Номер провадження: 22-ц/785/5150/14
Головуючий у першій інстанції
Гайда-Герасименко О. Д.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на
ухвалу Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 серпня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА :

02.08.2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики в розмірі
23000,00 грн.

14.08.2013 року сторони надали суду
затверджену та підписану мирову угоду
з метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 серпня 2013 року затверджено мирову
угоду, укладену між ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
згідно якої:

ОСОБА_6 Володимирівна передає у
власність позивачці ОСОБА_2
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок АДРЕСА_1, який в цілому
складається з: літ.«А» - житловий
будинок, загальною площею - 53,4 кв.м.,
житловою площею - 2 8,7 кв.м.; літ.«а» -
веранди; літ.«Б» - літня кухня; літ.«в» -
підвал; літ.«Г» - душ; літ.«Д» - туалет;
№1-2 -споруди.

2. В свою чергу позивачка ОСОБА_2
відмовляється від своїх позовних
вимог до відповідачки
ОСОБА_3 у вигляді суми боргу за
договором позики від 17 травня 2012
року у загальній сумі 23000 грн.

3. Після передачі ОСОБА_3
вищевказаного нерухомого майна у
якості відступного у власність ОСОБА_2
та визнання права власності на
нерухоме майно, яке складається з:
житлового будинку АДРЕСА_1, який в
цілому складається з: літ.«А» - житловий
будинок, загальною площею -53,4 кв.м.,
житловою площею - 28,7 кв.м.; літ.«а» -
веранди; літ.«В» - літня кухня;
літ.«в» - підвал; літ.«Г» - душ;
літ.«Д» - туалет; №1-2 - споруди,
ОСОБА_2 не буде мати жодних претензій до
ОСОБА_3 та її зобов'язання щодо
повернення позики та зобов'язання,
будуть вважатися припиненими.

4. Визнано за ОСОБА_2 право власності
на житловий будинок АДРЕСА_1 який в
цілому складається з: літ.«А» -
житловий будинок, загальною площею -
53,4 кв.м., житловою площею - 28,7
кв.м.; літ.«а» - веранди; літ.«Б» -
літня кухня; літ.«в» - підвал;
літ.«Г» - душ; літ.«Д» - туалет; №1-2 -
споруди.

Провадження по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики -
закрито.

Ухвалу суду оскаржує представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_5

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить ухвалу суду
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Затверджуючи мирову угоду, укладену
сторонами, суд першої інстанції,
посилаючись на ст.175 ЦПК України,
виходив з того, що мирова угода не
суперечить закону та не порушує права
інших осіб.

Колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов;язків сторін та
предмета спору.

В порушення даних вимог закону, суд
першої інстанції не звернув уваги на
те, що між сторонами: ОСОБА_2 та ОСОБА_3
виник спір з приводу договору позики,
тобто грошових коштів, а не з приводу
права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 тобто предмет спору різний.

Згідно рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23 січня 2013року, встановлено факт
прийнятття ОСОБА_4 спадщини після
смерті його батька ОСОБА_7 та визнано
право власності на майно, а саме на
житловий будинок, що розташований за
адресою : АДРЕСА_1

Суд першої інстанції, постановляючи
19 серпня 2013року ухвалу про
затвердження мирової угоди, відповідно
до умов якої ОСОБА_3 передає у власність
ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 не
звернув уваги на те, що ОСОБА_3 не є
власником цього будинку і не має
права користування, володіння та
розпорядження цим будинком.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України
до ухвалення судового рішення у зв;язку
з укладенням сторонами мирової угоди
суд роз;яснює сторонам наслідки такого
рішення.

Суд першої інстанції в порушення
даних вимог закону, розглянув справу у
відсутності сторін, не роз;яснюючи
наслідки укладання мирової угоди та
закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.5 ст.175 ЦПК України
закриваючи провадження у справі, суд
за клопотанням сторін може
постановити ухвалу про визнання
мирової угоди. Якщо умови мирової угоди
суперечать закону чи порушують права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
визнанні мирової угоди і продовжує
судовий розгляд.

Суд першої інстанції при
затверджені мирової угоди не з;ясував
чи порушують умови мирової угоди
права, свободи чи інтереси інших осіб,
а саме власника житлового будинку
АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з порушенням
норм процесуального закону і підлягає
скасуванню з направленням справи до
того ж суду першої інстанції для
розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 312 ч.1п.3, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 серпня 2013 року скасувати, справу
направити до того ж суду першої
інстанції для розгляду по суті.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Л.І. Доценко

Судді
Л.А.Гірняк

А.П. Заїкін