печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
Фаркош Ю.А.,

при секретарі -
Дружук Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Уніка»
до ОСОБА_1 про стягнення страхового
відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом та
просить стягнути з ОСОБА_1 суму
страхового відшкодування в порядку
регресу в розмірі 22 276 грн. 79 коп.

В обгрунтування позову зазначає, що 25
червня 2012 року між сторонами укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності №
АВ/7047288, відповідно до якого
забезпеченим транспортним засобом є
автомобіль марки «Renault Latitude», д.н.з.
НОМЕР_1.

11.02.2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки «Renault Latitude», під
керуванням відповідача та автомобіля
марки «Land Rover Freelander», д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2, який був
застрахований у ВАТ НАСК «Оранта»»,
договір добровільного страхування
транспортного засобу УБ № 0947567 від
25.09.2012 року.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 27.02.2013 року встановлено, що
дана дорожньо-транспортна пригода
сталась в результаті порушення ОСОБА_1
Правил дорожнього руху, останнього
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

На виконання умов договору страхування
ВАТ НАСК «Оранта» сплатило
страхувальнику ОСОБА_2, 22 276 грн. 79 коп.
та звернулось до позивача із заявою про
стягнення сплачених коштів, оскільки
автомобіль марки «Renault Latitude» на момент
ДТП був застрахований у ПрАТ «Уніка».
Позивач виплатив ВАТ НАСК «Оранта»
страхове відшкодування у розмірі 22 276
грн. 79 коп.

Відповідач не повідомив позивача про
вказаний страховий випадок, на
письмову вимогу про страхове
відшкодування не відповідав, а тому
позивач звернувся до суду з даним
позовом та просить стягнути з
відповідача 22 276 грн. 79 коп. в порядку
регресу на підставі п. 38.1 ст. 38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала з
підстав, викладених в позові, просила
його задовольнити.

Відповідач в судовому засідання проти
позову заперечував, заперечення надав
в письмовому вигляді, які долучено до
матеріалів справи (а.с. 65-69).

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов
наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.06.2012 між
позивачем та ОСОБА_1 укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/7047288, застраховано майнові
інтереси, пов»язані з експлуатацією
транспортного засобу автомобіля «Renault
Latitude», д.н.з. НОМЕР_1.

11.02.2013 року по вул. Лесі Українки - вул.
Приймаченко у м. Києві сталося
зіткнення автомобіля «Renault Latitude», під
керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Land
Rover Freelander», під керуванням ОСОБА_2,
внаслідок чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 27.02.2013 року ОСОБА_1 визнано
винним у порушенні Правил дорожнього
руху, що призвело до ДТП та притягнуто
до адміністративної відповідальності.

25.02.2013 була проведена оцінка
матеріального збитку, завданого ОСОБА_2
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та встановлено її розмір в сумі
37470 грн. 86 коп.

Звітом ТОВ «Гарант-Асістанс» від 25.02.2013
№ АА 4129МІ-25.02/2 встановлено розмір
матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_2 в
результаті ДТП, з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу
автомобіля, що становить 22 398 грн. 71 коп.

Згідно рахунку - фактури № СФ-0000815 від
16.02.2013 ТОВ «Автоімпортс» вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля складає 22 276 грн. 79 коп.

26.02.2013 року дана подія була визнана
страховою, про що ВАТ НАСК «Оранта»
складено страховий акт № СТО-13-2215/1.

Платіжним дорученням № 18098 від 05.04.2013
року ВАТ НАСК «Оранта», сплатило
страхувальнику, ОСОБА_2 суму страхового
відшкодування в розмірі 10 739, грн. 73 коп.
Інша частина, в розмірі 11 537 грн. 06 коп.,
за заявою страхувальника від 26.02.2013
року зарахована в рахунок погашення
несплаченої частини страхового
платежу по Договору УБ № 0947567 від 25.09.2012
року.

Оскільки на момент даної
дорожньо-транспортної пригоди,
транспортний засіб водія ОСОБА_1 був
забезпечений полісом № АВ/7047288, виданим
позивачем, ВАТ НАСК «Оранта»
звернулась з заявою до ПрАТ «СК «Уніка»
про виплату страхового відшкодування в
порядку регресу за вказаною вище ДТП.

На підставі заяви ВАТ НАСК «Оранта» та
доданих до неї документів ПрАТ «СК
«Уніка» складено Страховий акт № 00123393/1
від 26.09.2013 року та відповідно до наказу
№ 00123393/1 від 26.09.2013 року виплачено
страхове відшкодування у розмірі 22 276
грн. 79 коп., що підтверджується
платіжним дорученням № 034156 від 01.10.2013
року (а.с. 28-31)

У відповідності до положень ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом,
використання, збереження або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону
України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Згідно п.п. 33.1.2. п. 33.1. ст. 33 цього ж
Закону у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний вжити
заходів з метою запобігання чи
зменшення подальшої шкоди.

Однак, п.п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачає, що у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Аналогічна позиція викладена в п. 16
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року, у разі
невиконання особою, відповідальність
якої застрахована, обов'язку письмово
надання страховику, з яким укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
повідомлення про ДТП встановленого
МТСБУ зразка, шкода відшкодовується
завдавачем шкоди.

Разом з тим, відповідач, не повідомив
страховика у строк, визначений Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» про настання страхового
випадку, а тому позивач має право на
стягнення коштів з відповідача в
порядку регресу.

У зв'язку з цим, доводи відповідача про
необов'язковість письмово
повідомлення страховика про страховий
випадок, є безпідставними.

Посилання відповідача на поважність
причин неповідомлення страховика про
ДТП, у зв'язку з перебуванням у
відрядженні у м. Львові, критично
оцінюються судом, оскільки з дня
страхового випадку і на день розгляду
справи відповідач з заявою до
страхової компанії не звертався, про
поважність причин пропуску
встановленого законом строку страхову
компанію не повідомляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 993, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 10,
11,15,60, 61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Уніка»
до ОСОБА_1 про стягнення страхового
відшкодування, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Уніка» ( ) суму
страхового відшкодування в порядку
регресу, в розмірі 22 276 (двадцять дві
тисячі двісті сімдесят шість) грн. 79
коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Уніка» ( ) суму
судового збору у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Суддя
Ю.А.Фаркош