Справа №127/3775/13-ц
Провадження № 2/127/686/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 року

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі

Головуючого судді Борисюк І. Е.,

За участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
поділ будинковолодіння, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_4 про поділ
будинковолодіння.

Позов мотивований тим, що 08.03.1983 року
Білогірським райвідділом ЗАГС
Хмельницької області був
зареєстрований шлюб ОСОБА_1 із ОСОБА_4,
актовий запис № 10. За час подружнього
життя позивачем з відповідачем було
придбано в рівних частках цілий
житловий будинок з прибудовами,
господарськими будівлями та спорудами,
розташований в АДРЕСА_1. Таким чином,
спірне будинковолодіння перебуває у
спільній частковій власності позивача
і відповідача. Сімейні стосунки між
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не склались. На даний
час позивач не може спільно проживати
із відповідачкою. Рішенням
Староміського районного суду м.
Вінниці від 10.10.2012 року шлюб розірвано.
Оскільки відповідач фактично не визнає
права позивача на частину будинку та
позбавляє його можливості належним
чином користувтись житлом, виникла
необхідність у поділі будинку в натурі.

Вище викладене й стало підставою для
звернення до суду із вимогами про поділ
будинковолодіння АДРЕСА_1 між
позивачем та відповідачем.

В ході розгляду справи, після
ознайомлення із висновком експерта,
позивач уточнив позовні вимоги і
просив суд поділити будинковолодіння
АДРЕСА_1 між позивачем та відповідачем
згідно варіанту № 1 (додаток № 1)
висновку експерта № 665/666/13-21 від 30.12.2013
року, відповідно до якого виділити в
натурі ОСОБА_1 приміщення у житловому
будинку АДРЕСА_1, а саме: у будинку літ.
«А» - кімнату 1-3 площею 14,5 кв.м., всього
площею 14,5 кв.м.; у прибудові літ. «а1» -
ванну 1-9 площею 3,4 кв.м., котельню 1-10,
площею 6,9 кв.м., прихожу 1-11, площею 5,0
кв.м., всього площею 15,3 кв.м.; у прибудові
літ. «а2» - коридор 1-1 площею 6,9 кв.м.,
кухню 1-2 площею 16,1 кв.м., всього площею
23,0 кв.м., у тому числі ганок, всього
приміщень загальною площею 52,8 кв.м., що
становить 37/100 дольових частин
будинковолодіння АДРЕСА_1 з
господарською будівлею: гараж літ. «Б»;
виділити в натурі ОСОБА_4 приміщення у
житловому будинку АДРЕСА_1, а саме: у
будинку літ. «А» - кімнату 1-4 площею 21,1
кв.м., коридор 1-5 площею 7,0 кв.м., кімнату
1-6 площею 11,0 кв.м., кімнату 1-7 площею 13,1
кв.м., всього площею 52,2 кв.м.; у прибудові
літ. «а1» - коридор 1-8 площею 6,3 кв.м.,
всього площею 6,3 кв.м.; у тому числі
ганок, всього приміщень загальною
площею 58,5 кв.м.; господарські будівлі -
сарай літ. «Б1», що становить 63/100
дольових частин будинковолодіння
АДРЕСА_1; огорожу № 1-3 залишити у
спільному користуванні ОСОБА_1 та
ОСОБА_4. Стягнути із ОСОБА_4 на його
користь 38 397, 50 гривень різниці вартості
від ідеальних часток у
будинковолодінні АДРЕСА_1. Позивач
також просив суд стягнути з
відповідача на його користь судові
витрати.

До початку розгляду справи по суті
відповідач подала зустрічний позов і
просила суд визнати спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ?
частину житлового будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1 та поділити дане
спільне майно подружжя наступним
чином: виділити з спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_4 ? частини з ?
житлового будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 - ?
частину з ?.

В ході розгляду справи сторони прийшли
до взаємних поступок. Позивач по
первісному позову зменшив свої позовні
вимоги в частині стягнення із ОСОБА_4 на
його користь 38 397, 50 гривень різниці
вартості від ідеальних часток у
будинковолодінні АДРЕСА_1. Просив суд
поділити будинковолодіння АДРЕСА_1 між
позивачем та відповідачем згідно
варіанту № 1 (додаток № 1) висновку
експерта № 665/666/13-21 від 30.12.2013 року,
відповідно до якого виділити в натурі
ОСОБА_1 приміщення у житловому будинку
АДРЕСА_1, а саме: у будинку літ. «А» -
кімнату 1-3 площею 14,5 кв.м., всього площею
14,5 кв.м.; у прибудові літ. «а1» - ванну 1-9
площею 3,4 кв.м., котельню 1-10, площею 6,9
кв.м., прихожу 1-11, площею 5,0 кв.м., всього
площею 15,3 кв.м.; у прибудові літ. «а2» -
коридор 1-1 площею 6,9 кв.м., кухню 1-2
площею 16,1 кв.м., всього площею 23,0 кв.м., у
тому числі ганок, всього приміщень
загальною площею 52,8 кв.м., що становить
37/100 дольових частин будинковолодіння
АДРЕСА_1 з господарською будівлею:
гараж літ. «Б»; виділити в натурі ОСОБА_4
приміщення у житловому будинку
АДРЕСА_1, а саме: у будинку літ. «А» -
кімнату 1-4 площею 21,1 кв.м., коридор 1-5
площею 7,0 кв.м., кімнату 1-6 площею 11,0
кв.м., кімнату 1-7 площею 13,1 кв.м., всього
площею 52,2 кв.м.; у прибудові літ. «а1» -
коридор 1-8 площею 6,3 кв.м., всього площею
6,3 кв.м.; у тому числі ганок, всього
приміщень загальною площею 58,5 кв.м.;
господарські будівлі - сарай літ. «Б1»,
що становить 63/100 дольових частин
будинковолодіння АДРЕСА_1; огорожу № 1-3
залишити у спільному користуванні
ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 05.06.2014 року зустрічний
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 залишено без
розгляду.

Позивач та його представник зменшені
позовні вимоги підтримали,
аргументуючи мотивами, викладеними в
позовній заяві і уточненнях, та просили
їх задовольнити.

Представник відповідача зменшені
позовні вимоги визнав і не заперечував
щодо їх задоволення.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_1, виданого Білогірським
райвідділом ЗАГС Хмельницької області,
08.03.1983 року було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, запис № 10. Прізвище
дружини після реєстрації шлюбу -
ОСОБА_4. (а.с. 7)

02.10.2010 року позивач та відповідач
придбали у власність в рівних частках
кожний цілий житловий будинок з
прибудовами, господарськими будівлями
та спорудами, розташований в АДРЕСА_1,
що підтверджується договором
купівлі-продажу від 02.10.2010 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрованим в
реєстрі за № 3617. (а.с. 8)

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав від 12.10.2012 року право спільної
часткової власності на житловий
будинок з прибудовами, господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
зареєстровано за ОСОБА_4 (1/2) та ОСОБА_1
(1/2) на підставі договору
купівлі-продажу від 02.10.2010 року. (а.с. 9)

В судовому засіданні оглянуто і
досліджено матеріали
інвентаризаційної справи № 21585 на вище
вказаний об'єкт нерухомого майна.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може
належати особам на праві спільної
часткової або на праві спільної
сумісної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором
або законом.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Судом встановлено, що житловий будинок
з прибудовами, господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
придбано ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за час
перебування у шлюбі. Дане спірне
нерухоме майно належить їм на праві
спільної часткової власності в рівних
частках.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у
спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними.

Однак, на момент звернення до суду така
домовленість між позивачем та
відповідачем була відсутня.

На виконання ухвали суду від 06.03.2013 року
Вінницьким відділенням КНДІСЕ надано
висновок судової будівельно-технічної
експертизи № 665/666/13-21 від 30.12.2014 року,
яким визначено дійсну ринкову вартість
спірного об'єкта нерухомості та
визначено можливі варіанти
поділу/виділу в рівних частках даного
будинковолодіння. (а.с. 46-70)

Дослідивши вище зазначений висновок
експерта, суд вважає його повним,
обґрунтованим і таким, що не викликає
сумніву у його правильності. Судом
прийнято до уваги, що висновок експерта
є чітким. Однак, суд звертає увагу на те,
що згідно ч. 6 ст. 147 ЦПК України,
висновок експерта для суду не є
обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212
цього Кодексу.

В судовому засіданні представник
відповідача визнав, що варіант № 1
поділу спірного будинковолодіння,
запропонований експертом у висновку №
665/666/13-21 від 30.12.2014 року, є найбільш
прийнятним.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174
ЦПК України встановлено, що визнання
позовних вимог представником
відповідача є безумовним, не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, його
дії не суперечать інтересам особи, яку
він представляє, а тому приймається
судом.

Постановою Пленуму Верховного суду
України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляду справ у суді першої
інстанції» звернуто увагу, що у разі
визнання відповідачем позову, яке має
бути безумовним, і якщо таке визнання
не суперечить закону і не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб
(не відповідача), суд ухвалює рішення
про задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи,
враховуючи безумовне визнання
представником відповідача позовних
вимог, суд прийшов до переконання в
тому, що позов підлягає задоволенню.

Отже, суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог про поділ
будинковолодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4. Суд вважає за можливе поділити
спірне будинковолодіння між позивачем
та відповідачем згідно варіанту № 1
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 665/666/13-21 від 30.12.2013 року
(додаток № 1), виділивши в натурі:

- ОСОБА_1:

приміщення у житловому будинку
АДРЕСА_1, а саме: у будинку літ. «А» -
кімнату 1-3 площею 14,5 кв.м., всього площею
14,5 кв.м.; у прибудові літ. «а1» - ванну 1-9
площею 3,4 кв.м., котельню 1-10, площею 6,9
кв.м., прихожу 1-11, площею 5,0 кв.м., всього
площею 15,3 кв.м.; у прибудові літ. «а2» -
коридор 1-1 площею 6,9 кв.м., кухню 1-2
площею 16,1 кв.м., всього площею 23,0 кв.м., у
тому числі ганок, всього приміщень
загальною площею 52,8 кв.м., що становить
37/100 дольових частин будинковолодіння
АДРЕСА_1 з господарською будівлею:
гараж літ. «Б»;

- ОСОБА_4:

приміщення у житловому будинку
АДРЕСА_1, а саме: у будинку літ. «А» -
кімнату 1-4 площею 21,1 кв.м., коридор 1-5
площею 7,0 кв.м., кімнату 1-6 площею 11,0
кв.м., кімнату 1-7 площею 13,1 кв.м., всього
площею 52,2 кв.м.; у прибудові літ. «а1» -
коридор 1-8 площею 6,3 кв.м., всього площею
6,3 кв.м.; у тому числі ганок, всього
приміщень загальною площею 58,5 кв.м.;
господарські будівлі - сарай літ. «Б1»,
що становить 63/100 дольових частин
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Огорожу № 1-3 залишити у спільному
користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Згідно ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі
поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею документально
підтверджені судові витрати.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати
складаються із судового збору та
витрат пов'язаних з розглядом справи,
до яких, зокрема, відносяться витрати
на правову допомогу та проведення
судових експертиз.

Судом встановлено документальне
підтвердження понесення позивачем
наступних судових витрат: судовий збір
при звернення до суду з позовом - 1 039, 40
гривень (а.с. 1-2); оплата послуг експерта
- 2 790, 72 гривень (а.с. 100); оплата правової
допомоги - 2 923, 20 гривень. (а.с. 98-99)

Тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
наступні судові витрати: судовий збір
в сумі 1 039, 70 гривень, витрати пов'язані
із проведенням судової експертизи 2 790,
72 гривень, витрати на правову допомогу
в сумі 2 923, 20 гривень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 15, 328, ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 368
ЦК України, ст. 60, ч. 1 ст. 61 СК України,
ст.ст. 10, 11, 57-60, ч. 1 ст. 61, ст.ст. 79, 88, 147, ч. 4
та ч. 5 ст. 174, ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання позовних вимог
представником відповідача ОСОБА_4
ОСОБА_3.

Позов задовольнити.

Поділити будинковолодіння АДРЕСА_1 між
ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Виділити в натурі ОСОБА_1 приміщення у
житловому будинку АДРЕСА_1, а саме: у
будинку літ. «А» - кімнату 1-3 площею 14,5
кв.м., всього площею 14,5 кв.м.; у прибудові
літ. «а1» - ванну 1-9 площею 3,4 кв.м.,
котельню 1-10, площею 6,9 кв.м., прихожу 1-11,
площею 5,0 кв.м., всього площею 15,3 кв.м.; у
прибудові літ. «а2» - коридор 1-1 площею 6,9
кв.м., кухню 1-2 площею 16,1 кв.м., всього
площею 23,0 кв.м., у тому числі ганок,
всього приміщень загальною площею 52,8
кв.м., що становить 37/100 дольових частин
будинковолодіння АДРЕСА_1 з
господарською будівлею: гараж літ. «Б».

Виділити в натурі ОСОБА_4 приміщення у
житловому будинку АДРЕСА_1, а саме: у
будинку літ. «А» - кімнату 1-4 площею 21,1
кв.м., коридор 1-5 площею 7,0 кв.м., кімнату
1-6 площею 11,0 кв.м., кімнату 1-7 площею 13,1
кв.м., всього площею 52,2 кв.м.; у прибудові
літ. «а1» - коридор 1-8 площею 6,3 кв.м.,
всього площею 6,3 кв.м.; у тому числі
ганок, всього приміщень загальною
площею 58,5 кв.м.; господарські будівлі -
сарай літ. «Б1», що становить 63/100
дольових частин будинковолодіння
АДРЕСА_1.

Огорожу № 1-3 залишити у спільному
користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судові витрати, а саме: судовий збір в
сумі 1 039, 70 гривень, витрати пов'язані із
проведенням судової експертизи 2 790, 72
гривень, витрати на правову допомогу в
сумі 2 923, 20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: