АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2482/14
Головуючий 1-ої інст.: Лазюк
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Маміної О.В.

суддів - Крилової Т.Г., Трішкової І.Ю.,

при секретарі - Шрамко І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на заочне рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 16 грудня
2013 року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором кредиту, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року Позивач, ПАТ
«Мегабанк», звернувся до суду з
зазначеним позовом. В обґрунтування
вимог посилався на те, що 12.03.2008 року між
ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого
є позивач, та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір № 69ПВ/2008-А, відповідно до умов
якого відповідачу надано в борг кошти в
сумі 298 000, 00 доларів США строком до
11.03.2028 року. В забезпечення виконання
зобов'язань за договором кредиту, між
сторонами було укладено договір
іпотеки належної відповідачу квартири
НОМЕР_1 загальною площею 160, 7 кв.м.,
житловою площею 92, 0 кв.м. по АДРЕСА_1
Відповідач порушив зобов'язання з
повернення коштів згідно графіку
погашення кредиту, внаслідок чого
утворилась заборгованість в сумі 313 432,
27 доларів США станом на 30.08.2012 року.
Уточнивши позовні вимоги, просив
звернути стягнення на предмет іпотеки -
квартиру НОМЕР_1 загальною площею 160, 7
кв.м., житловою площею 92, 0 кв.м. по
АДРЕСА_1 шляхом продажу зазначеної
квартири позивачем з укладенням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем та виселити осіб,
які зареєстровані та проживають у
вказаній квартирі, а також стягнути
залишок заборгованості за кредитним
договором, суму нарахованих та
несплачених відсотків, штраф та пеню.

Повторним заочним рішенням
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 16 грудня 2013 року позовні
вимоги задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_1 залишок заборгованості за
кредитним договором із суми
нарахованих та несплачених відсотків
станом на 03.09.2013р. в розмірі 69 788, 29
доларів США та 78 320, 77 грн., що
складається з залишку суми
заборгованості за кредитом в розмірі 11
909, 12 доларів США; нарахованих та
несплачених відсотків за період з
01.08.2011р. по 31.08.2013 р. (включно) в розмірі 57
879, 17 доларів США; штрафу в розмірі 53 931,
84 грн.; пені в розмірі 24 388, 93 грн. В
частині звернення стягнення на предмет
іпотеки - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 16 грудня
2013 року скасувати, в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі. Посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, судова колегія
не знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого
є позивач, та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір № 69ПВ/2008-А, відповідно до умов
якого відповідачу надано в борг кошти в
сумі 298 000, 00 доларів США строком до
11.03.2028 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом.

Відповідач не в повному обсязі
виконував обов'язок з погашення
кредиту, внаслідок чого утворилась
заборгованість.

За змістом положень ч. 1 ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог закону.

За правилами частини першої статті 610
Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Статтею 611
Цивільного кодексу України
передбачено сплату неустойки, як
правовий наслідок порушення
зобов'язань, встановлених договором.

Згідно з частиною першою статті 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судовим розглядом встановлено, що
відповідач не виконував свої обов'язки
щодо повернення кредитних коштів,
сплати відсотків, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість. Розмір
заборгованості підтверджується
наявним у справі розрахунком, в якому
враховано кошти, отримані від
реалізації предмета іпотеки.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що за
ршенням суду була визначена почиткова
ціна для реалізації предмета іпотеки - 2
155 500, 00 грн. (а.с. 73-74).

Зі звіту про оцінку майна (а.с. 144)
вбачається, що вартість предмета
іпотеки на 06.03.2013р. складає 2 158 110 грн.

Після продажу предмета іпотеки в
порядку, передбаченому ст. 28 Закону
Ураїни "Про іпотеку" банком було
зараховано погашення тіла кредиту
відповідача в сумі 270 000, 00 доларів США.

Тому доводи апелянта про
необгрунтованість визначення вартості
предмета іпотеки є безпідставними.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
стягнення суми заборгованості,
відсотків та пені, визначеного умовами
договору,і з Позичальника. При цьому
розмір заборгованості доведений
матеріалами справи і не спростований
відповідачем.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Рішення суду ухвалене з додержанням
вимог матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 16 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя -

Судді -