Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/1799/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого - судді Леньо В.В., при
секретарі - Дорда Д.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у місті Виноградів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року в м.Виноградів померла мати
позивачки - ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилась спадщина, яка складається з
1/2 частини двохкімнатної квартири в
АДРЕСА_1. Позивачка подала до
Виноградівської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, а відповідач по
справі ОСОБА_2 подав заяву про відмову
від спадщини на користь позивачки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.Здолбунів
Здолбунівського району Рівненської
області помер батько сторін - ОСОБА_2,
після смерті якого відкрилась
спадщина, яка складається з 1/2 частини
двохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Влітку 2013 року сторони дізнались про
смерть батька, а коли отримали
свідоцтво про його смерть, то вже було
пропущено строк для прийняття спадщини
після смерті батька з поважних причин,
в зв'язку з чим рішенням
Виноградівського районного суду від
24.09.2013 року було визначено позивачу
додатковий двохмісячний строк для
прийняття спадщини смерті батька. З
даним рішенням позивач звернулась до
Виноградівської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_2 В
процесі подачі заяви про прийняття
спадщини в додатковий строк позивачем
було втрачено оригінал
правовстановлюючого документа на
спадкову квартиру - свідоцтва про право
власності на житло від 17.12.1993 року.
Залишилась тільки копія даного
документу, знайти його не вдалося.

В зв'язку з втратою
правовстановлюючого документа на
спадкове майно Виноградівською
державною нотаріальною конторою
листом № 410/1-16 від 14.11.2013 року позивачу
було повідомлено, що видати свідоцтва
про право на спадщину за законом після
померлого ОСОБА_2 немає можливості, у
зв'язку з непредставленням мною
правовстановлюючого документа щодо
належності майна спадкодавцеві.

Листом Виноградівської міської ради №
02-9/387 від 04.03.2014 року на заяву щодо
видачі дублікату свідоцтва про право
власності на житло, виданого 17.12.1993 року
Виноградівською міською радою, було
повідомлено, що Виноградівська міська
рада може видати дублікат даного
свідоцтва лише власнику нерухомого
майна, або його довіреній особі. Так, як
власник квартири ОСОБА_2 помер,
позивачу рекомендовано звернутись до
суду для вирішення питання щодо права
власності на майно.

Таким чином, у зв'язку з втратою
правовстановлюючого документа -
свідоцтва про право власності на житло,
позивач як спадкоємець, якому належить
дана квартира, успадкована після
смерті своїх батьків, змушена
звернутись до суду із даною позовною
заявою про визнання права власності на
дану двохкімнатну квартиру.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, однак до суду подала
письмове клопотання про розгляд справи
у її відсутності, позовні вимоги
підтримує повністю та просить суд такі
задовольнити з підстав, наведених в
позовній заяві (а.с.23).

Відповідач в судове засідання не
з'явивя, однак до суду подав письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутності, проти задоволення позову
не заперечує (а.с.24).

Обстеживши матеріали справи та
клопотання сторін, визнаючи в порядку
ст.169 ЦПК України необов'язковим
відібрання особистих пояснень від
учасників процесу, і, враховуючи, що у
справі наявні достатні матеріали про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи на підставі наявних у ній
матеріалів та доказів і приходить до
висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлені ті обставини на
які посилається позивач в своїй
позовній заяві, відповідачкою позов
визнано повністю, що не суперечить
закону або порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, тому в порядку
ст.174 ЦПК України визнання відповідачем
позову прийнято судом.

Розглядаючи вказану справу в межах
заявлених вимог та наданих сторонами
доказів, суд приходить до переконання,
що дані конкретні правовідносини
врегульовані Цивільним кодексом
України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Виноградів
померла мати позивачки - ОСОБА_3 (а.с.4),
після смерті якої відкрилась спадщина,
яка складається з 1/2 частини
двохкімнатної квартири в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.Здолбунів
Здолбунівського району Рівненської
області помер батько сторін - ОСОБА_2
(а.с.5), після смерті якого відкрилась
спадщина, яка складається з 1/2 частини
двохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Виноградівського районного
суду від 24.09.2013 року позивачу визначено
додатковий двохмісячний строк для
прийняття спадщини смерті батька
(а.с.10-10 зв.).

З даним рішенням позивач звернулась до
Виноградівської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_2

В процесі подачі заяви про прийняття
спадщини в додатковий строк позивачем
було втрачено оригінал
правовстановлюючого документа на
спадкову квартиру - свідоцтва про право
власності на житло від 17.12.1993 року.
Залишилась тільки копія даного
документу (а.с.10-10 зв.).

Виноградівською державною
нотаріальною конторою листом № 410/1-16
від 14.11.2013 року позивачу було
повідомлено, що видати свідоцтва про
право на спадщину за законом після
померлого ОСОБА_2 немає можливості, у
зв'язку з непредставленням розивачем
правовстановлюючого документа щодо
належності майна спадкодавцеві (а.с.12).

Листом Виноградівської міської ради №
02-9/387 від 04.03.2014 року на заяву щодо
видачі дублікату свідоцтва про право
власності на житло, виданого 17.12.1993 року
Виноградівською міською радою, було
повідомлено, що Виноградівська міська
рада може видати дублікат даного
свідоцтва лише власнику нерухомого
майна, або його довіреній особі. Так, як
власник квартири ОСОБА_2 помер,
позивачу рекомендовано звернутись до
суду для вирішення питання щодо права
власності на майно (а.с.13).

Відповідно до довідки КП
«Виноградівське РБТІ» № 652 від 14.11.2013
року житлова квартира в АДРЕСА_1
будівництвом завершена та її вартість
станом за серпень 2013 року становить 30 623
грн. Квартира зареєстрована за ОСОБА_2 в
1/2 долі та за ОСОБА_3 в 1/2 долі на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого Виноградівським
міським фондом комунального майна
17.12.1993 року (а.с.14, 15-15 зв., 16-17).

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання
права с одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів, що
підлягають захисту судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені після
відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя що його
пережив та батьки.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України
передбачено, що право на спадкування
виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від
07.02.2014 року пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» з урахуванням положень
частини першої статті 15 та статті 392 ЦК
власник майна має право пред'явити
позов про визнання його права
власності, |якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм
права, потреба в такому способі захисту
права власності виникає тоді, коли
наявність суб'єктивного права власника
не підтверджена відповідними доказами,
підлягає сумніву, не визнається іншими
особами або ними оспорюється, а не в
тому разі, коли цими особами не
виконується відповідне рішення суду,
ухвалене раніше.

У відповідності до ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до статті 1 Першого
протоколу до Конвеціїї про захист прав
людини і основоположних свобод кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Як видно з представлених доказів,
позивач як спадкоємцю першої черги
належить дана квартира, успадкована
після смерті своїх батьків, однак у
зв'язку з втратою правовстановлюючого
документа - свідоцтва про право
власності на житло, що підтверджується
відповідними доказами, не може у
встановленому порядку оформити своє
право.

За таких встановлених у судовому
засіданні обставин, суд, розглядаючи
вказану справу в межах заявлених
позивачем вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, які оцінені судом в
їх сукупності, вважає, що позивачем на
законних підставах набуто право
власності на спадкове майно, тому
позовні вимоги підлягають до
задоволення в повному обсязі і за ним
необхідно визнати право власності на
квартиру.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 61, 169, 174, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в цілому на двохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1, загальна корисна
площа якої становить 52,4 кв.м., в т. ч.
житлова - 28,5 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо