Номер провадження 6/754/562/14
Справа № 754/7923/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

10.06.2014 року Деснянський районний суд
міста Києва в складі

головуючого судді Шевчука О.П.

при секретарі Бойко Т.О.

розглянувши подання державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України боржника за виконавчим
провадженням

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшло подання
державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ м. Києва про тимчасове
обмеження права ОСОБА_1 виїзду за межі
України.

Своє подання державний
виконавець обґрунтовує тим, що у
Відділі ДВС перебуває виконавчий лист
про стягнення з боржника аліментів на
утримання дитини.

Рішення суду в добровільному
порядку боржником не виконується.

Посилаючись на викладене
державний виконавець простить суд
встановити обмеження права боржника у
виїзді за межі України до повного
погашення заборгованості.

Державний виконавець за викликом
в судове засідання не з'явився,
виконавче провадження для огляду не
надав.

Оглянувши матеріали, долучені
державним виконавцем до подання
вважаю, подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3771 ЦПК України
встановлено, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Сам факт невиконання боржником
самостійно зобов'язань не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків.

Про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12
Закону «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

В обґрунтування подання державним
виконавцем долучено копію виконавчого
листа та постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Жодних доказів умисного ухилення
боржника від виконання рішення суду та
наявності боргу за виконавчим листом,
не надано, для огляду виконавче
провадження виконавець не надав.

За таких обставин суд вважає, що
ухилення боржника від виконання
рішення суду свого підтвердження в
ході розгляду подання не знайшло, а
тому підстав для задоволення подання
ДВС не вбачається.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 3771 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Державному виконавцю ВДВС
Деснянського РУЮ м. Києва Варава Р.С. в
задоволенні подання про обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання протягом п'яти днів з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя