Справа № 315/449/14-ц
Номер провадження № 2/315/241/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
Гуляйпільський районний суд
Запорізької області

у складі головуючого: судді

Яроша С.О.

при секретарі:

Прістенській Н.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Гуляйполе Запорізької області позовну
заяву ОСОБА_1 до територіальної громади
с. Успенівка Гуляйпільського району
Запорізької області про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2014 року до суду звернувся
ОСОБА_1 з позовом до територіальної
громади с. Успенівка Гуляйпільського
району Запорізької області про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

В позові позивач посилався на те,
що після смерті його бабусі ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася
спадщина на земельну частку, яка
належала померлій, його батько ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до смерті бабусі, ні
він ні дядько ОСОБА_4 спадщину не
прийняли, так як не знали про існування
земельного паю у померлої, ІНФОРМАЦІЯ_3
помер його дядько ОСОБА_4, про існування
сертифікату на земельну частку він
дізнався 07.02.2014 року, останній був
виданий 22.02.1997 року після смерті його
бабусі, вважає, що строк подання ним
заяви про прийняття спадщини після
бабусі пропущений з поважної причини,
так як права на земельну частку на день
смерті його бабуся не мала і воно
виникло через місяць після її смерті,
він дізнався про наявність сертифікату
в лютому 2014 року, посилається на п.5
Прикінцевих та Перехідних положень
Цивільного Кодексу України (редакція
2003 року), прохає визначити йому
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини після померлої
бабусі тривалістю два місяці після
набрання рішення законної чинності.

У судовому засіданні позивач
позов підтримав, суду пояснивши, що
після смерті його бабусі ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася
спадщина на земельну частку, яка
належала померлій, його батько ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до смерті бабусі, ні
він ні дядько ОСОБА_4 спадщину не
прийняли, так як не знали про існування
земельного паю у померлої, ІНФОРМАЦІЯ_3
помер його дядько ОСОБА_4, про існування
сертифікату на земельну частку він
дізнався 07.02.2014 року, останній був
виданий 22.02.1997 року після смерті його
бабусі, вважає, що строк подання ним
заяви про прийняття спадщини після
бабусі пропущений з поважної причини,
так як права на земельну частку на день
смерті його бабуся не мала і воно
виникло через місяць після її смерті,
він дізнався про наявність сертифікату
в лютому 2014 року, посилається на п.5
Прикінцевих та Перехідних положень
Цивільного Кодексу України (редакція
2003 року), прохає визначити йому
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини після померлої
бабусі тривалістю два місяці після
набрання рішення законної чинності.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 позов підтримала, суду
пояснивши, що після смерті бабусі
позивача ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на
земельну частку, яка належала померлій,
батько позивача ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 до смерті бабусі, ні
позивач ні дядько ОСОБА_4 спадщину не
прийняли, так як не знали про існування
земельного паю у померлої, ІНФОРМАЦІЯ_3
помер дядько позивача ОСОБА_4, про
існування сертифікату на земельну
частку позивач дізнався 07.02.2014 року,
останній був виданий 22.02.1997 року після
смерті бабусі позивача, вважає, що
строк подання позивачем заяви про
прийняття спадщини після бабусі
пропущений з поважної причини, так як
права на земельну частку на день смерті
його бабуся не мала і воно виникло
через місяць після її смерті, позивач
дізнався про наявність сертифікату в
лютому 2014 року, посилається на п.5
Прикінцевих та Перехідних положень
Цивільного Кодексу України (редакція
2003 року), прохає визначити позивачу
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини після померлої
бабусі тривалістю два місяці після
набрання рішення законної чинності.

Представник відповідача:
територіальної громади с. Успенівка
Гуляйпільського району Запорізької
області Репетун О.П. позов визнав, суду
пояснивши, що територіальна громада не
заперечує проти задоволення позову.

Суд, оцінивши наявні у справі
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
повному, всебічному, об`єктивному,
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, вважає встановленими
наступні обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився позивач:
ОСОБА_1, батьком якого є ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження серії НОМЕР_1, виданого
Успенівською сільською радою
Гуляйпільського району Запорізької
області 24.06.1965 року (а.с.10).

Матір`ю ОСОБА_3 і бабусею позивача
є ОСОБА_2, що підтверджується витягом з
державного реєстру актів цивільного
стану громадян про державну реєстрацію
народження відповідно до статей 126, 133,
135 СК України (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько
позивача: ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про його смерть серії
НОМЕР_2, виданого 05.12.2003 року виконавчим
комітетом Успенівської сільської ради
Гуляйпільського району Запорізької
області (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся
позивача: ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_3,
виданого 16.03.2007 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Гуляйпільського районного управління
юстиції Запорізької області (а.с.11).

Після її смерті відкрилася
спадщина.

22.02.1997 року головою
Гуляйпільської районної державної
адміністрації Запорізької області
Бірюковим І.О. було видано ОСОБА_2
сертифікат серії ЗП №0147620 на земельну
частку (пай) в КСП "Україна"
Гуляйпільського району Запорізької
області (а.с.12).

В період з 05.01.1997 року по 05.07.1997
року позивач відповідно до ст.549 ЦК УРСР
(редакція 1963 року) повинен був подати
заяву про прийняття спадщини після
бабусі до нотаріальної контори або
фактично вступити в управління чи
володіння спадковим майном.

В період з 05.01.1997 року по 05.07.1997
року позивач заяву про прийняття
спадщини після бабусі до нотаріальної
контори не подав, що підтверджується
його поясненнями та інформацією
Гуляйпільської державної нотаріальної
контори Запорізької області про те, що
спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не
заводилася.

Спадкова справа після ОСОБА_2 не
заводилася, що підтверджується
повідомленням Гуляйпільської
державної нотаріальної контори
Запорізької області.

Суд, відмовляючи в задоволенні
позову, виходить з наступного:

Правовідносини, які склалися
регулюються положеннями розділом VII
Спадкове право Цивільного кодексу УРСР
(редакція 1963 року), так як
правовідносини виникли до набрання
чинності Цивільного Кодексу України
(редакція 2003 року).

Так, відповідно до абзацу 2 п.1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року відносини
спадкування регулюються правилами ЦК
України, якщо спадщина відкрилася не
раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до абзацу 3 п.1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року у разі
відкриття спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного Кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

Зважаючи на це, суд не приймає до
уваги посилання позивача на положення
Цивільного кодексу України (редакція
2003 року) як на правову підставу свого
позову з посиланням на п.5 Прикінцевих
та Перехідних положень Цивільного
Кодексу України (редакція 2003 року), так
як п.5 Прикінцевих та Перехідних
положень Цивільного Кодексу України
(редакція 2003 року) не підлягає
застосуванню, так як відповідно до ст.555
Цивільного кодексу УРСР (редакція 1963
року) спадкове майно за правом
спадкування переходить до держави,
якщо жоден з спадкоємців не прийняв
спадщину.

Відповідно до ч.2 ст.529 Цивільного
кодексу УРСР (редакція 1963 року) внуки та
правнуки спадкодавця є спадкоємцями за
законом, якщо на час відкриття спадщини
немає в живих того з батьків, котрий був
би спадкоємцем, вони спадкують порівну
в тій долі, котра причиталась би при
спадкуванні за законом їх померлому
батькові.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного
кодексу УРСР (редакція 1963 року)
вважається що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління чи володіння спадковим
майном, якщо він подав нотаріальному
органу за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.549 Цивільного
кодексу УРСР (редакція 1963 року) вказані
в цій статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.550 Цивільного
кодексу УРСР (редакція 1963 року) строк
для прийняття спадщини, встановлений
статтею 549 цього кодексу, може бути
продовжений судом, якщо він визнає
причини пропуску строку поважними.

Судом встановлено, що позивач як
онук померлої бабусі має право
відповідно до ч.2 ст.529 Цивільного
кодексу УРСР (редакція 1963 року) як
спадкоємець першої черги за законом
після батька, який є спадкоємцем першої
черги за законом після своєї матері,
який помер раніше неї, і мав би право як
спадкоємець першої черги за законом на
спадщину після своєї матері за законом,
який не подав заяви про прийнятті
спадщини після смерті бабусі у строк,
передбачений ч.2 ст.549 Цивільного
кодексу УРСР (редакція 1963 року), а саме в
період з 05.01.1997 року по 05.07.1997 року, з
позовом про визначення йому
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини до нотаріуса з
тих причин, що права на земельну частку
на день смерті його бабуся не мала і
воно виникло через місяць після її
смерті, і що він дізнався про наявність
сертифікату в лютому 2014 року, прохаючи
суд визнати цю причину поважною.

Суд оцінюючи поважність причини
пропуску строку подання заяви про
прийняття спадщини, виходить з
наступного.

Відповідно до абзацу 6 п.24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця вчинення цих дій.

Так, в Інформаційному листі
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування" вказується що
судом не можуть бути визнанні
поважними такі причини пропуску строку
для подання заяви про прийняття
спадщини як необізнаність особи про
наявність спадкового майна.

Позивач прохає визнати поважною
причину пропуску строку для подання
заяви про прийняття спадщини після
бабусі його необізнаність про
наявність права бабусі на земельну
частку, що не може бути визнана судом як
поважна, так як остання не пов'язана з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця для подання
заяви про прийняття спадщини.

А тому позов не підлягає
задоволенню, як такий, щоне
підтверджений встановленими
обставинами та наданими суду доказами.

Керуючись ст.ст. 8-11, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 529, 549, 550, 555 ЦК УРСР
(редакція 1963 року), п.4,5 Прикінцевих та
Перехідних положень Цивільного
Кодексу України (редакція 2003 року) суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
територіальної громади с. Успенівка
Гуляйпільського району Запорізької
області про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини залишити без задоволення.

З рішенням в повному обсязі особи,
які беруть участь у справі, мають право
ознайомитися 05 червня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Гуляйпільський районний суд
Запорізької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особою, яка
була відсутня в судовому засіданні,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: Ярош С. О.