зазначене
рішення відповідач просить це рішення
скасувати і постановити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
первісного позову ОСОБА_2 відмовити, а
його зустрічний позов задовольнити,
посилаючись, зокрема, на те, що суд
неповно з»ясував обставини справи, не
дав належної оцінки доказам, порушив
норми матеріального і процесуального
права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Постановлюючи рішення суд виходив з
того, що відповідач не виконував своїх
зобов»язань за аліментним договором,
допустив заборгованість у сумі 104 000
грн., що передбачених законом підстав
для звільнення його від сплати
вказаної заборгованості судом не
встановлено, а тому, дійшов висновку
про задоволення первісного позову та
відмовив у задоволенні зустрічного
попзову.

Такі висновки суду відповідають
вимогам закону та обставинам справи з
огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи і
встановлено судом, сторони перебували
у зареєстрованому шлюбі з червня 2001 р.
по серпень 2010 р., мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

19.06.2010 р. сторонами укладено
нотаріально посвідчений аліментний
договір із терміном дії на три роки
про утримання дитини, згідно якого
відповідач зобов»язався утримувати
свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
сплачувати аліменти на його утримання
у твердій грошовій сумі, розмір якої за
домовленістю сторін було визначено у 8
000 грн. на місяць, починаючи з 1.07.2010 р.
до 1.07 2013 р.

Проте, відповідач за первісним позовом
ОСОБА_1 своїх зобов»язань за вказаним
аліментним договором належним чином
не виконав, тим самим допустив
заборгованість, яка за період з 1.06.2012 р.
по 1.07.2013 р. становить 104 000 грн. (із
розрахунку 8 000 х 13 міс.).

Згідно ч.1 ст.189 СК України батьки мають
право укласти договір про сплату
аліментів на дитину, у якому визначити
розмір та строки виплати. Умови
договору не можуть порушувати права
дитини, які встановлені цим Кодексом.
Договір укладається у письмовій формі
і нотаріально посвідчується.

Згідно п.4 аліментного договору кожна
сторона зобов»язується виконувати
свої зобов»язання, покладені на неї цим
договором та сприяти другій стороні у
виконанні її обов»язків. Сторона, що
порушила зобов»язання за цим
договором, повинна усунути ці
порушення.

Тому, суд обгрунтовано дійшов
висновку про задоволення вимог
первісного позову.

Що стосується вимог зустрічного
позову, то суд також обгрунтовано
вважав їх такими, що не підлягають
задоволенню, оскільки, вони не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні.

Так, згідно ч.2 ст.197 СК України за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв»язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

Суд дійшов правильного висновку про
те, що посилання відповідача на те, що
він не працює безумовно не свідчить про
те, що його матеріальний стан
погіршився, оскільки його звільнення
з роботи за власним бажанням відбулося
3.11.2011 р.; крім того, він не працював і до
того часу як утворилася
заборгованість по аліментам, однак, при
цьому до 1.06.2012 р. ним сплачувалися
аліменти у визначеному договором
розмірі.

Також судом встановлено, що сторонами
також було укладено (в цей же день)
договір про поділ майно подружжя, за
умовами якого відповідачу було
виділено майна у власність на 740 000 грн.

Вказані обставини були встановлені
рішенням Апеляційного суду м.Києва від
9.10.2013 р., яким було скасовано рішення
Дарницького районного суду м.Києва
від 13.06.2012 р. та було відмовлено ОСОБА_1
у задоволенні позову про зміну
розміру аліментів.

Також суд правильно вважав, що не
заслуговують на увагу інші доводи
зустрічного позову - щодо його
сімейного та матеріального стану, а
також щодо стану його здоров»я,
оскільки, всі ці обставини існували на
час укладення аліментного договору.

Тому, суд правильно вважав, що
належних та допустимих доказів
відповідно до вимог ст.ст.57-59 ЦПК
України на підтвердження позовних
вимог зустрічного позову суду не
надано, а тому, відсутні правові
підстави для задоволення вимог про
звільнення позивача від сплати
заборгованості по аліментам.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно вважав, що позовні
вимоги первісного позову підлягають
задоволенню, а в задоволенні
зустрічного позову належить відмовити.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд повно з"ясував обставини справи,
дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду
не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а
рішення Дарницького районного суду
м.Києва від 29.01.2014 р. - залишити без
змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :