Єдиний унікальний номер 205/2300/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/205/2440/14

205/2300/14-ц

23 травня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міськради, третя
особа Управління Держземагенства у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, Друга Дніпропетровська
держнотконтора про встановлення
юридичного факту, визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.03.2014р. звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом про
встановлення фанту належності
земельної ділянки, визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за заповітом. В
своїй позовні заяві просила суд:
встановити юридичний факт належності
земельної ділянки розташованої в
садовому товаристві «Будівельник-1»,
буд. НОМЕР_1 ОСОБА_3, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Державного
акту про право власності на землю від
17.12.1998р. за № 019365 виданого рішенням
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від
19.11.1998р. за № 2301.2р.; Визнати за нею право
власності на вищевказаний земельну
ділянку в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька , ОСОБА_4.

Позовна заява мотивована тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, після її
смерті відкрилась спадщина на земельну
ділянку розташовану в садовому
товаристві «Будівльник-1» № НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1. Спадщину після її смерті
прийняв чоловік - ОСОБА_4, оскільки був
зареєстрований і проживав зі
спадкодавцем на момент її смерті.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, залишивши
заповіт на своє ім'я позивачу. Після
його смерті відкрилася спадщина на
вищевказану земельну ділянку. Позивач
звернулась до Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва на право власності на
земельну ділянку після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, однак їй було
відмовлено у зв'язку з ненаданням
оригіналу правовстановлюючого
документу - Державного акту на земельну
ділянку на ім'я ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнв.

Треті особи у судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялися
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомили. Письмових заяв не
надходило.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом можуть
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані та здобуті докази,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню за наступних
підстав.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що відповідно до
довідки , наданої з Управління
Держкомзему у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області від 12.04.2012р.
за вих. № 10/10-439 земельна ділянка площею
0,0566 га, яка розташована за адресою:
садове товариство «Будівельник-1» буд.
НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 на підставі
рішення Дніпропетровської міської
ради від 19.11.1998р. за № 2301, згідно
Державного акту на право власності на
землю від 17.12.1998р. за № 019365 (а.с.17).
Відповідний державний акт було
втрачено, а відновити його не має
можливості

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.7). Після
її смерті відкрилася спадщина на
вищезазначену земельну ділянку. Єдиним
спадкоємцем першої черги за законом
був її чоловік ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження (а.с.9).

У відповідності зі ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу,
він не заявив про відмову від неї.

Виходячи з правової норми ч.3 ст.1268 ЦК
України ОСОБА_4 прийняв спадщину,
оскільки був зареєстрований і проживав
зі спадкодавцем на момент її смерті, що
підтверджується довідкою № 7532 від
23.12.2013р., виданої Комунальним
житлово-експлуатаційним підприємством
№ 34 (а.с.13)

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (а.с.8). Після
його смерті відкрилась спадщина на
земельну ділянку площею 0,0566 га, яка
розташована за адресою: садове
товариство «Будівельник-1» буд. НОМЕР_1
кадастровий № :08:740:0163.

Встановлено, що ОСОБА_4 залишив заповіт,
яким все майно, де б воно не знаходилося
та з чого б воно не складалося, і
взагалі все те, що буде йому належати на
день смерті і на що він за законом
матиме право, заповідав ОСОБА_1, що
підтверджується копією заповіту серії
ВЕІ № 667244 від 30.11.2006р., посвідченого Л.Д.
Фаст державним нотаріусом Першої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори за № 4-4548 (а.с.12).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 06.09.2013р. визнано
поважною причиною пропуску ОСОБА_1
строку подання заяви про прийняття
спадщини за законом після смерті
батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

У видачі свідоцтва про право власності
на земельну ділянку державним
нотаріусом Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори Є.Л.
Циганко позивачу було відмовлено у
зв'язку з ненаданням оригіналів
правовстановлюючих документів на
землю (а.с.21).

Державний акт на право власності на
землю від 17.12.1998р. за № 019365 (а.с.17) було
втрачено, а можливості відновити його
немає у зв'язку з пожежею 2008 року ЦДЗК.

Спадкоємець звернулася до нотаріуса
з заявою про прийняття спадщини.
Існують умови, які унеможливлюють
одержання ОСОБА_1 в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб спадкоємців.

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

На підставі ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

Згідно з ч.2 ст.1236 ЦК України заповідач
має право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

На підставі ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

На підставі ч.1 ст.1235 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач
має право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

Зважаючи на викладене, розглядаючи
даний спір в межах заявлених вимог,
оцінюючи здобуті по справі докази щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 15-16, 1216-1218, 1223, 1235-1236, 1261, 1268, 1296, 1270
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-11,
59-61, 88, ст. ст. 212, 213-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міськради, третя
особа Управління Держземагенства у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, Друга Дніпропетровська
держнотконтора про встановлення
юридичного факту, визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за заповітом
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку пл. 0,0566 га
(кадастровий номер ,08,740,0163),
розташований за адресою Садове
Товариство «Будівельник-1», АДРЕСА_1,
буд. НОМЕР_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька, ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десити
днів.

Суддя
Н.В. Залімська