Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(заочне)

13.05.2014 року
Провадження №2/425/360/14

Справа №425/1000/14-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

при секретарі Кулішовій О.С.,

за відсутністю сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

встановив:

19 березня 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» звернулося до
Рубіжанського міського суду
Луганської області з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитними договорами. В обґрунтування
позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
зазначає, що 15.11.2012 року між ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір
про надання споживчого кредиту №
, згідно з умовами якого
відповідачу було надано споживчий
кредит в розмірі 24599,12 гривень на строк
до 15.11.2014 року, проте відповідач не
виконала взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором, тому станом на
момент звернення до суду
заборгованість позичальника за
вказаним кредитним договором складала
в загальному розмірі 21419,16 гривень.
08.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» було укладено
договір факторингу № 08/11/2013, відповідно
до якого банк передав право грошової
вимоги позивачу, який став новим
кредитором за кредитним договором №
від 15.11.2012 року.

Також, 28.09.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_1 було укладено договір про
надання споживчого кредиту № ,
згідно з умовами якого відповідачу
було надано споживчий кредит в розмірі
24849,60 гривень на строк до 28.09.2014 року,
проте відповідач також не виконала
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором, тому станом на момент
звернення до суду заборгованість
позичальника за вказаним кредитним
договором складала в загальному
розмірі 20610,97 гривень. 18.12.2013 року між
ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» було укладено договір
факторингу № 08/11/2013, відповідно до
якого банк передав право грошової
вимоги відповідачу, який став новим
кредитором за кредитним договором №
від 28.09.2012 року.

В зв'язку з невиконанням умов кредитних
договорів ОСОБА_1 і виникли
заборгованості по кредитам, які
позивач як новий кредитор просить суд
стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав суду заяву, в якій
просить розглядати справу за
відсутністю представника позивача.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, заперечень на позов не
надала, заяву про розгляд справи в її
відсутності суду не надала. Виклики в
судове засідання відповідачу було
направлено за адресою, зазначеною в
позовній заяві і підтвердженою
відомостями адресно-довідкового
підрозділу УДМС Луганської області, а
саме: АДРЕСА_1, які було повернуто на
адресу суду з позначкою «за
закінченням строку зберігання» (а.с.
59-61).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК
України судова повістка разом із
розпискою, а у випадках, встановлених
цим Кодексом, разом з копіями
відповідних документів надсилається
поштою рекомендованим листом із
повідомленням або через кур'єрів за
адресою, зазначеною стороною чи іншою
особою, яка бере участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого
місця проживання (перебування,
знаходження) або місцезнаходження
під час провадження справи. У разі
відсутності заяви про зміну місця
проживання або місцезнаходження
судова повістка надсилається на
останню відому судові адресу і
вважається доставленою, навіть якщо
особа за цією адресою більше не
проживає або не знаходиться.

З урахуванням неявки в судове
засідання належним чином
повідомленого відповідача від якої не
надійшла заява про розгляд справи за її
відсутності, суд вважає за можливе
провести заочний розгляд справи та
ухвалити заочне рішення в порядку
ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в
межах заявлених вимог, об'єктивно
оцінивши докази, що містяться у справі,
вважає, що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.11.2012 року між
Публічним акціонерним товариством
«ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ , згідно з яким банк надав
ОСОБА_1 кредит у загальній сумі 24599,12
гривень для придбання товарів та
послуг строком на 24 місяці під 0,01%
річних (а.с.3-7).

Згідно п. 1.2 кредитного договору,
позичальник зобов'язувалась повернути
кредит, сплатити проценти за
користування кредитом, інші платежі,
визначені цим договором та додатком № 1
«Графік платежів».

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 отримала кредитні кошти, що
підтверджується матеріалами справи,
проте належним чином не виконала
зобов'язання за кредитним договором по
своєчасному та повному поверненню
кредиту та процентів за користування
ним, що підтверджується матеріалами
справи.

В зв'язку з невиконанням умов
кредитного договору № від 15.11.2012
року ОСОБА_1 виникла заборгованість
станом на момент звернення позивача до
суду в загальній сумі 21419,16 гривень, яка
складається з заборгованості за
кредитом в сумі 20990,62 гривень,
заборгованості по відсоткам в сумі 428,54
гривень (а.с. 37).

В ході розгляду справи, судом було
встановлено, що 28.09.2012 між Публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
ОСОБА_1 був укладений договір про
надання споживчого кредиту № ,
згідно з яким банк надав ОСОБА_1 кредит
у загальній сумі 24849,60 гривень для
придбання товарів та послуг строком на
24 місяці під 0,01% річних (а.с.8-12).

Згідно п. 1.2 кредитного договору,
позичальник зобов'язувалась повернути
кредит, сплатити проценти за
користування кредитом, інші платежі,
визначені цим договором та додатком № 1
«Графік платежів».

Суд приходить до висновку, що
відповідач ОСОБА_1 отримала кредитні
кошти, що підтверджується матеріалами
справи, проте належним чином не
виконала зобов'язання за кредитним
договором по своєчасному та повному
поверненню кредиту та процентів за
користування ним, що підтверджується
матеріалами справи.

В зв'язку з невиконанням умов
кредитного договору № від 28.09.2012
року ОСОБА_1 виникла заборгованість
станом на момент звернення позивача до
суду в загальній сумі 20610,97 гривень, яка
складається з заборгованості за
кредитом в сумі 19802,83 гривень,
заборгованості по відсоткам в сумі 808,14
гривень (а.с. 36).

08.11.2013 року Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» та Товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» уклали договір
факторингу № 08/11/2013, згідно з яким банк
передав позивачу право грошової
вимоги, зокрема, за кредитним договором
№ від 15.11.2012 року, тому ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» є новим кредитором
за цим договором (а.с. 20-29).

18.12.2013 року Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» та Товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» уклали договір
факторингу № 18/12/2013, згідно з яким банк
передав позивачу право грошової
вимоги, зокрема, за кредитним договором
№ від 28.09.2012 року, тому ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» є новим кредитором
за цим договором (а.с. 30-35).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до статті 1049 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі. Визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передавання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У відповідності до статей 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться, і одностороння відмова від
виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. Під виконанням
зобов'язання розуміються вчинення
кредитором і боржником дій зі
здійснення прав та виконання
обов'язків, що випливають із
зобов'язання. Належне виконання
зобов'язання передбачає виконання
зобов'язання в належний строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Повідомленнями про зміну кредитора від
11.11.2013 року та від 19.12.2013 року ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» повідомило
боржника ОСОБА_1 про заміну кредитора
та пред'явило вимогу сплати
заборгованості новому кредитору
протягом десяти днів з моменту
отримання вимог за кредитним договором
№ від 15.11.2012 року у сумі 21419,16
гривень та за кредитним договором №
від 28.09.2012 року у сумі 20610,97
гривень, проте відповідач не виконала
вимоги нового кредитора,
заборгованість не сплатила. (а.с. 16-19).

За таких обставин, з врахуванням
порушення ОСОБА_1 умов кредитних
договорів щодо своєчасного і повного
погашення заборгованості за
кредитними договорами, суд вважає
позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» про стягнення з ОСОБА_1.
заборгованості за кредитним договором
№ від 15.11.2012 року у сумі 21419,16
гривень та за кредитним договором №
від 28.09.2012 року у сумі 20610,97
гривень, а всього 42030,13 гривень
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
вважає стягнути з відповідача на
користь позивача понесені ним і
документально підтверджені витрати по
сплаті судового збору в сумі 420,30
гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитними
договорами - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, місце проживання:
93000, АДРЕСА_2, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», місцезнаходження:
03680, місто Київ, вулиця Фізкультури,
будинок 28Д, ідентифікаційний код
юридичної особи 36789421, заборгованість
за договором про надання споживчого
кредиту № від 15.11.2012 року у сумі
21419,16 гривень (двадцять одна тисяча
чотириста дев'ятнадцять гривень 16 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, місце проживання:
93000, АДРЕСА_2, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», місцезнаходження:
03680, місто Київ, вулиця Фізкультури,
будинок 28Д, ідентифікаційний код
юридичної особи 36789421, заборгованість
за договором про надання споживчого
кредиту № від 28.09.2012 року у сумі
20610,97 гривень (двадцять тисяч шістсот
десять гривень 97 коп.).

з ОСОБА_1, місце проживання: 93000, АДРЕСА_2,
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», місцезнаходження: 03680, місто
Київ, вулиця Фізкультури, будинок 28Д,
ідентифікаційний код юридичної особи
36789421, судовий збір у сумі 420,30 гривень
(чотириста двадцять гривень 30 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який постановив рішення за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана до суду першої інстанції
протягом десяти днів з моменту
отримання копії заочного рішення. У
разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Луганської області
через Рубіжанський міський суд
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Строк,
протягом якого розглядатиметься заява
відповідача про перегляд заочного
рішення, не включається до строку на
апеляційне оскарження.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду Луганської
області через суд першої інстанції.
Позивач, який брав участь у справі, але
не був присутнім в судовому засіданні
під час проголошення рішення, може
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ш. Мирошникова