У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
20 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 10 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві, Головного
управління юстиції у м. Києві про
відшкодування майнової шкоди та
стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Печерського
районного суду м. Києва з позовом до
Відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у м. Києві, ГУ Державної
казначейської служби України у м.
Києві, Головного управління юстиції у
м. Києві, у якому з урахуванням
уточнених позовних вимог просить суд
стягнути з Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві моральну
шкоду у розмірі 59 000,00 грн за період з 21
червня 2011 року по 02 листопада 2012 року та
проіндексовану заборгованість в
розмір 2 274,00 грн з причин невиконання
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 19 червня 2007 року, рішення
Апеляційного суду м. Києва від 21 травня
2008 року, ухвали Верховного Суду України
від 05 листопада 2008 року.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 20 грудня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 10 квітня 2014 року, позов ОСОБА_2
задоволено частково. Стягнуто з
Державного бюджету України шляхом
списання Головним управлінням
Державної казначейської служби
України у м. Києві з розрахунку
державного бюджету на користь ОСОБА_2 2
000,00 грн на відшкодування моральної
шкоди. В іншій частині позову
відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подав касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані ним судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов у
повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, Головного управління юстиції у
м. Києві про відшкодування майнової
шкоди та стягнення коштів.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.