Справа № 424/5321/13-ц
УХВАЛА

17 квітня 2014 р.
Ровеньківський міський суд
Луганської області

у складі: головуючого - судді Шумченко
Л.В.,

при секретарі - Булгаковій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Ровеньки заяву
управління Державної казначейської
служби у місті Ровеньках Луганської
області, зацікавлена особа: ОСОБА_1,
про визнання виконавчого листа від 15
листопада 2012 року таким, що не підлягає
виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про
визнання виконавчого листа від 15
листопада 2012 року таким, що не підлягає
виконанню, в якій зазначив, що 04 жовтня
2012 року Ровеньківським міським судом
Луганської області винесене рішення по
справі за № 6-264/12. 15 листопада 2012 року
суддею Іващенко В. М. було видано
виконавчий лист по даній справі, в
якому боржником зазначено Управління
Державної казначейської служби у м.
Ровеньках Луганської області (надалі
Управління), стягувач ОСОБА_1.
Управління в межах Постанови КМУ 845 від
03 серпня 2011 року ч. 5 п.п.1, 2, 3 зверталося
22.05.2013 та 27.06.2013 року до Ровеньківського
міського суду із заявою щодо
роз'яснення рішення про стягнення
коштів з Управління Державної
казначейської служби у м. Ровеньках
Луганської області, але відповіді не
отримали і досі, що суперечить нормам
законодавства, а саме ст. 369 ЦПК України.
Вважають, що виконавчий лист від 15
листопада 2012 року виданий без
достатніх правових підстав, оскільки у
матеріалах справи № 6-264/12 відсутні дані
про те, що боржником по справі є
Управління. Відповідно до ст. 26 п. 1 ЦПК
України у справах позовного
провадження особами, які беруть участь
у справі, є сторони, треті особи,
представники сторін та третіх осіб.
Управління до складу осіб, які беруть
участь у справі не входило. І
відповідно до ст. 30 ЦПК України не є ані
позивачем, ані відповідачем. Постанова
№ 14 Пленуму Верховного Суду України
від 18 грудня 2009 року п. 13 зазначає, що
суд не має права вирішувати питання про
права та обов'язки осіб, не залучених до
участі у справі, оскільки це є
порушенням норм процесуального права,
які тягнуть за собою безумовне
скасування рішення суду (пункт 4
частини першої статті 311, пункт 4
частини першої статті 338 ЦПК). В Рішенні
суду від 04 жовтня 2012 року зазначено, що
витрати представника, пов'язані з явкою
до суду, в розмірі 1019 грн. 65 коп.
компенсуються за рахунок держави, а не
за рахунок Управління, як це зазначено
у виконавчому листі, тим самим
порушуючи положення ч. 2 ст. 176 ЦК
України, відповідно до якої юридичні
особи, створені державою, Автономною
Республікою Крим, територіальними
громадами, не відповідають за
зобов'язаннями відповідно держави,
Автономної Республіки Крим. Управління
Державної казначейської служби у м.
Ровеньках Луганської області є
самостійною юридичною особою, ні якими
діями або бездіяльністю законні права
і інтереси стягувача не порушувало.
Більше того, ніяких до процесуальних
відносин зі стягувачем, як організація
не мала. Щодо рахунку у виконавчому
листі, то відповідно до постанови КМУ
від 3 серпня 2011 №845 зі змінами від 30.01.2013
року (надалі Порядок) п. 2 боржниками є
визначені в рішенні про стягнення
коштів розпорядники (бюджетні
установи) та одержувачі бюджетних
коштів, а також підприємства, установи
та організації, рахунки яких відкриті в
органах Казначейства. Пункт 19 Порядку
говорить про те, що безспірне списання
коштів державного та місцевих бюджетів
і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету або у
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюється органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані. У виконавчому
документі від 15 листопада 2012 року
зазначений дохідний рахунок ККД 22030001
«Судовий збір» у відповідності до
Наказу Міністерства Фінансів України
від 14 січня 2011 року № 11. З даного
рахунку у відповідності до ст. 7 Закону
України «Про судовий збір»
повертається тільки сплачена сума
судового збору у разі:

1) зменшення розміру позовних
вимог або внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом;

2) повернення заяви або
скарги;

3) відмови у відкритті
провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги
без розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням);

5) закриття провадження у
справі.

Відповідно до Указу Президента України
від 13 квітня 2011 року № 460/2011 «Про
Положення про Державну казначейську
службу України» п. 20 Казначейство
здійснює контроль за бюджетними
повноваженнями при зарахуванні
надходжень бюджету, а відповідно до п. 16
Порядку Органи Казначейства за
судовими рішеннями про стягнення
надходжень бюджету здійснюють
безспірне списання коштів державного
та місцевих бюджетів, а саме:

1) для повернення надмірно
та/або помилково сплачених податків і
зборів;

2) що надійшли в результаті
повернення бюджетних позичок,
фінансової допомоги, наданої на
поворотній основі, та кредитів, у тому
числі залучених державою, або під
державні гарантії;

3) що надійшли від реалізації
конфіскованого або зверненого судом у
дохід держави майна, іншого майна, у
тому числі валютних цінностей, що
переходять у власність держави,
вилученого уповноваженими державними
органами;

4) що надійшли в результаті
конфіскації національної або
іноземної валюти;

5) що надійшли в інший
установлений законодавством спосіб;

6) з метою забезпечення
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість та/або пені,
нарахованої на заборгованість
державного бюджету з відшкодування
такого податку.

Порядок компенсації правової допомоги
за рахунок держави регулюється Законом
України за N 4191-УІ від 20 грудня 2011 року
та Постановою Кабінету Міністрів
України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави»:
Компенсація витрат на правову допомогу
виплачується за рахунок державного
бюджету в межах видатків, передбачених
Державній судовій адміністрації
України на здійснення правосуддя
місцевими загальними та місцевими
адміністративними судами; Коли обидві
сторони у цивільній справі звільнені
від оплати судових витрат, вони
компенсуються за рахунок держави
Державною судовою адміністрацією в їх
фактичному розмірі, але не більше від
граничних розмірів компенсації таких
витрат, згідно з додатком. Згідно Листа
Державної судової адміністрації
України від 07.10.2009 р. N 17-6913/09 «Щодо
компенсації втрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та
адміністративних справ», коли судові
витрати у цивільних та
адміністративних справах
компенсуються за рахунок держави
Державною судовою адміністрацією
України, така компенсація здійснюється
в межах визначеного граничного обсягу
видатків за відповідними бюджетними
програмами. Просили визнати
виконавчий лист від 15 листопада 2012
року, як виданий помилково, та таким,
що не підлягає виконанню в частині
стягнення з держави в особі Управління
Державної казначейської служби у місті
Ровеньках Луганської області.

Представник заявника - управління
Державної казначейської служби у місті
Ровеньках Луганської області Анохіна
І.О. в судове засідання не з`явилась, до
суду надала письмову заяву в якій
зазначила, що управління до складу
осіб, які беруть участь у справі не
входило. І відповідно до ст. 30 ЦПК
України не є ані позивачем, ані
відповідачем по справі № 6-264/12.
Постанова №14 Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року п. 13
зазначає, що Суд не має права
вирішувати питання про права та
обов'язки осіб, не залучених до участі у
справі, оскільки це є порушенням норм
процесуального права, які тягнуть за
собою безумовне скасування рішення
суду (пункт 4 частини першої статті 311,
пункт 4 частини першої статті 338 ЦПК). В
свою чергу порядок компенсації
правової допомоги за рахунок держави
регулюється Законом України за N 4191-VI
від 20 грудня 2011 року та Постановою
Кабінету Міністрів України № 590 від 27
квітня 2006 року „Про граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави".
Компенсація витрат на правову допомогу
виплачується за рахунок державного
бюджету в межах видатків, передбачених
Державній судовій адміністрації
України на здійснення правосуддя
місцевими загальними та місцевими
адміністративними судами (як
розпоряднику державних коштів). Згідно
Листа Державної судової адміністрації
України від 07.10.2009 р. N 17-6913/09 „Щодо
компенсації втрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та
адміністративних справ". Коли судові
витрати у цивільних та
адміністративних справах
компенсуються за рахунок держави
Державною судовою адміністрацією
України, така компенсація здійснюється
в межах визначеного граничного обсягу
видатків за відповідними бюджетними
програмами.

Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, і просила визнати виконавчий
лист від 15 листопада 2012 року, як -
виданий помилково, та таким, що не
підлягає виконанню в частині стягнення
з Управління. У зв'язку з неможливістю
з'явитися до суду представника
управління просила розглянути справу
за відсутності їх представника.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився,
надав до суду заперечення, в яких
зазначив, що в своїй заяві, заявник -
боржник за виконавчим листом, приховав
від суду той факт, що на час звернення
до суду, Луганським окружним
адміністративним судом, ухвалою від 18
червня 2013 року вже було відкрите
провадження по адміністративній
справі №812/5532/13-а в який заявник - УДКС
України у м. Ровеньки Луганської
області, приймає участь в якості
відповідача, що відповідно до п.4) ч. 1 ст.
201 ЦПК України, виключало можливість
розгляду заяви боржника до набрання
законної сили судовим рішенням за
наслідками розгляду вказаної вище
адміністративної справи. Під час
розгляду оскарженої заяви, до спірних
правовідносин підлягає застосуванню
ПКМУ №845 від 03.08.2011 року "Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ". Відповідно до п. 2 ПКМУ №845 від
03.08.2011 року, виконавчі документи це є -
оформлені в установленому порядку
виконавчі листи судів та накази
господарських судів, видані на
виконання рішень про стягнення коштів,
а також інші документи, визначені
Законом України «Про виконавче
провадження». Відповідно до п.З ПКМУ
№845 від 03.08.2011 року, Рішення про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів виконуються на
підставі виконавчих документів
виключно органами Казначейства з
попереднім інформуванням Мінфіну та у
порядку черговості надходженая
виконавчих документів. Відповідно до
п.4 ПКМУ №845від 03.08.2011 року, Виконавчі
документи пред'являються до виконання:
органам Казначейства. Відповідно до п.8.
Порядку, Органи Казначейства після
отримання документів, зазначених у
пункті 7 цього Порядку: приймають їх до
розгляду та реєструють у відповідному
журналі. Таким чином посилання
боржника на те, що виконання
виконавчого листа від 15 листопада 2012
року за рахунок держави проводиться
державною судовою адміністрацією,
прямо суперечить "Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевого бюджетів або бюджетних
установ", затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 2011 року №845. Посилання боржника
на положення ПКМУ №590 від 27 квітня 2006
року, є необґрунтованими, бо вказана
постанова регламентує граничні
розміри компенсації судових витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ і порядок їх
компенсації за рахунок держави.
Вказане питання вирішується виключно в
судовому порядку під час ухвалення
судового рішення по справі та взагалі
не може бути застосовано на стадії
виконання судового рішення для
перегляду (зменшення чи то збільшення)
розміру стягнення яке вже визначено
судом та зазначено в конкретному
виконавчому документі у вигляді
виконавчого листа. В даному випадку
державна казначейська служба України
відповідно до положень ПКМУ №845 від
03.08.2011 року, виступає в якісті
державного органу на який покладено
обов'язок виконувати судові рішення
під час їх виконання за рахунок
державного та місцевого бюджетів.
Таким чином Державна казначейська
служба в цій категорії справ, виступає
в якості державного виконавця замість
державної виконавчої служби України, а
відтак Державна казначейська служба і
не повинна приймати участь (бути
залучена до участі у справі) в якості
третьої особи бо не має ніякого
відношення до предмету спора.
Аналогічної правової позиції
дотримуються й суди Апеляційної
інстанції. Так, Донецький Апеляційний
адміністративний суд, залишив в силі
рішення Луганського окружного
адміністративного суду по справі
№2а/1270/3193/2012. в якій вирішувались
аналогічні за своєю сутністю
правовідносини та зазначив, що "...
Посилання заявника на відсутність
технічної можливості повернення з
Державного бюджету України коштів, які
фактично до Державного бюджету не
надходили, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки відсутність такого
порядку не позбавляє ГУДКСУ у
Луганській області від обов'язку
виконання рішення суду, яке набрало
законної сили. Крім того, з урахуванням
того, що судово-економічна експертиза
призначена та проведена у справі та за
рахунок коштів позивача, посилання
заявника на положення п.2 постанови
Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 №
590, колегія суддів також вважає
необгрунтованими". Вказана судова
практика була отримана шляхом доступу
до Єдиного державного реєстру судових
рішень на підставі ЗУ "Про доступ до
судових рішень", відповідно до якого
зазначено, що "Цей Закон визначає
порядок доступу до судових рішень з
метою забезпечення відкритості
діяльності судів загальної юрисдикції,
прогнозованості судових рішень га
сприяння однаковому застосуванню
законодавства. В супереч ч. 1 ст. 369 ЦПК
України, заявник (боржник) не вказав в
чому само, виконавчий лист не
відповідає вимогам до виконавчого
документа, встановленим ЗУ "Про
виконавче провадження". В заяві
боржника взагалі відсутні посилання на
конкретну норму (частину, абзац, пункт)
ЗУ "Про виконавче провадження", якій не
відповідає виконавчий лист. В супереч
ч.4 ст. 369 ЦПК України, заявник (боржник)
не навів конкретні причини, які дають
підстави визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню в
повному обсязі. Враховуючи
вищезазначене просив відмовити
заявнику Управлінню Державної
казначейської служби у м. Ровеньках
Луганської області в задоволенні заяви
про визнання виконавчого листа від 15
листопада 2012 року таким, що не підлягає
виконанню в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Ровеньківського міського суду
Луганської області від 23 серпня 2011
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, представник за
дорученням ОСОБА_1, про стягнення
гонорару, відмовлено за
необґрунтованістю.

Додатковим рішенням Ровеньківського
міського суду Луганської області від 04
жовтня 2012 року, доповнено рішення
Ровеньківського міського суду від 23
серпня 2011 року, та яким витрати
представника ОСОБА_7 за дорученням
ОСОБА_1, які пов`язані з явкою до суду в
розмірі 1019 грн. 65 коп. компенсовано за
рахунок держави, а представника ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8, які пов`язані з явкою
до суду в розмірі 3000 грн. 00 коп.
компенсовано за рахунок держави.

На підставі додатково рішення від 04
жовтня 2012 року, Ровеньківським міським
судом Луганської області видано
виконавчі листи про стягнення з
держави на користь ОСОБА_1, витрат
пов`язаних з явкою до суду в розмірі 1019
грн. 65 коп., а на користь ОСОБА_8, витрат
пов`язаних з явкою до суду в розмірі 3000
грн. 00 коп.

Згідно ст. 369 ЦПК України суд, який видав
виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
виконавчим листом. Суд ухвалою вносить
до виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов`язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв`язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Крім того, судом встановлено, що
рішення Ровеньківського суду
Луганської області від 23 серпня 2011
року, яке було доповнено додатковим
рішенням від 04 жовтня 2012 року, на
виконання якого булі видані
вищевказані виконавчі листи, є чинним,
зобов`язання сплатити на користь
ОСОБА_1 та ОСОБА_8, боржником -
управлінням Державної казначейської
служби у місті Ровеньках Луганської
області не виконані.

Оскільки підстав для визнання
виконавчих листів такими, що видані
помилково та не підлягають виконанню, в
судовому засіданні встановлено не
було, суд приходить до висновку що у
задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 369 ЦПК України,суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви управління
Державної казначейської служби у місті
Ровеньках Луганської області,
зацікавлена особа: ОСОБА_1, про
визнання виконавчого листа від 15
листопада 2012 року таким, що не підлягає
виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Луганської області
через Ровеньківський міський суд
протягом п'яти днів зі дня її
проголошення, а особами, які не були
присутніми при оголошенні ухвали - у
той же строк з моменту отримання її
копії.

С У Д Д Я -
Л.В. Шумченко