АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №676/7262/13-ц
Провадження №22-ц/792/987/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Ярмолюка О.І.,

суддів: Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

з участю:
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та
його представника ОСОБА_4,

представника Китайгородської
сільської ради

Кам`янець -
Подільського району Хмельницької

області - Чорного В.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/987/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідача - відділ Держземагенства у
Кам'янець-Подільському районі,
Китайгородська сільська рада
Кам'янець-Подільського району
Хмельницької області, про знесення
самочинного будівництва.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про знесення самочинного будівництва.
В обґрунтування позовних вимог
вказала, що їй на праві власності
належить земельна ділянка площею 0,522
га, яка знаходиться на території с.
Вихватнівці. Земельна ділянка позивача
межує із земельною ділянкою ОСОБА_3,
який розпочав самочинне будівництво,
захопивши частину ділянки ОСОБА_1 В
результаті обстеження, проведеного
сільською радою спільно з
представником відділу Держземагенства
у Кам'янець-Подільському районі,
виявлено, що землекористувач - ОСОБА_3
здійснив

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Лисюк
А.І. Справа №
22-ц/792/987/14

Доповідач -Власенко О.В.
Категорія
№ 2,5,6

самозахват земельної ділянки, який
побудувавши приміщення заступив на
земельну ділянку позивача на 0,81 см та
0,53 см. Крім цього, ОСОБА_1 вказувала, що
вона відгородила сіткою частину своєї
земельної ділянки для домашньої птиці,
в свою чергу відповідач провів
самовільно межу по цій сітці, захопивши
частину ділянки, яка належить їй.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила
зобов'язати ОСОБА_3 знести самочинне
будівництво.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2013 року
та 25 листопада 2013 року до участі у
справі залучено третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - відділ
Держземагенства у
Кам'янець-Подільському районі та
Китайгородську сільську раду
Кам'янець-Подільського району
Хмельницької області відповідно.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 березня 2014 року
зобов'язано ОСОБА_3 знести самочинне
будівництво господарської будівлі
(сараю), збудованого по АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
вважає, що рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому просить
скасувати його і ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст.10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві
приватної власності належить земельна
ділянка, площею 0,522 га, яка розташована
на території с. Вихватнівці
Китайгородської сільської ради
Кам`янець - Подільського району
Хмельницької області. Вказане
підтверджується рішенням
Китайгородської сільської ради № 4 від
13.06.1995 року, державним актом на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ХМ № 02994 від 20.05.1997 року,
витягом з державного земельного
кадастру про земельну ділянку - НВ -
013 від 16.09.2013 року (а.с.12-14).

Земельна ділянка площею 0,250 га
виділена їй для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(кадастровий номер - :0007) та 0,272 га -
для ведення особистого підсобного
господарства (кадастровий номер -
:0008). Згідно з планом зовнішніх меж
земельної ділянки, земельна ділянка
ОСОБА_1 межує із землеволодінням ОСОБА_3
(а.с.10).

Доводи апеляційної скарги, що справа не
містить об'єктивних даних, які
підтверджують факт самочинного
будівництва, відсутні дані про
порушення будівельних норм і правил
при будівництві господарської будівлі
є безпідставними, виходячи з таких
мотивів.

Згідно з актом від 09.09.2013 року
встановлено, що ОСОБА_3, побудувавши
приміщення, здійснив самозахват
земельної ділянки, заступивши на
земельну ділянку ОСОБА_1 на 0,81 см та 0,53
см, згідно кадастрової зйомки (а.с.5-7).

10 жовтня 2013 року Інспекцією державного
архітектурно - будівельного контролю у
Хмельницькій області (далі - Інспекція),
у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 від
13.09.2013 року, було проведено перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, за
результатами якої встановлено, що
ОСОБА_3 самочинно здійснив будівництво
господарської будівлі по АДРЕСА_2, чим
порушив ст. 25 Закону України "Про основи
містобудування", про що був складений
відповідний акт (а.с.102).

Крім цього, Інспекцією було винесено
припис про усунення порушення вимог у
сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил від 10.10.2013 року, яким
зобов'язано ОСОБА_3 до 31 грудня 2013 року
подати в Інспекцію заяву з додатком
відповідно до наказу № 95 від 19.03.2013 року
(а.с.103). Таким чином, посилання в
апеляційній скарзі на той факт, що
Інспекцією було винесено припис про
усунення порушення вимог
законодавства, однак, не
конкретизовано заходи, які потрібно
вжити з метою усунення таких порушень -
є необґрунтованими, оскільки в приписі
чітко зазначено, що ОСОБА_3 необхідно
звернутися в Інспекцію із заявою, з
метою прийняття в експлуатацію
побудованої господарської будівлі.

Згідно з постановою заступника
начальника Інспекції від 11 жовтня 2013
року № 608 на ОСОБА_3 накладено
адміністративне стягнення за ст. 97
КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 грн.
(а.с.105). Копію вказаної постанови
відповідач одержав 11.10.2013 року, не
оскаржував її, сплативши штраф, що
підтверджується квитанцією № 80.330.1 від
14.10.2013 року (а.с.106).

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи. Якщо власник (користувач)
земельної ділянки заперечує проти
визнання права власності на нерухоме
майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на
його земельній ділянці, або якщо це
порушує права інших осіб, майно
підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 5 Постанови від 30 березня 2012
року № 6 "Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)", відповідно
до вимог статті 376 ЦК право на звернення
до суду з позовом про знесення або
перебудову самочинно збудованого
об'єкта нерухомості мають як органи
державної влади, так і органи місцевого
самоврядування. У випадках порушення
прав інших осіб право на звернення до
суду належить і таким особам за умови,
що вони доведуть наявність порушеного
права (стаття 391 ЦК), а також власнику
(користувачу) земельної ділянки, якщо
він заперечує проти визнання за особою,
яка здійснила самочинне будівництво на
його земельній ділянці, права
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно (частина четверта
статті 376 та стаття 391 ЦК). Такий позов
може бути пред'явлено до суду у разі,
якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил із
визначенням строку для добровільного
виконання припису, та/або якщо
перебудова об'єкта є неможливою.
Розглядаючи зазначені позови
відповідно до вимог вказаної норми та
положень частини сьомої статті 376 ЦК,
суди мають встановлювати, чи було
видано особі, яка здійснила самочинне
будівництво, припис про усунення
порушень, чи можлива перебудова об'єкту
та чи відмовляється особа, яка
здійснила самочинне будівництво, від
такої перебудови.

Виходячи з наведеного та давши
належну оцінку зібраним по справі
доказам, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про доведеність
позовних вимог позивачки ОСОБА_1,
оскільки ОСОБА_3 без будь - якого
законного дозволу та затвердженого
проекту розпочав будівництво
господарської будівлі на земельній
ділянці ОСОБА_1, припис Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Хмельницькій області від
10.10.2013 року він не виконав, земельну
ділянку ОСОБА_1 не звільнив, а тому
обґрунтовано задовольнив її позовні
вимоги.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на докази, які б спростовували
висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду О.В.
Власенко