Ухвалаіменем україни 04 червня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Парінової І.К.,Амеліна В.І.,Гончара
В.П.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі Одеського регіонального
управління публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,
ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
приватний нотаріус
Білгород-Дністровського міського
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_9, про визнання частково
недійсним кредитного договору та
повністю недійсним договору іпотеки,
за зустрічним позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське регіональне управління
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_8 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
09 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом, в якому
просив визнати частково недійсним
кредитний договір № М-253/07-К від
28 грудня 2007 року, укладений між ПАТ
«Банк Фінанси та ОСОБА_7, визнати
повністю недійсним іпотечний договір
від 28 грудня 2007 року,
укладений між ПАТ «Банк Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_6 Позов обґрунтований
тим, що 28 грудня 2007 року між ОСОБА_8 та
ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі
Одеського регіонального управління
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено
кредитний договір № М-253/07-К, відповідно
до якого ОСОБА_8 отримала кредит у сумі
700 000 грн строком з 28 грудня 2007 року по
28 грудня 2012 року, зі сплатою 16,5 %
річних. Додатковою угодою № 1 від 11
червня 2008 року відсоткова ставка за
користування кредитними коштами
збільшена до 19,5 % річних. В якості
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним кредитним договором між ПАТ
«Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_8,
ОСОБА_7 укладено договір поруки № 2858
від 28 грудня 2007 року,
відповідно до якого остання взяла на
себе зобов'язання відповідати за
зобов'язаннями ОСОБА_8, які вникають з
умов кредитного договору № М-253/07-К від
28 грудня 2007 року. Також, 28
грудня 2007 року між ПАТ «Банк Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_6 укладено
договір поруки № 2863, відповідно до
якого останній прийняв на себе
зобов'язання відповідати за
зобов'язаннями ОСОБА_8, які вникають з
умов зазначеного вище кредитного
договору. Крім того, 28 грудня 2007 року
між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_4
на підставі довіреності, укладено
іпотечний договір, предметом якого є
нерухоме майно, а саме: садовий будинок
АДРЕСА_1. Зазначав, що довіреність на
ім'я ОСОБА_6 не підписував, а також не
надавав повноважень на вчинення
вищевказаних дій.

У вересні 2011 року ПАТ «Банк Фінанси та
Кредит» в особі Одеського
регіонального управління ПАТ «Фінанси
та Кредит» звернулося до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_8, про звернення стягнення
на предмет іпотеки, в якому просив суд в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором звернути
стягнення на предмет іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів на садовий
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку,
площею 0,0696 га, що розташована на
території СК «Меліоратор», смт. Затока,
м. Білгород-Дністровський,
Одеської області для ведення
садівництва.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 червня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 09 жовтня 2013 року, в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
Зустрічний позов задоволено частково.
В рахунок погашення заборгованості
перед ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в
особі Одеського регіонального
управління «ПАТ «Банк Фінанси та
кредит» за кредитним договором №
М-253/07-К від 28 грудня 2007 року звернуто
стягнення на предмет іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів на садовий
будинок АДРЕСА_1; земельну ділянку
площею 0,0696 га, що розташована на
території СК «Меліоратор», смт. Затока,
м. Білгород-Дністровський,
Одеської області для ведення
садівництва. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, і ухвалити нове
рішення, яким його позов задовольнити,
в задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Задовольняючи
частково зустрічний позов та
відмовляючи в задоволенні первісного
позову, суди попередніх інстанцій
правильно встановили характер спірних
правовідносин сторін у справі та
вирішили спір з урахуванням конкретних
обставин справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та
зводяться до переоцінки доказів. З
огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення ухвали
суду першої інстанції та ухвали
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
09 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова В.І. АмелінВ.П. Гончар