Справа № 185/3204/14-ц
Провадження № 2/185/1681/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Перекопського М. М.,
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Павлограді у приміщені
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення боргу за
договором позики. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначає, що 06
листопада 2013 року вона уклала з
відповідачем договір позики,
відповідно до якого надала в борг
грн., а відповідач зобов'язався
повернути грошові кошти позивачу не
пізніше 14.11.2013 р., про що було складено
розписку. Позивач зазначає, що
відповідачем порушено зобов'язання з
повернення коштів, оскільки відповідач
повернув кошти у сумі 2000 грн., решту
боргу не повернув. Тому просить
стягнути з відповідача заборгованість
грн. - пені, 101,72 грн. - 3% річних, 27,20 грн. -
втрат від інфляції та 3584,64 грн. - витрат,
пов'язаних з розглядом справи.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити, посилаючись
на обставини, викладені у позовній
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив, заяву
про розгляд справи за його відсутності
З урахуванням положень ст. 224 ЦПК
України та думки представника
позивача, який в наданій заяві просив
ухвалити заочне рішення, суд ухвалив
провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, повно та
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню виходячи з
З матеріалів справи вбачається, що 06
листопада 2013 року між сторонами було
укладено договір позики, згідно якого
позивач надав в борг відповідачеві
відповідач зобов'язався повернути
грошові кошти позивачу не пізніше 14
листопада 2013 року. Позивач виконав свої
зобов'язання за договором позики та
надав відповідачу обумовлену
договором суму позики, що
підтверджується розпискою.
Як зазначає позивач, відповідач
повернув лише 2000 грн., отже відповідач
не належним чином виконав зобов'язання
з повернення коштів.
Згідно до ст.1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Отже, позичальник
зобов'язаний виконувати договір позики
у відповідності до його умов та вимог
Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Оскільки відповідач повинен був
повернути суму позики не пізніше 14.11.2013
року, проте не виконав умов договору
позики щодо повернення коштів, суд
приходить до висновку про те, що вимоги
позивача про стягнення суми боргу
підлягають задоволенню.
В силу вимог ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Передбачена цією статтею сплата суми
боргу за грошовим зобов'язанням з
урахуванням трьох відсотків річних з
простроченої суми, здійснюється
незалежно від тієї обставини, чи був
передбачений договором відповідний
захід відповідальності.
З 15.11.2013 року для відповідача виникло
грошове зобов'язання, яке за загальним
правилом, припиняється лише його
Розрахунок інфляційного збільшення
боргу та трьох процентів річних
позивачем зроблено за період з 15.11.2013
року по 13.02.2014 року (до дати звернення
позивача до суду) вірно, тому до
стягнення з відповідача на користь
позивача належить 27,20 грн.
інфляційного збільшення суми боргу та
101,72 трьох відсотків річних від
Позовні вимоги про стягнення пені у
сумі 440,79 грн. задоволенню не підлягають
з огляду на наступне.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.611 ЦК
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
Згідно частин 1,3 ст. 549, ч.2 ст. 551 ЦК
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
Договором позики, який було укладено
між сторонами не передбачено обов'язок
позичальника сплатити неустойку у разі
порушення зобов'язання. Не витікає
такий обов'язок і з актів цивільного
законодавства. Отже, відсутні правові
підстави для стягнення пені зі ОСОБА_2
Вимоги про стягнення витрат, пов'язаних
з розглядом справи у сумі 3584,64 грн.,
підлягають частковому задоволенню з
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Позивачем документально підтверджено
сплату судового збору у сумі 243 грн. 60
коп., отже зазначену суму слід стягнути
на користь позивача.

Відповідно до ст., ст. 84, 88 ЦПК, судові
витрати на правову допомогу - це
фактично понесені стороною і
документально підтверджені витрати,
пов'язані з наданням цій стороні
правової допомоги адвокатом або іншим
спеціалістом в галузі права підчас
вирішення цивільної справи.

В матеріалах справи відсутні дані про
кількість годин, які затратив для
надання правової допомоги адвокат чи
інший фахівець у галузі права по даній
справі, що позбавляє суд можливості
визначити граничний розмір витрат на
правову допомогу.

Крім того, з угод між ПП
"Днепр-Недвижимость" та ОСОБА_1 про
надання правової допомоги, неможливо
встановити чи надавалися такі послуги
саме по справі за позовом до ОСОБА_2 чи з
інших питань.

Витрати у сумі 34,64 грн. на відправку
претензій відповідачу та у сумі 250 грн.
на нотаріальне оформлення довіреності
не відноситься до судових витрат, а
тому в цій частині вимоги задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість у сумі 13728 (тринадцять
тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 92 коп.,
яка складається з наступного: 13600 грн.
сума боргу, 101,72 грн. - три відсотки
річних, 27,20 грн. - втрати від інфляції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення суду виготовлено
03 червня 2014 року.

Суддя М. М. Перекопський

Згідно з оригіналом. Суддя
М.М. Перекопський