АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5548/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О.Б. Доповідач -
Черненкова Л.А. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев`янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 16 квітня
2014 року по справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Фінансова компанія «Довіра та
гарантія» до ОСОБА_2, Четвертої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори, комунального
підприємства «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації», реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, публічного
акціонерного товариства «Прокредит
Банк», приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
правочину недійсним, -

В С Т А
Н О В И Л А:

05 серпня 2013 року ТОВ «Кредекс Фінанс»
звернулися до суду із вказаною
позовною заявою, та з урахуванням
уточнень позову просили суд визнати
дії Четвертої дніпропетровської
державної нотаріальної контори в
частині не виконання ухвали
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 25 липня 2012 року
протиправними; визнати дії КП «ДМБТІ»
протиправними в частині неналежного
виконання ухвали Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
25 липня 2012 року; визнати дії
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області неправомірними в частині
реєстрації дій та правочинів всупереч
ухвали Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 25 липня 2012 року;
визнати правочин укладений між ОСОБА_2
та ПАТ «ПроКредит Банк» недійсним;
зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області виконати рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 02
жовтня 2012 року та зареєструвати за ТОВ
«Кредекс Фінанс» право власності на
нерухоме майно, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, а саме: щвацький цех з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м. В обґрунтування позову зазначали,
що 20 липня 2007 року між ЗАТ «Агробанк»
(на даний час ПАТ «Банк Восток») та
ОСОБА_4 був укладений договір про
надання кредитної лінії №55.840.07.17.М,
відповідно до умов якого ОСОБА_4 був
наданий кредит у розмірі 830 000,00 доларів
США. В забезпечення виконання
забов'язань за вказаним договором між
ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_5 20 липня 2007
року був укладений іпотечний договір №
55.840.07.17.М.1, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстровано за реєстром № 3010, в
реєстрі заборон за № 158. Предметом
вказаного договору іпотеки є належне
ОСОБА_5 на праві власності нерухоме
майно, а саме: швацький цех з
адміністративно-побутовими
приміщеннями № 1, загальною площею 1419,4
кв.м. У зв'язку з невиконанням
позичальником своїх зобов'язань з
повернення кредитних коштів,
утворилася заборгованість у розмірі 795
200,00 доларів США. На підставі чого банк
звернувся до Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська про
розірвання кредитного договору та
визнання права власності на предмет
іпотеки. 26 вересня 2011 року між ТОВ
«Кредекс Фінанс» та вказаним банком
укладено договір відступлення права
вимоги № 7, відповідно до якого ТОВ
«Кредекс Фінанс» набуло прав
кредитора відносно позичальника за
кредитним договором № 55.840.07.17.М від 20
липня 2007 року, укладеного між ЗАТ
«Агробанк» та ОСОБА_4 20 грудня 2011 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
було посвідчено договір між вказаним
банком та ТОВ «Кредекс Фінанс» про
відступлення права за договором
іпотеки №55.840.07.17.М.1 від 20 липня 2007 року,
відповідно до якого ТОВ «Кредекс
Фінанс» набуло нового
іпотекодержателя. 16 травня 2012 року
Амур-Нижньодніпровським районним
судом міста Дніпропетровська ухвалено
рішення, яким позовні вимоги ТОВ
«Кредекс Фінанс» задоволені частково,
а саме було розірвано кредитний
договір від 20 липня 2007 року за №
55.840.07.17.М та стягнуто з ОСОБА_4 на
користь позивача судові витрати, в
задоволені решти вимог позову
відмовлено. 29 лютого 2012 року
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська ухвалено заочне
рішення, яким задоволені позовні
вимоги ОСОБА_4 до ЗАТ «Агробанк» (ПАТ
«Банк Восток») - далі: банк та ТОВ
«Кредекс Фінанс» про визнання
недійсним договорів, а саме кредитного
договору № 55.840.07.17.М від 20 липня 2007 року,
договору іпотеки № 55.840.07.17.М.1 від 20
липня 2007 року, договору відступлення
права вимоги №7 від 26.09.2011 та
зобов'язано приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 зняти
заборону відчуження з предмету
іпотеки, а саме: щвацького цеху з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м. В подальшому Індустріальним
районним судом м. Дніпропетровська
винесена ухвала про скасування
вказаного заочного рішення суду від
29.02.2012 року. Також ухвалою суду від
25.07.2012 року було задоволено клопотання
ТОВ «Кредекс Фінанс» про забезпечення
позову, а саме накладено арешт та
заборону відчуження на об'єкт
нерухомого майна щвацький цех з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м. Та 15 листопада 2012 року по даній
справі Індустріальним районним судом
міста Дніпропетровська винесено
рішення, яким відмовлено у позовних
вимогах ОСОБА_4 до банку та ТОВ
«Кредекс Фінанс» про визнання
договорів недійсними та визначення
правових наслідків недійсного
правочину. 02 жовтня 2012 року апеляційний
суд Дніпропетровської області
задовольнив апеляційну скаргу ТОВ
«Кредекс Фінанс», скасувавши частково
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
16 травня 2012 року в частині відмови ТОВ
«Кредекс Фінанс» в його позовних
вимогах до ОСОБА_4 про визнання права
власності на нерухоме майно; визнано за
ТОВ «Кредекс Фінанс» право власності
на нерухоме майно, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, а саме: щвацький цех з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м. у виконання зобов'язань за
іпотечним договором від 20.07.2007 №
55.840.07.17.М укладеного між ЗАТ «Агробанк»
та ОСОБА_5 На підставі рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 02.10.2012 року позивач
звернувся до КП «ДМБТІ» з проханням
провести поточну інвентаризацію
об'єкту нерухомого майна, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме:
щвацький цех з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м. Однак, 18.12.2012 року заявнику було
відмовлено на підставі наявності в КП
«ДМБТІ» ухвали Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
25 липня 2012 року про накладення арешту
та заборону на його відчуження. Як
стало відомо ТОВ «Кредекс Фінанс» на
час подання позовної заяви Четверта
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, яка офіційно прийняла ухвалу
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 25.07.2012 року про
накладення арешту та заборону
відчуження на об'єкт нерухомого майна,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
щвацький цех з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м., в подальшому повернула дану
ухвалу суду без виконання.
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області зареєструвала за ОСОБА_2 право
власності на вищезазначений об'єкт
нерухомого майна не зважаючи на ухвалу
суду від 25.07.2012 року про накладання
арешту та заборону відчуження, на
підставі договору купівлі-продажу,
який було посвідчено приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_9 В
свою чергу ОСОБА_2 набувши право
власності на об'єкт нерухомого майна,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
щвацький цех з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м., віддав дане майно в іпотеку, як
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_10 перед ПАТ «ПроКредит Банк», що
було посвідчено приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 ОСОБА_5 не
мав достатньої цивільної дієздатності
на відчуження вказаного нерухомого
майна, оскільки рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська, яким ТОВ
«Кредекс Фінанс» було відмовлено у
задоволенні позовних вимог щодо
визнання права власності на вказаний
об'єкт нерухомого майна не набрало
законної сили, а зобов'язання по
кредитним коштам, в рахунок
забезпечення повернення яких виступив
щвацький цех з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м. було не виконано, про що йому було
відомо.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
16 квітня 2014 року залучено до участі у
справі в якості правонаступника
позивача ТОВ «Кредекс Фінанс» - ТОВ
«Фінансова компанія «Довіра та
гарантія».

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
16 квітня 2014 року ухвалено: ТОВ
«Фінансова компанія «Довіра та
гарантія» в задоволенні позову -
відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
необґрунтованість рішення суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 просять апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін, посилаючись на
безпідставність доводів апеляційної
скарги.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ПАТ «ПроКредит Банк» просить відмовити
у задоволенні апеляційної скарги, а
рішення суду залишити без змін,
посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду, а доводи
наведені в апеляційній скарзі є
надуманими і необґрунтованими.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах позовних вимог,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено, що на час
укладання договору іпотеки 29 березня
2013 року нотаріусом порушено норми
чинного, на той час, законодавства.
Позивачем не надано доказів
неналежного виконання Четвертою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою ухвали
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 25 липня 2012 року,
якою в порядку забезпечення позову
накладено арешт та заборонено
відчуження об'єкту нерухомого майна, а
саме: виробничого приміщення,
щвацького цеху, з
адміністративно-побутовим приміщенням
№1, загальною площею 1419,4 кв.м., яке
розташоване у АДРЕСА_1. Зазначаючи у
позові про повернення ухвали суду без
виконання, доказів цим обставинам,
позивач не надав. Крім того, не довів
коли повернено ухвалу, з якої причини
вона повернена. Що стосується позовних
вимог про визнання дій КП «ДМБТІ»
протиправними в частині неналежного
виконання ухвали Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
25 липня 2012 року; визнання дій
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області неправомірними в частині
реєстрації дій та правочинів всупереч
ухвали Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська від 25 липня 2012 року;
зобов'язання Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області виконати рішення Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 02
жовтня 2012 року та зареєструвати за ТОВ
«Кредекс Фінанс» право власності на
нерухоме майно, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, а саме: щвацький цех з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м, то вони також не підлягають
задоволенню. Суд не може погодитися з
посиланнями позивача у позові та його
представника в судовому засіданні про
відсутність права ОСОБА_5 передавати
майно в іпотеку, оскільки він набув
право власності відповідно до
законодавства, договір купівлі-продажу
з моменту його укладення і до тепер є
дійсним, ніким не оспореним, а відтак
ОСОБА_5 мав право користуватися,
володіти та розпоряджатися своїм
майном.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно вирішив спір.

Спірні правовідносини виникли між
сторонами щодо визнання протиправними
і неправомірними дій
відповідачів-юридичних осіб щодо
невиконання ухвали суду про
забезпечення позову та щодо визнання
правочину (договір іпотеки від 29.03.2013
року) укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«ПроКредит Банк» недійсним з підстав
ч.2 ст. 203, ст.215 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами), які встановлені частинами
першою - третьою, п'ятою та шостою
статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Отже, судом першої інстанції вірно
встановлено, що оскільки спірний
договір іпотеки не суперечить
положенням вищевказаним нормам закону
або іншим нормам закону із зазначених
підстав у позові, то не має підстав для
визнання його недійсним.

Районний суд встановив, що 29 лютого 2012
року Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська ухвалено заочне
рішення, яким задоволені позовні
вимоги ОСОБА_4 до ВАТ «Хоум Кредит
Банк», ВАТ «Банк Восток», ТОВ «Кредекс
Фінанс», де треті особи ОСОБА_11, ОСОБА_5,
приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_7, про
визнання недійсними договорів та
визнано недійсним з моменту вчинення
договір про надання кредитної лінії
№55.840.07.17 М» від 20 липня 2007 року,
укладеного між ВАТ «Хоум Кредит Банк»
та ОСОБА_4, визнано недійсним з дати
його вчинення іпотечний договір №
55.840.07.17.М.1 від 20 липня 2007 року, де
іпотекодатель - ОСОБА_5, визнано
недійними з дати вчинення договори
поруки від 20 липня 2007 року №55.840.07.17М/П1
та 55.840.07.17М/П2 укладеними ВАТ «Хоум
Кредит Банк» з ОСОБА_11 та ОСОБА_5
відповідно, визнано недійсним з дати
його вчинення договір про відступлення
права вимоги №7 від 26.09.2011 року між ВАТ
«Хоум Кредит Банк» та ТОВ «Кредекс
Фінанс»; зобов'язано приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 зняти
заборону відчуження з предмету
іпотеки, а саме: щвацького цеху з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м.

Зазначене рішення суду набрало
чинності 12 березня 2012 року.

Разом з тим, ухвалою Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
11 липня 2012 року зазначене заочне
рішення скасовано.

Однак, до скасування заочного рішення,
в час коли це рішення суду мало законну
силу, 10 травня 2012 року за договором
купівлі-продажу посвідченого
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9 та
зареєстрованого в реєстрі під № 471,
власником щвацького цеху з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м став відповідач ОСОБА_2, та цей
договір купівлі-продажу і на
теперішній час є дійсним та ніким не
оспорений.

29 березня 2013 року в забезпечення
кредитних зобов'язань ФОП ОСОБА_10
укладено іпотечний договір з АТ
«ПроКредит Банк», за яким ОСОБА_2
передав спірне нерухоме майно, а саме
щвацький цеху з
адміністративно-побутовими
приміщеннями №1, загальною площею 1419,4
кв.м в іпотеку АТ «ПроКредит Банк».

Ухвала Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 25 липня 2012 року,
якою в порядку забезпечення позову
накладено арешт та заборонено
відчуження об'єкту нерухомого майна, а
саме: виробничого приміщення,
щвацького цеху, з
адміністративно-побутовим приміщенням
№1, загальною площею 1419,4 кв.м., яке
розташоване у АДРЕСА_1 - була
постановлена у цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 до ВАТ «Хоум Кредит
Банк», ВАТ «Банк Восток», ТОВ «Кредекс
Фінанс», треті особи: ОСОБА_11, ОСОБА_5,
приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_7, про
визнання недійсними договорів: про
надання кредитної лінії №55.840.07.17 М» від
20 липня 2007 року, іпотечного договору №
55.840.07.17.М.1 від 20 липня 2007 року; договорів
поруки від 20 липня 2007 року №55.840.07.17М/П1
та 55.840.07.17М/П2, договору про
відступлення права вимоги №7 від 26.09.2011
року (а.с.39), та після скасування
зазначеного вище заочного рішення суду
від 29 лютого 2012 року (а.с.32-34). По
вказаній справі ухвалено рішення суду
від 15 листопада 2012 року, яким у
задоволенні позову відмовлено та
рішення суду набрало законної сили
27.11.2012 року (а.с.35-37).

Відповідно до роз`яснень в постанові
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року № 9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
п.10 - заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.

ТОВ «Кредекс Фінанс», правонаступником
якого є позивач ТОВ «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» набув
права власності на спірне нерухоме
майно згідно рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02 жовтня
2012 року за іншою цивільною справою за
позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4,
треті особи: ОСОБА_11, ОСОБА_5 про
розірвання кредитного договору та
визнання права власності на нерухоме
майно.

Таким чином, порушене право позивача у
зв'язку з неможливістю зареєструвати
право власності на спірне нерухоме
майно, оскільки вказане майно змінило
власника та передано в іпотеку іншому
банку, - не можна пов'язувати з
невиконанням відповідачами: Четвертої
ДДНК, КП «ДМБТІ», реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції - ухвали суду про
забезпечення позову, оскільки ці
обставини є недоведеними щодо
наявності вказаної ухвали суду у цих
осіб на виконанні та після закінчення
розгляду справи по суті за якою ця
ухвала суду була постановлена, та за
рішенням суду, яким відмовлено у
задоволенні позову, а таким чином,
рішення суду вважається виконаним, і
дія заходів забезпечення позову у
відповідності до вимог закону
закінчилася.

Вибраний позивачем спосіб судового
захисту свого порушеного права не
відповідає вимогам закону та
встановленим обставинам справи.

За змістом статті 55 Закону України «Про
нотаріат» угоди про відчуження та
заставу майна, що підлягає реєстрації,
посвідчуються за умови подання
документів, що підтверджують право
власності на майно, що відчужується або
заставляється. У разі застави
майбутнього майна або створення
забезпечувального обтяження в
майбутньому майні нотаріусу надаються
документи, що підтверджують наявність
прав на набуття такого майна у
власність у майбутньому. При
посвідченні угод про відчуження або
заставу жилого будинку, квартири, дачі,
садового будинку, гаража, земельної
ділянки, іншого нерухомого майна
перевіряється відсутність заборони
відчуження або арешту майна. В разі
наявності заборони угода про
відчуження майна, обтяженого боргом,
посвідчується лише у разі згоди
кредитора і набувача на переведення
боргу на набувача.

Судова колегія встановила і це
підтверджується матеріалами справи, що
згідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна (а.с.154-156) спірне нерухоме майно
належить відповідачу ОСОБА_2 та
передано в іпотеку ПАТ «ПроКредит
Банк» про що наявна державна
реєстрація іпотеки 29.03.2013 року, іншого
обтяження спірного майна - не
зареєстровано.

Таким чином, вказані позовні вимоги є
безпідставними.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи в апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду та
стосуються переоцінки доказів у
справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
установленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Судова колегія приходить до висновку,
що рішення суду постановлено у
відповідності з вимогами закону та не
має підстав для його скасування, і
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308,
ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» -
відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
16 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді