Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 травня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська у складі:

Головуючого судді Золотарьова О.Ю.

при секретарі Красновській М.В., Середа
Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луганську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виділення в натурі частки майна, що
знаходиться у спільній частковій
власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом,
посилаючись на ту обставину, що згідно
з свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом від 17.11.2012 р. ВРХ № 630326
позивач отримав спадщину 1/2 частку
житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями та спорудами, що
знаходяться в м. Луганську, провулок 8-й
Славянській, будинок 4 на земельній
ділянці площею 514 кв.м.

На земельній ділянці розташовані: А-І
житловий будинок з прибудовами
житловою площею 71,9 кв.м., загальною
площею 110,6 кв. м.; Б- сарай, В- погріб, Ж-
сарай, Л- літній душ, Г - гараж, П - погріб,
Е- сарай, Н -навіс, №№ 1,4 огорожа.

Позивач є фактичним користувачем
частини житлового будинку житловою
площею 43,4 кв.м., а загальною 64,1 кв.м. ( 1-1
прихожа 8,4 кв. м., 1-2 житлова кімната 5,4
кв.м.,1-3 житлова кімната 6,8 кв.м., 1-4
житлова кімната 17,5 кв.м., 1-5 житлова
кімната 13,7 кв.м., 1-6 кухня-котельна 9,9
кв.м., 1-7 санвузол 2,4 кв.м.) та сараями
(Б,Е), погребу (В), гаражем (Г), навісом (Н)

Співвласником іншої частини є
відповідач ОСОБА_2, якій належить 1/2
частина цього будинку. Між сторонами
угоди про спосіб виділення в натурі
частки із сумісного спільного
володіння не досягнуто.

Посилаючись на можливість виділення
частки майна в натурі, на положення
Цивільного кодексу України, просив суд
виділити позивачу у власність частку
спільного майна (літ. А-1 на плані) за
адресою: провулок 8-й Славянскій,
будинок № 4, а саме: житловою площею 43,4
кв.м., а загальною 64,1 кв.м. ( 1-1 прихожа 8,4
кв. м., 1-2 житлова кімната 5.4 кв.м..1-3
житлова кімната 6,8 кв.м., 1-4 житлова
кімната 17,5 кв.м., 1-5 житлова кімната 13,7
кв.м., 1-6 кухня-котельна 9,9 кв.м., 1-7
санвузол 2,4 кв.м.) та сараями
(Б,Е),погребу (В), гаражем (Г), навісом (Н),
припинити право спільної часткової
власності на нежитлове приміщення
розташоване за адресою: провулок 8-й
Славянскій, будинок №4 м. Луганськ, яке
належить ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач участі не
приймав, надав суду заяву про розгляд
справи в його відсутність, просив позов
задовольнити.

Відповідач позов визнала, надавши суду
письмову заяву, просила справу
розглядати в її відсутність.

Вивчивши матеріали справи та надані
докази в сукупності, суд дійшов
наступного висновку.

За змістом ст. ст. 21, 24, 41 Конституції
України, ст. ст. 319, 358 ЦК всі громадяни є
рівними у своїх правах, усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
цих прав, у тому числі щодо захисту
права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий
режим спільної часткової власності
визначається главою 26 ЦК з урахуванням
інтересів усіх її учасників. Володіння,
користування і розпорядження
частковою власністю здійснюється за
згодою всіх співвласників, а за
відсутності згоди спір вирішується
судом. Незалежно від розміру часток
співвласники при здійсненні
зазначених правомочностей мають рівні
права.

Судом встановлено, що згідно з
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом від 17.11.2012 р ВРХ № 630326 (а.с. 5),
ОСОБА_1 отримав у спадщину 1/2 частку
житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями та спорудами, що
знаходяться в м. Луганську, провулок 8-й
Славянський, будинок 4 на земельній
ділянці площею 514 кв.м.

На земельній ділянці розташовані: А-І
житловий будинок з прибудовами
житловою площею 71,9 кв.м., загальною
площею 110,6 кв. м.; Б- сарай, В- погріб, Ж-
сарай, Л- літній душ, Г - гараж, П - погріб,
Е- сарай, Н - навіс, №№1,4 огорожа (а.с. 8-10).

ОСОБА_1 є фактичним користувачем
частини житлового будинку житловою
площею 43,4 кв.м., а загальною 64,1 кв.м. (1-1
прихожа 8,4 кв. м., 1-2 житлова кімната 5,4
кв.м.,1-3 житлова кімната 6,8 кв.м., 1-4
житлова кімната 17,5 кв.м., 1-5 житлова
кімната 13,7 кв.м., 1-6 кухня-котельна 9,9
кв.м., 1-7 санвузол 2,4 кв.м.) та сараями
(Б,Е), погребу (В), гаражем (Г), навісом (Н),
що сторонами не заперечувалося.

Право власності на цю нерухомість
зареєстровано у Міському комунальному
підприємстві бюро технічної
інвентаризації (а.с. 7).

Співвласником іншої частини є ОСОБА_2,
якій належить 1/2 частина цього будинку.

Згідно висновку будівельно-технічної
експертизи № 424/24 від 08.04.2014 року
розділити житловий будинок № 4 пров. 8-й
Славянський м. Луганськ є технічно
можливим (а.с. 70-77).

Експертом запропоновано варіант
розподілу, за яким позивачу
виділяється: частина будинку житловою
площею 43,4 кв.м., а загальною 64,1 кв.м. (1-1
прихожа 8,4 кв. м., 1-2 житлова кімната 5.4
кв.м..1-3 житлова кімната 6,8 кв.м., 1-4
житлова кімната 17,5 кв.м., 1-5 житлова
кімната 13,7 кв.м., 1-6 кухня-котельна 9,9
кв.м., 1-7 санвузол 2,4 кв.м.) та сараями
(Б,Е),погребу (В), гаражем (Г), навісом (Н)

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 364 ЦК
України співвласник має право на виділ
у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності. Якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.
183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти
висновку, що виділ часток (поділ) жилого
будинку, що перебуває у спільній
частковій власності, є можливим, якщо
кожній зі сторін може бути виділено
відокремлену частину будинку із
самостійним виходом (квартиру) або у
разі, коли є технічна можливість
переобладнання будинку в ізольовані
квартири, які за розміром відповідають
розміру часток співвласників у праві
власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий,
але з відхиленням від розміру
ідеальних часток співвласників з
урахуванням конкретних обставин поділ
(виділ) може бути проведений зі зміною
ідеальних часток і присудженням
грошової компенсації співвласнику,
частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки
або поділу будинку в натурі, який
перебуває у спільній частковій
власності, є не порядок користування
будинком, а розмір часток
співвласників та технічна можливість
виділу частки або поділу будинку
відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової
власності мають рівні права стосовно
спільного майна пропорційно своїй
частці в ньому, суд, здійснюючи поділ
майна в натурі (виділ частки), повинен
передати співвласнику частки жилого
будинку та нежилих будівель, яка
відповідає розміру й вартості його
частки, якщо це можливо без завдання
неспівмірної шкоди господарському
призначенню будівлі. Під неспівмірною
шкодою господарського призначення
слід розуміти суттєве погіршення
технічного стану жилого будинку,
перетворення в результаті
переобладнання жилих приміщень у
нежитлові, надання в рахунок частки
приміщень, які не можуть бути
використані як житлові через невеликий
розмір площі або через неможливість їх
використання (відсутність денного
світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті
поділу (виділу) співвласнику
передається частина жилого будинку,
яка перевищує його частку, суд стягує з
нього відповідну грошову компенсацію і
зазначає в рішенні про зміну часток у
праві власності на будинок.

Разом із цим, право співвласника на
виділ частки зі спірного майна шляхом
отримання грошової компенсації
вартості частки в майні не може бути
обмежене іншими співвласниками і
такому праву співвласника, що
виділяється, кореспондується
обов»язок іншого співвласника
сплатити грошову компенсацію частки,
розмір якої визначається із дійсної
вартості майна на час розгляду справи.

Обов’язковою умовою призначення
грошової компенсації є лише згода
співвласника, який заявив вимогу про
виділ частки, і не передбачається
обов’язковість згоди інших
співвласників на такий виділ та не
ставить право співвласника на виділ у
залежність від згоди інших
співвласників й мотивів, з яких власник
має намір реалізувати своє право на
виділ.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в постанові від 12 червня 2009
року №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» (п.24),у разі
визнання відповідачем позову, яке має
бути безумовним, і якщо таке визнання
не суперечить закону й не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб
(не відповідача), суд ухвалює рішення
про задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач позов визнала, визнання
позову не суперечить закону та не
порушує права третіх осіб, тому, на
думку суду, позов ОСОБА_1 є таким, що
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 183, 364 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 57-60,
88, 169, 174, 209, 212, 213, 215-218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 у власність частку
спільного майна (літ. А-1 на плані) за
адресою: провулок 8-й Славянскій,
будинок № 4, а саме: житловою площею 43,4
кв.м., а загальною 64,1 кв.м. (1-1 прихожа
площею 8,4 кв. м., 1-2 житлова кімната
площею 5.4 кв.м., 1-3 житлова кімната
площею 6,8 кв.м., 1-4 житлова кімната
площею 17,5 кв.м., 1-5 житлова кімната
площею 13,7 кв.м., 1-6 кухня-котельна площею
9,9 кв.м., 1-7 санвузол площею 2,4 кв.м.) та
сараями (Б,Е), погребу (В), гаражем (Г),
навісом (Н).

Припинити право спільної часткової
власності на нежитлове приміщення
розташоване за адресою: провулок 8-й
Славянскій, будинок №4 м. Луганськ, яке
належить ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд міста
Луганська шляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий:
суддя

О.Ю.Золотарьов