Справа № 161/2402/14-ц
Провадження № 2/161/1315/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

29 травня 2014 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.

при секретарі Коритнюк А.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької
міської ради ОСОБА_4 про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу
та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Луцької міської ради, ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім»єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу та визнання права
власності на майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 2006
року проживала разом з ОСОБА_5, однією
сім'єю як чоловік та дружина без
реєстрації шлюбу, були пов'язані
спільним побутом та бюджетом, а також
вели спільне господарство. Спочатку
проживали за адресою : АДРЕСА_1. В
березні 2007 року переїхали в квартиру
АДРЕСА_2, де проживала матір ОСОБА_5 -
ОСОБА_6, яка часто хворіла та
потребувала постійного догляду.

Вказує, що 18 березня 2013 року ними був
придбаний автомобіль «Hyundai Accent» 2007
року випуску, р.н. НОМЕР_1, вартістю 91000
гривень. Частину коштів зі спільного
бюджету вони внесли як перший внесок
за автомобіль, а на іншу частину коштів
було оформлено кредит в банку. Кредит
сплачували спільними коштами, оскільки
обоє були пенсіонерами та отримували
пенсію. Станом на 18 січня 2010 року кредит
за вказаний автомобіль було повністю
виплачено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Спадкоємцем
після його смерті є його дочка ОСОБА_5,
на ім'я якої спадкодавець залишив
заповіт.

Враховуючи викладене, позивач вважає,
що автомобіль був придбаний під час
спільного проживання однією сім'єю з
ОСОБА_5 та за спільні кошти, а тому є їх
спільною сумісною власністю. Просить
встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у період з
вересня 2006 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 та
визнати за нею право власності на ?
частину автомобіля марки «Hyundai Accent», 2007
року випуску, р.н.з. НОМЕР_1.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позов повністю
з підстав, викладених в позовній заяві,
та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилась з невідомих суду
причин, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду
справи, в ході судового розгляду
вказувала, що позов не визнає,
заперечує щодо його задоволення.

Представник відповідача Луцької
міської ради в судове засідання не
з'явився з невідомих причин, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, показання свідків,
дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України,
факт проживання однією сім'єю чоловіка
та жінки без шлюбу може бути
встановлений у судовому порядку.

Судом встановлено, що з вересня 2006 року
ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_5 однією
сім'єю по день смерті останнього -
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони були поєднані
спільним побутом, веденням домашнього
господарства, у них був спільний
бюджет, взаємні права та обов'язки по
відношенню один до одного і між ними
дійсно склалися усталені відносини,
притаманні подружжю.

Зазначені обставини підтверджуються
сукупністю належних, допустимих та
достатніх доказів, досліджених та
проаналізованих судом, зокрема:
показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12А, та
ОСОБА_13, які в судовому засіданні
ствердили, що близько останніх восьми
років до дня смерті ОСОБА_5 проживав з
ОСОБА_1 однією сім'єю як чоловік та
дружина, вони вели спільне
господарство, мали спільний бюджет.
Дані свідки також вказали, що саме в
період спільного проживання однією
сім'єю за спільні кошти було придбано
автомобіль «Hyundai Accent». Показання
свідків в свою чергу повністю
узгоджуються з наявними у матеріалах
справи висновками дільничного
інспектора про результати розгляду
звернення ОСОБА_1 якими також
встановлено в результаті проведеної
перевірки факт спільного проживання
однією сім'єю та ведення спільного
господарства позивача з ОСОБА_5

Крім того, факт спільного проживання
підтверджується фотографіями, на яких
зображені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та з яких
вбачається наявність родинних,
близьких стосунків між ними.

Суд не приймає до уваги показання
свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та
ОСОБА_17, оскільки свідчення даних
свідків протиречливі та неконкретні.
Зокрема, свідки ОСОБА_18, ОСОБА_15 та
ОСОБА_16 не вказали жодних відомих їм
конкретних обставин життя ОСОБА_5, а
свідок ОСОБА_17, яка зазначала, що
проживала однією сім'єю з ОСОБА_5 в
період, коли останнім був придбаний
спірний автомобіль, не змогла вказати
ні марку, ні колір даного автомобіля, що
ставить під сумніви правдивість
показань останньої.

Відповідно до змісту статей 321, 328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Особа може бути позбавлена права
власності лише у випадку і в порядку
встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 Сімейного Кодексу
України, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного
кодексу України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Статтею 70 СК України передбачено, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 СК України визначено,
що особистою приватною власністю
дружини (чоловіка) є майно, набуте нею
(ним) за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй (йому) особисто.

Згідно із зазначеними нормами при
вирішенні питання про визнання майна
подружжя їх спільною сумісною чи
особистою приватною власністю
з'ясуванню підлягають як підстави й час
набуття такого майна, так і джерела
його придбання.

Судом встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу від 15 березня
2008 року, укладеного між ТзОВ
«Український автомобільний холдинг»
та ОСОБА_5, останній придбав автомобіль
марки «Hyundai Accent», 2007 року випуску, р.н.
НОМЕР_1, вартістю 91000 гривень ( а.с.7-8).

Також встановлено, що перший внесок за
автомобіль в сумі 45000 гривень було
сплачено спільними коштами ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, іншу частину коштів в розмірі
45000 гривень ОСОБА_5 було надано в кредит
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно
до кредитного договору № 014/1107/73/41605,
укладеного 14 березня 2008 року.

Згідно довідки № 133, виданої 18 січня 2010
року Волинською обласною дирекцією АТ
Райффайзен Банк Аваль, станом на 18
січня 2010 року кредит під заставу
автомобіля марки «Hyundai Accent», 2007 року
випуску, р.н. НОМЕР_1, погашено повністю.

Як встановлено судом, погашення
кредиту відбувалось спільними коштами
ОСОБА_5 та ОСОБА_1, які будучи
пенсіонерами та ведучи спільний
бюджет, частину з пенсій, що
отримували, вносили на погашення
кредиту, а іншу частину витрачали на
щоденні спільні потреби сім'ї.

Таким чином, вищезазначений
автомобіль був набутий в період
проживання ОСОБА_1 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, а тому, з
врахуванням положень ст. 74 Сімейного
кодексу України, є об'єктом права
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_5

Відповідно до статті 70 СК України, у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. При вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у пункті 23 постанови від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (статті 60,
69 СК України, частина 3 ст. 368 ЦК України),
відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК
можуть бути будь-які види майна, за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони були
придбані чи внесені грошовими коштами,
якщо інше не встановлено шлюбним
договором чи законом. Спільною
сумісною власністю подружжя, зокрема,
можуть бути: квартири, жилі й садові
будинки; земельні ділянки та
насадження на них, продуктивна і робоча
худоба, засоби виробництва,
транспортні засоби; грошові кошти,
акції та інші цінні папери,
паєнакопичення в житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні подружжю
за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо. Майно, яке
належало одному з подружжя, може бути
віднесено до спільної сумісної
власності укладеною при реєстрації
шлюбу угодою (шлюбним договором) або
визнано такою власністю судом з тих
підстав, що за час шлюбу його цінність
істотно збільшилася внаслідок
трудових або грошових затрат другого з
подружжя чи їх обох.

Відповідно до статті 71 СК України
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення.

З врахуванням вищенаведеної норми
Закону, суд прийшов до висновку, що
слід визнати за ОСОБА_1 у праві
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 право власності на ? частину
автомобіля марки « Hyundai Accent», 2007 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі ст. 256 ЦК України,
ст.ст. 57, 60, 69, 70, 74 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім'єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з вересня
2006 року по 15 грудня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 у праві спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5
право власності на ? частину
автомобіля марки « Hyundai Accent», 2007 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом

Суддя

Луцького міськрайонного суду
' Т.М. Філюк