Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/3898/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Полонець Сергій
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Трояновської Г.С.

суддів Гансецької І.А.,
Павицької Т.М.

при секретарі Камінній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства
аграрної політики та продовольства
України про стягнення середнього
заробітку за час затримки поновлення
на роботі та відшкодування моральної
шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 14 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з названим позовом, посилаючись на
те, що рішенням Богунського районного
суду м. Житомира від 12.01.2007 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 26.04.2007 року, його було
поновлено на роботі з 29.09.2006 року на
посаді директора Житомирського
державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту
«Житомирагропроект». Оскільки рішення
суду в частині поновлення на роботі не
виконано до цього часу, просив стягнути
з відповідача середній заробіток за
час затримки поновлення на роботі з
01.09.2009 року по 30.11.2013 року в сумі 167 063 грн.
та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 14 квітня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та
повернути справу для повторного
розгляду. Вважає, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновок суду не відповідає
фактичним обставинам справи. Зазначає,
що суд не розглянув жодного доказу по
справі, а зосередив свою увагу на
рішеннях Корольовського районного
суду м. Житомира від 19 травня 2011 року та
апеляційного суду Житомирської
області від 22 вересня 2011 року, які не
мають відношення до справи.

Розглянувши справу в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи рішенням Богунського районного
суду м. Житомира від 24 січня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 26 квітня 2007 року скасовано
наказ Міністерства Аграрної політики
України № 225-п від 29.09.2006 року про
розірвання трудового контракту з
ОСОБА_1 №3709 від 19.08.2003 року та поновлено
його на роботі - на посаді директора
Житомирського державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту
«Житомирагропроект» з 29.09.2006 року
/а.с.26-29/.

Оскільки рішення суду в частині
поновлення ОСОБА_1 на роботі не
виконано, то рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 21 жовтня
2009 року, частково зміненим рішенням
апеляційного суду Житомирської
області від 23 липня 2012 року, яке в свою
чергу залишено без змін ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 січня 2013 року, стягнуто з
Міністерства аграрної політики
України на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час затримки поновлення
його на роботі з 24 січня 2007 року по 1
вересня 2009 року /а.с.4-11/.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 22 вересня 2011
року скасовано рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 19 травня
2011 року та відмовлено в позові ОСОБА_1
до Житомирського
державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту
«Житомирагропроект», Міністерства
аграрної політики України про визнання
недійсною додаткової угоди , укладення
на невизначений строк трудового
контракту, скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу /а.с.48-50/.

При цьому судом встановлено, що
наказом Міністерства аграрної
політики України №158-п від 31.08.2008 року
ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади
директора державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту
«Житомирагропроект» з 1 вересня 2009 року
у зв»язку із закінченням строку дії
трудового контракту №3709 від 19.08.2003
року.

У рішенні від 22 вересня 2011 року
суд дійшов висновку, що поновлення
позивача на роботі на підставі рішення
Богунського районного суду м. Житомира
від 24.01.2007 року не змінило умов
контракту№3709 від 19.08.2003 року та
додаткової угоди від 26.07.2006 року щодо
строку його дії, та не є підставою для
визнання його безстроковим.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, щодо яких
встановлено ці обставини /ч.3 ст.61 ЦПК
України/.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що рішення апеляційного суду
Житомирської області від 22 вересня 2011
року скасовано.

Відтак, встановивши такі
обставини суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що доводи позивача про
порушення його прав у сфері трудових
відносин, є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком місцевого суду,
оскільки в судовому порядку
встановлено правомірність звільнення
ОСОБА_1 з посади директора
державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту
«Житомирагропроект» з 1 вересня 2009
року, а тому відсутні підстави для
стягнення середнього заробітку за час
затримки поновлення його на роботі з 1
вересня 2009 року по 1 грудня 2013 року.

Суд правильно застосував норми
трудового законодавства та на
підставі ст.ст.236, 237-1 КЗпП України
дійшов обгрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1

Доводи, наведені в апеляційній
скарзі про те, що рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 19 травня 2011 року та
апеляційного суду Житомирської
області від 22 вересня 2011 року не мають
відношення до справи не заслуговують
на увагу, оскільки саме рішенням
апеляційного суду Житомирської
області, яке набрало законної сили,
підтверджується відсутність підстав
для задоволення вимог позивача,
пов"язаних із стягненням середнього
заробітку за час затримки поновлення
його на роботі з 1 вересня 2009 року по 1
грудня 2013 року та відшкодуванням
моральної шкоди.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 14 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржене
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий Судді