Справа № 569/7200/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року
Рівненський
міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне заяву ОСОБА_1 про
перегляд рішення суду за ново
виявленими обставинами,-

в с т а н о в
и в :

В Рівненський міський суд надійшла
заява ОСОБА_1 про перегляд рішення суду
за ново виявленими обставинами.

До початку розгляду справи ОСОБА_2
подала до суду письмову заяву про
відвід судді посилаючись на ті
обставини, що суддя Ковальов І.М. має
дружні стосунки з ОСОБА_3, який роками
представляє інтереси ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Окрім того, ще 26 грудня
2003 року суддя Ковальов І.М. виніс
рішення по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, яким
задоволив позов до нього. При цьому в
рішенні суду було зазначено, що
відповідач повторно не з»явився, про
день та час розгляду справи
повідомлявся, причини неявки не
повідомив. Саме це рішення,
постановлене суддею Ковальовим І.М,
надовго позбавило її і четверо її
неповнолітніх дітей житла, яке вони
займали разом із померлим ОСОБА_7 по
АДРЕСА_1 і судові спори щодо нього
ведуться дотепер.

Тому з цих підстав просить суд
задоволити заяву про відвід судді та
передати справу на розгляд іншому
судді.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 просить суд відмити у
задоволенні заяви ОСОБА_2 оскільки
вважає її безпідставною.

В судове засіданні ОСОБА_8, ОСОБА_9 не
з»явились. Про день та час розгляду
справи повідомлялись належним чином.
Причин своєї неявки суду не повідомили,
заяв чи клопотань про перенесення
розгляду справи до суду не подавали.

Заслухавши учасників судового
процесу, з метою уникнення зволікання
розгляду справи, суд вважає за
необхідне розглянути заяву про
самовідвід виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦПК України
суддя, який брав участь у вирішення
справи в суді першої інстанції не може
брати участь у розгляді цієї самої
справи в судах апеляційної, касаційної
інстанції, перегляді справи у зв'язку з
ново виявленими обставинами, а так само
у новому розгляді її судом першої
інстанції після скасування
попереднього рішення, або ухвали про
закриття провадження у справі.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод у
відповідній частині передбачає
наступне:

"Кожен має право на справедливий...
розгляд його справи...незалежним і
безсто-роннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру..."

Відповідно до ст. 17 ЗУ « Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини» ( №
3477- IV від 23.02.2006 року із змінами до
доповненнями) , суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду у
справі « Білуха проти України» (заява №
3394902) від 09 листопада 2006 року
встановлено, що відповідно до
установленої практики Європейсього
Суду наявність безсторонності
відповідно до п. 1 ст. 6 повинна
визначатися за суб'єктивним та
об'єктивним критеріями. Відповідно
до суб'єктивного критерію беруться до
уваги особисті переконання та
поведінка окремого судді, тобто чи
виявляв суддя упередженість або
безсторонність у даній справі.
Відповідно до об'єктивного критерію
визначається, серед інших аспектів, чи
забезпечував суд як такий та його склад
відсутність будь-яких сумнівів у його
безсторонності.

Стосовно суб'єктивного критерію,
особиста безсторонність суду
презумується, поки не надано доказів
протилежного (див.вищевказане рішення
у справі "Ветштайн проти Швейцарії"
(Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Таких доказів суду у даній справі не
надано.

Стосовно об'єктивного критерію це
означає, що при вирішенні того, чи є у
цій справі обґрунтовані причини
побоюватися, що певний суддя був
небезсторонній, позиція
заінтересованої особи є важливою, але
не вирішальною. Вирішальним же є те, чи
можна вважати такі побоювання
об'єктивно обґрунтованими. Важливим
питанням є довіра, яку суди повинні
вселяти в громадськість у
демократичному суспільстві (див.
Вищевказане рішення у справі "Ветштайн
протии Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland) та
рішення у справі "Кастілло Альгар проти
Iспанії" (Castillo Algar v.Spain), від 28 жовтня 1998
року,п.45).

Тому, з врахуванням вищезазначеного
рішення Європейського суду,а також з
метою втілення довіри до суду
громадськості у демократичному
суспільстві, суд вважає за необхідне
заявити самовідвід.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦПК України
відвід, самовідвід повинен бути
вмотивованим і заявленим до початку
з'ясування обставин у справі та
перевірки їх доказами.

Враховуючи вищевикладені обставини,
вважаю за необхідне самовідвід судді
Ковальова І.М. задовільнити, а у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід
судді - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.11-1, 21, 23 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
відвід судді Ковальова І.М. - відмовити.

Самовідвід судді Ковальова І.М. по
цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про
перегляд рішення суду за ново
виявленими обставинами - задоволити.

Справу передати для розгляду іншим
суддею в порядку, встановленому ст.11-1
ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

міського суду
І.М.Ковальов