У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Діамантбанк»
до ОСОБА_1, товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримстройторг» про
визнання договору недійсним за
касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою її
представником ОСОБА_2, на ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 7 листопада 2013 року,
-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року публічне акціонерне
товариство «Діамантбанк» звернулось
до суду з указаним позовом, в якому
просило визнати недійсним договір
поворотної фінансової допомоги,
укладений 8 листопада 2010 року між
ОСОБА_1 та товариством з обмеженою
відповідальністю «Кримстройторг».

Рішенням Залізничного районного суду
Автономної Республіки Крим від 25 липня
2011 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 23 листопада 2011
року, у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Залізничного районного суду
Автономної Республіки Крим від 29
серпня 2013 року відмовлено у
задоволенні заяви представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 про ухвалення додаткового
рішення у вищевказаній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 7 листопада 2013 року
відмовлено у відкритті апеляційного
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить ухвалу
апеляційного суду скасувати, справу
направити для розгляду до суду
апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Апеляційний суд, відмовляючи у
відкритті апеляційного провадження,
виходив із того, що апелянт звернувся з
апеляційною скаргою з пропуском
строку на апеляційне оскарження.

Проте, такого висновку суд апеляційної
інстанції дійшов із порушенням норм
процесуального права.

Однією з основних засад судочинства,
визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції
України, є забезпечення апеляційного
та касаційного оскарження рішення
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 3 ст. 294 ЦПК
України апеляційний суд за заявою
особи може поновити пропущений
процесуальний строк на апеляційне
оскарження у разі наявності поважних
причин пропущення цього строку.

З матеріалів справи убачається, що
вступна та резолютивна частина ухвали
суду першої інстанції була проголошена
29 серпня 2013 року за участю представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Повний текст ухвали ОСОБА_2 отримав 9
вересня 2013 року. І в цей же день була
подана апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції, в якій ОСОБА_2
зазначив, що поважною підставою
пропуску строку на апеляційне
оскарження є те, що повний текст
оскаржуваної ухвали, яке необхідне
було для виготовлення апеляційної
скарги, він отримав 9 вересня 2013 року, а
тому повноцінно реалізувати своє право
на підготовку до апеляційного
оскарження, у встановлений
законодавством десятиденний строк,
стало можливим лише з часу отримання
повного тексту ухвали.

Апеляційний суд, визнавши причину
пропуску строку на апеляційне
оскарження неповажною, не врахував, що
відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України саме
на суд покладений обов'язок видати
копію повного тексту рішення особам,
які брали участь у справі, негайно
після проголошення рішення. Проте у
справі не міститься даних про видачу
представнику заявника повного тексту
рішення суду першої інстанції негайно
після його проголошення.

При цьому ЦПК України не містить
вичерпного переліку поважних причин,
які можна враховувати при вирішенні
питання про поновлення пропущеного
процесуального строку; вони
враховуються у кожному конкретному
випадку залежно від обставин справи.

Зокрема, апеляційний суд не звернув
уваги на те, що, особа, яка бажає
оскаржити таке рішення, не отримавши
повного тексту судового рішення,
позбавлена можливості мотивувати
апеляційну скаргу, як того вимагає ст.
295 ЦПК України.

Апеляційний суд, зважаючи на те, що
необхідною умовою здійснення стороною
права на апеляційне оскарження є її
обізнаність про зміст оскарженого
судового рішення, що дає можливість
викласти свої вимоги і вказати суть
неправильного застосування норм
матеріального або порушення норм
процесуального права, дійшов
помилкового висновку про те, що пропуск
ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2
строку на апеляційне оскарження,
встановленого законодавством, є
неповажним.

Судові процедури повинні бути
справедливими, тому особа безпідставно
не може бути позбавлена права на
апеляційне оскарження рішення суду,
оскільки це буде порушенням права,
передбаченого ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, на справедливий суд.

Таким чином, ураховуючи викладене та
положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України,
оскаржувана ухвала апеляційного суду
не може вважатись законною та підлягає
скасуванню, а справа передачі до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Згідно зі ст. 12 Закону України від 15
квітня 2014 року № 1207-VII «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України» цивільна справа
передається на розгляд до апеляційного
суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану її
представником ОСОБА_2, задовольнити
частково.

Ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 7 листопада 2013 року
скасувати, справу передати до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження у справі.

Згідно зі ст. 12 Закону України від 15
квітня 2014 року № 1207-VII «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України» цивільну справу
передати на розгляд до апеляційного
суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко