РІШЕННЯ

Іменем України

06.06.2014 року Франківський
районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді
Козюренка Р.С.

при секретарі- Потюк
В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,
суд -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просить стягнути
заборгованість за договором позики в
сумі 17000,00 гривень. Позов мотивує тим, що
21.05.2012 року між позивачем ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено договір - угоду на
виготовлення та доставку бетонної
продукції (стовпчиків, блоків, гладких
дашків (мармур), парапетів (мармур). Так,
згідно рахунку фактури № 0050 позивачем
сплачено аванс в розмірі 20000.00 гривень,
та на вимогу виконавця 01.06.2012 року ще
додатково до авансу доплачено 6000,00
гривень. Вказані кошти в розмірі 26000.00
гривень позивачем передано
відповідачу ОСОБА_3, що стверджується
розпискою від 23.07.2012 року. Однак, у
зв'язку із неякісною продукцією,
позивач таку повернув, а відповідачі
зобов'язались повернути отримані
кошти. Відтак, позивач просить стягнути
солідарно з відповідачів в судовому
порядку заборгованість в розмірі 17000,00
гривень та понесені судові витрати.

Позивач та його представник ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилися, подали
заяву з клопотанням слухати справу у їх
відсутності, уточнений позов
підтримали повністю та просять такий
задовольнити, а у разі неявки
відповідача не заперечують проти
заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України
суд вирішує справу на підставі наявних
у ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення), проти чого позивач та
його представник не заперечили.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, суд приходить до
переконання, що позов слід
задовольнити.

Судом встановлено, що 21.05.2012 року між
позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено договір - угоду на
виготовлення та доставку бетонної
продукції (стовпчиків, блоків, гладких
дашків (мармур), парапетів (мармур).

Так, на виконання умов договору,
позивач надав відповідачам аванс
згідно рахунку-фактури від 21.05.2012 року в
розмірі 26000,00 гривень, що
підтверджується розпискою від 23.07.2012
року.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами, натомість відповідачі
надали неякісну продукцію, яка в
подальшому позивачем повернута, а
відтак відповідачі зобов'язались
повернути отримані кошти.

Даний факт підтверджується постановою
про відмову в порушенні кримінальної
справи від 28.08.2012 року, з якої
вбачається, що 23.07.2012 року менеджер ПП
«Винник» ОСОБА_3 повернув ОСОБА_1 9000,00
гривень за повернуту продукцію, а решту
коштів в розмірі 17000,00 гривень
зобов'язався повернути до 01.10.2012 року.

Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості

Згідно змісту ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлений договором.

Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості

Згідно змісту ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлений договором.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ немає для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

З вищенаведеного, суд вважає, що
оскільки відповідачі добровільно не
виконують у строк взяті на себе
зобов'язання, а тому борг у сумі 17000,00
гривень слід стягнути з відповідача
солідарно.

З наведених міркувань та керуючись ст.
ст. 4, 10, 11, 57, 60, 169, 209, 212, 215, 218, 224-225 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПННОМЕР_1) та ОСОБА_3
(ІПННОМЕР_2) на користь ОСОБА_1
заборгованість в сумі 17000,00 гривень
(сімнадцять тисяч).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПННОМЕР_1) та ОСОБА_3
(ІПННОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 229,40
гривень судового збору

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

На заочне рішення суду може бути подано
відповідачем заяву про його перегляд
судом, що його ухвалив, протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті
в єдиному примірнику.

Суддя
Козюренко Р.С.