Провадження №2/592/2900/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05.06.2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м.
Суми в особі: судді Фоменко І.М., при
секретарі Щербань Г.Г., представників
позивача - ОСОБА_1, відповідача -ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Суми цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
договорами грошової позики та
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про визнання договорів позики частково
недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

17.10.2013 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_4
заборгованості за договорами позики і
свої вимоги вона та її представник
підтримали у судовому засіданні та
мотивують тим, що вона ОСОБА_3 з
відповідачем ОСОБА_4 уклала договори
позики, за умовами яких передала ОСОБА_4
грошові кошти, отримані нею в кредит в
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 30000
доларів США під заставу належної їй
квартири. Так, за договором позики № 1
від 25 квітня 2008 р. вона передала
відповідачу 17400 доларів США зі сплатою
процентів у розмірі 84% річних строком
на один рік до 25.04.2009 р.;

за договором позики № 2 від 30 квітня 2008
р. передала відповідачу 10000 доларів США
зі сплатою процентів у розмірі 36 %
річних строком на один рік до 30.04.2009 р.;

за договором позики від 30 липня 2008 р.
вона передала відповідачу 8000 доларів
США зі сплатою процентів у розмірі 7 % на
місяць строком на один рік до 30.07.2009 р.;

за договором позики від 26 серпня 2008 р.
вона передала відповідачу 4000 доларів
США зі сплатою процентів у розмірі 6 % на
місяць строком на один рік до 26.08.2009 р.;

за договором позики від 31 жовтня 2008 р.
вона передала відповідачу 5000 доларів
США зі сплатою процентів у розмірі 5 % на
місяць строком на один рік до 31.10.2009 р.

В період з травня 2008 р. по грудень 2008 р.
включно відповідач сплачував
щомісячно по 1200 доларів США процентів
за вказаними грошовими зобов'язаннями,
а всього сплатив за вказаний період 9600
доларів США: 2000 грн. в квітні 2009р., що є
еквівалентом 260 доларів США, 3500 грн. в
червні 2009 р., що є еквівалентом 459
доларів США, 3500 грн. в липні 2009 р., що є
еквівалентом 458 доларів США, 300 доларів
США в серпні 2009 р. З отриманих коштів
вона частково погашала заборгованість
за кредитним договором, а решту знову
давала відповідачу в борг. Всього вона
надала відповідачу у позику грошові
кошти у сумі 44400 доларів США, а останній
зобов'язався сплатити за вказаними
договорами позики проценти: 17400 + 10000 + 8000
+ 4000 + 5000 = 44400 доларів США боргу та
проценти за договором 14616 + 3600 + 6720 + 2880 +
3000 = 30816 доларів США, а всього 75216 доларів
США.

Згодом відповідач перестав виконувати
свої грошові зобов'язання, тому у
вересні 2010 р. вона зверталася із заявою
до правоохоронних органів після чого
ОСОБА_4, визнавши свої боргові
зобов'язання, пообіцяв їх сплатити в
розумний строк. Так ОСОБА_4 сплатив їй
гроші в рахунок часткового погашення
процентів за договорами позики, а саме
особисто передав їй гроші: 900 грн. 01
грудня 2010 року, що є еквівалентом 113
доларів США, 800 грн. 28 грудня 2010 року, що
є еквівалентом 101 долара США, 800 грн. 02
лютого 2011 року, що є еквівалентом 101
долара США, 500 грн. 05 березня 2011 року, що
є еквівалентом 63 долара США, 150 грн. було
сплачено банківським переказом від 03
серпня 2011 року, що є еквівалентом 19
доларів США. Всього ОСОБА_4 сплатив їй
за весь період користування грошима у
рахунок погашення процентів за
вказаними Договорами позики 11474 долара
США ( 9600 + 260 + 459 + 458 + 300 + 113 + 101 + 101 + 63 + 19 =
11474).

Оскільки ОСОБА_4 не повернув суму боргу,
у відповідності до чинного
законодавства за останні три роки йому
нараховані проценти, передбачені
договорами позики: за договором позики
№ 1 від 25 квітня 2008 р. 17400 доларів США х 84%
на рік х 3 роки = 17 400 х 0,84 х 3 = 43 848 доларів
США, за договором позики № 2 від 30
квітня 2008 р. 10000 доларів США х 36 % на рік х
3 роки = 10 000 х 0,36 х 3 = 10800 доларів США, за
договором позики від 30 липня 2008 року 8 000
доларів США х 7% на місяць х 12 місяців у
році х 3 роки = 8 000 х 0,07 х 12 х 3 = 20160 доларів
США, за договором позики від 26 серпня 2008
р. 4000 доларів США х 6% на місяць х 12
місяців у році х 3 роки = 4 000 х 0,06 х 12 х 3 =
8640 доларів США, за договором позики від
31 жовтня 2008 р. 5000 доларів США х 5% на
місяць х 12 місяців у році х 3 роки = 5 000 х
0,05 х 12 х 3 = 9000 доларів США. Усього
нараховані проценти за прострочення
виконання грошового зобов'язання у
сумі: 43848 + 10800 + 20160 + 8640 + 9000 = 92848 доларів
США. Уточнивши позовні вимоги просила
стягнути з відповідача заборгованість
за договорами грошової позики, а саме
несплачену суму позики - 44400 доларів США
та відсотки - 30816 доларів США, а всього
75216 доларів США, що за офіційним курсом
НБУ станом на 03.06.2014 р. ( 100 доларів США =
1183,3307 грн.) становить 890054,02 гривень, а
також відсотки за прострочення
виконання зобов'язань за договором
позики 92848 доларів США, що за офіційним
курсом НБУ станом на 03.06.2014 р. становить
1098698,89 гривні, загальна сума
зобов»язань складає 1852977, 55 грн., яку
просить стягнути з відповідача.

ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним
позовом, який підтримав у судовому
засіданні він та його представник та
мотивують тим, що дійсно він з ОСОБА_3 -
позивачкою за первісним позовом уклали
договори позики, однак в них
встановлений занадто високий рівень
процентів за користування позикою, що
порушує його права. Договорами
встановлений прибуток ОСОБА_3 за
надання позики, у вигляді процентів
річних, що суперечить вимогам ст. 5
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг» в редакції на час
укладання Договорів. Останнє є
підставою для визнання вказаного
пункту договору недійсним, оскільки
відповідно де положень зазначеного
Закону надання коштів (грошових) у
позику є фінансовою послугою:
фінансова послуга надається з метою
отримання прибутку, різновидом якого є
проценти. Фінансові послуги надаються
фінансовими установами, а також
фізичними особами - підприємцями, якщо
це прямо передбачено законом. В інших
випадках надання грошових коштів на
умовах позики зі сплатою процентів не
допускається. Вважає, що встановлений у
п. 3 Договорів розмір відсотків, як
плата за користуванням позикою,
суперечить вимогам Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
а тому підлягає визнанню недійсним
силу вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України. Так,
проценти, які просить стягнути
позивачка становлять 92848 доларів США,
що більше ніж у двічі перевищує суму
основного боргу. Таким чином,
недотримання принципу розумності при
укладанні договору є підставою для
визнання договору недійсним, оскільки
проценти, встановлені в Договорах,
значно завищені та суперечать принципу
розумності. Таким чином, правочини
суперечать ст. 3 ЦК України, а тому
просить суд визнати статтю 3 (пункти 3.1,
3.2, 3.3) договорів № 1 від 25 квітня 2008 р., №
2 від 30 квітня 2008 р., від 30 липня 2008 р., від
26 серпня 2008 р. та договору від 31 жовтня
2008 р. недійсною.

У судовому засіданні відповідач за
первісним позовом ОСОБА_4 та його
представник ОСОБА_2 позов не визнали, не
заперечували факту отримання коштів у
сумі 44000 доларів США за договорами
позики, однак просили застосувати
позовну давність, оскільки про
порушене право ОСОБА_3 дізналася після
звернення до правоохоронних органів, а
постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи позивачу було
відомо 01.10.2010 р. Повна оплата за
договорами повинна була бути здійснена
до квітня - жовтня 2009 р., з того часу
сплинуло більше ніж три роки. Просять
застосувати строк позовної давності,
оскільки він проводив сплати за одним
договором позики. Зустрічний позов з
врахуванням уточнення позовних вимог
підтримали в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що первісний позов
підлягає частковому задоволенню, а в
задоволенні зустрічного позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами
спору склалися цивільні
правовідносини, що виникають з
договору позики.

За умовами кредитного договору №
014/9807/82/83435, укладеного 24.04.2008 р. між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3,
остання отримала кредит у сумі 30000
доларів США строком на 120 місяців.
Отримані в кредит кошти ОСОБА_3
використала для надання позики
відповідачу (а.с. 6 -11).

Як встановлено судом та не
заперечується сторонами у судовому
засіданні, 25.04.2008 р. між позикодавцем
ОСОБА_3 і позичальником ОСОБА_4 у
письмовій формі укладено договір
позики № 1, за умовами якого
позикодавець передала позичальникові
грошові кошти у сумі 17400 доларів США
строком на один рік, а останній
зобов'язався сплатити відсотки у
розмірі 84% річних від суми позики
одночасно з поверненням суми позики
(а.с. 12).

30.04.2009 р. між позикодавцем ОСОБА_3 і
позичальником ОСОБА_4 у письмовій формі
укладено договір позики № 2, за умовами
якого позикодавець передала
позичальникові грошові кошти у сумі 10000
доларів США строком на один рік, а
останній зобов'язався сплатити
відсотки у розмірі 36 % річних від суми
позики одночасно з поверненням суми
позики (а.с. 13).

30.07.2008 р. між позикодавцем ОСОБА_3 і
позичальником ОСОБА_4 у письмовій формі
укладено договір позики, за умовами
якого позикодавець передала
позичальникові грошові кошти у сумі 8000
доларів США строком на один рік, а
останній зобов'язався сплатити
відсотки у розмірі 7 % на місяць від суми
позики одночасно з поверненням суми
позики (а.с. 14).

26.08.2008 р. між позикодавцем ОСОБА_3 і
позичальником ОСОБА_4 у письмовій формі
укладено договір позики, за умовами
якого позикодавець передала
позичальникові грошові кошти у сумі 4000
доларів США строком на один рік, а
останній зобов'язався сплатити
відсотки у розмірі 6 % на місяць від суми
позики одночасно з поверненням суми
позики (а.с. 15).

31.10.2008 р. між позикодавцем ОСОБА_3 і
позичальником ОСОБА_4 у письмовій формі
укладено договір позики, за умовами
якого позикодавець передала
позичальникові грошові кошти у сумі 5000
доларів США строком на один рік, а
останній зобов'язався сплатити
відсотки у розмірі 5 % на місяць від суми
позики одночасно з поверненням суми
позики (а.с. 16).

В обумовлений договорами строк
відповідач кошти позивачці не
повернув.

Оскільки ОСОБА_4 належним чином не
виконував зобов'язання за договорами
позики, ОСОБА_6 звернулася до
правоохоронних органів, постановою
оперуповноваженого ВДСБЕЗ Сумського
МУ УМВС України в Сумській області від
01.10.2010 р. в порушенні кримінальної
справи стосовно приватного підприємця
ОСОБА_4 за ознаками складу злочину,
передбаченого ст. 190 КК України
відмовлено (а.с. 17-18).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Позичальник, як передбачено ч. 1 ст. 1049
ЦК України, зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

ОСОБА_4 не заперечує проти того, що між
ним та ОСОБА_3 були укладені договори
позики, просить суд визнати статтю 3
(пункти 3.1, 3.2, 3.3) договорів № 1 від 25
квітня 2008 р., № 2 від 30 квітня 2008 р., від 30
липня 2008 р., від 26 серпня 2008 р. та
договору від 31 жовтня 2008 р. недійсною,
оскільки при укладенні договорів не
було дотримано принцип розумності -
проценти, встановлені в Договорах,
значно завищені та суперечить вимогам
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг» та є підставою для
визнання пункту договорів недійсним.

Суд вважає безпідставними вимоги
ОСОБА_4 за зустрічним позовом, з огляду
на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1 - 3, 5 ст. 203 ЦК України
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Судом встановлено, що оспорюванні
договори позики укладені між сторонами
спору як фізичними особами, визначені у
пункті 3 Договорів відсотки
встановлені з урахуванням вимог ч. 1 ст.
1048 ЦК України, а тому посилання
позивача за зустрічним позовом на
положення Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
є необґрунтованим, оскільки зазначений
закон не регулює спірних
правовідносин.

Крім того оспорюванні відповідачем
договори позики, містять істотні умови
цього договору, волевиявлення сторін
було вільним і усвідомленим,
відповідало внутрішній волі, умови
договору зрозумілі і відповідали
реальній домовленості сторін. Вказаний
факт підтверджується безпосереднім
частковим виконанням ОСОБА_4
зобов'язань за укладеним договором
позики № 1, шляхом сплати протягом 2008
року щомісячних платежів по 1200 доларів
США в період з травня 2008 року по грудень
2008 р. у загальній сумі 9600 доларів США.

Отже, вимоги ОСОБА_4 за зустрічним
позовом про визнання статті 3 (пункти 3.1,
3.2, 3.3) договорів № 1 від 25 квітня 2008 р., №
2 від 30 квітня 2008 р., від 30 липня 2008 р., від
26 серпня 2008 р. та договору від 31 жовтня
2008р. недійсною є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні
первісного позову, посилаючись на
сплив строку позовної давності,
оскільки позивач про порушене право
дізналася після звернення до
правоохоронних органів, а постанову
про відмову в порушенні кримінальної
справи позивачу було відомо 01.10.2010 р.

До правовідносин, які виникають з
договору позики застосовується
загальна позовна давність тривалістю у
три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

На підтвердження своїх доводів про
сплату відповідачем ОСОБА_4 суми боргу
за всіма договорами позики позивач
ОСОБА_3 будь-яких переконливих доказів
не надала.

03.08.2011 р. здійснений ОСОБА_4 останній
платіж в розмірі 150 грн. є незначним і
вважати, що він здійснений за всіма
договорами позики у суду підстав немає,
тому суд вважає, що він здійснений за
договором позики № 1 від 24.04.2008 року,
оскільки позивачем не надано ніяких
доказів, що саме останній платіж був
здійснений за всіма договорами позики.
Позов надійшов на розгляд суду 17.10.2013 р.,
тому позовні вимоги ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
позики № 1 заявлений в межах строку
позовної давності.

В період з травня 2008 року по грудень
2008 р. щомісячно ОСОБА_4 сплачував по 1200
доларів США, тобто у 2008 році сплатив 9600
доларів США; в квітні 2009 р. сплатив 260
доларів США, в червні 2009 р. - 459 доларів
США, в липні 2009 р. - 458 доларів США, в
серпні 2009 р. - 300 доларів США, 01.12.2010 р. - 113
доларів США, 28.12.2010 р. 101 долар США, 02.02.2011
р. 101 долар США, 05.03.2011 р. - 63 долари США.
03.08. 2011 р. - 19 доларів США (а.с.19).

Умовами договору № 1 передбачено
сплату 84% на рік на суму заборгованості,
місячна відсоткова ставка в такому
разі складає 7% на місяць.

Розмір відсотків за таких умов,
враховуючи, що повернення відсотків
здійснюється одночасно з поверненням
суми боргу на підставі п.п.3.2, 5.2.4,
договору № 1 складатиме:

травень 2008р. (17400-600)/100*7= 1176-600=576

червень 2008р. (16800-600)/100*7= 1134-600=534

липень 2008р. (16200-600)/100*7= 1092-600=492

серпень 2008р. (15600-600)/100*7= 1050-600=450

вересень 2008р. (15000-600)/100*7= 1008-600=408

жовтень 2008р. (14400-600)/100*7= 966-600=366

листопад 2008р. (13800-600)/100*7= 924-600=324

грудень 2008р. (13200-600)/100*7= 882-600=282

січень 2009р. - березень 2009р.
12600/100*7*3(місяці)= 2646

квітень 2009р. (12600-130)/100*7= 872,9-130=742,9

травень 2009р. 12470/100*7= 872,9

червень 2009р. (12470-229,5)/100*7= 856,8-229,5=627,3

липень 2009р. (12240,5-229)/100*7= 840,8-229,5=611,3

серпень 2009р. (12011,5-150)/100*7= 830,3-150=680,3

вересень 2009р. - листопад 2010р.
11861,5/100*7*14(місяців)= 11624,3

грудень 2010р. (11861,5-107)/100*7= 822,8-107=715,8

січень 2011р. 11754,5/100*7= 822,8

лютий 2011р. (11754,5-50,5)/100*7= 819,3-50,5=768,8

березень 2011р. (11704-31,5)/100*7= 817,1-31,5=785,6

квітень 2011р. - липень 2011р.
11672,5/100*7*16(місяців)= 13073,2

серпень 2011р. (11672,5-9,5)/100*7= 816,4-9,5=806,9

вересень 2011р. - травень 2014р. =
11663/100*7*33(місяці)= 26941,5

За таким розрахунком, станом на
червень 2014р. загальний розмір
заборгованості ОСОБА_4 складає: сума
позики - 11663 доларів США, відсотки за
користування позикою - 65151,6 доларів США

З огляду на вищевикладене позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, з відповідача ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 підлягають стягненню
заборгованість за договором позики № 1
від 24.04.2008 року станом на червень 2014 р.
складає: сума позики - 11663 доларів США,
відсотки за користування позикою - 65151,6
доларів США, всього 76814,6 доларів США, за
офіційним курсом гривні до долара США,
станом на 03.06.2014 р. згідно повідомлення
Національного банку України (100 доларів
США = 1183,3307) становить 908970 грн. 74 коп.

В задоволенні інших позовних вимог
про стягнення боргу за договорами
позики № 2 від 30 квітня 2008 р., від 30 липня
2008 р., від 26 серпня 2008 р. та договору від
31 жовтня 2008 р., відмовити у зв»язку з
пропуском строку звернення до суду.

Згідно ст.88 ЦПК України, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь позивача понесені та
документально підтверджені судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 229 грн. 40 коп., а на користь
держави судовий збір у розмірі 3423 грн. 60
коп. (3654 грн. - 229,40 грн).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 15,16, 203, 215, 257, 1046,1047,1049-1050
ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
борг за договором позики № 1 від 25
квітня 2008 р., у сумі 11663 доларів США,
відсотки за користування позикою - 65151,6
доларів США, всього 76814,6 доларів США, за
офіційним курсом гривні до долара США,
станом на 03.06.2014 р. згідно повідомлення
Національного банку України (100 доларів
США = 1183,3307) становить 908970 грн. 74 коп. та
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договорами позики № 2 від 30 квітня 2008 р.,
від 30 липня 2008 р., від 26 серпня 2008 р. та
договору від 31 жовтня 2008 р. відмовити у
зв»язку з пропуском строку звернення
до суду.

В задоволенні зустрічного позову до
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
договорів позики недійсними -
відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір у розмірі 3423 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Ковпаківський районний суд м. Суми
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
І.М. Фоменко