Справа № 185/2987/14-ц
Провадження № 2/185/1635/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.

при секретарі Муржиєвій І.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представників відповідачів Зайчикової
С.А., Новіка В.М., Дерюгіна Е.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
комунального закладу «Павлоградська
міська станція швидкої медичної
допомоги» Дніпропетровської обласної
ради», приватного підприємства
«Комунальщик-4» про відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2014 року позивач звернулась з
позовом до відповідача комунального
закладу «Павлоградська міська станція
швидкої медичної допомоги»
Дніпропетровської обласної ради» про
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що перебуває у
трудових відносинах з відповідачем, 04
квітня 2013 року при виконанні трудових
обов'язків вона отримала травму,
внаслідок якої втратила 35% професійної
працездатності.

Позивач вважає, що внаслідок втрати
працездатності їй спричинено моральну
шкоду, яку вона оцінює у 35000 грн і
просить поновити строк для звернення
до суду, стягнути зазначену суму з
відповідача, допустити негайне
виконання рішення суду про стягнення
всієї присудженої суми відшкодування
моральної шкоди.

Ухвалою суду від 22 квітня 2014 року
залучено до участі у справі в якості
співвідповідача приватне підприємство
«Комунальщик-4».

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі, пояснила, що після того як з нею
стався нещасний випадок наступного дня
плита біля під'їзду була
відремонтована.

Представник відповідача комунального
закладу «Павлоградська міська станція
швидкої медичної допомоги»
Дніпропетровської обласної ради»
Новік В.М. позов не визнав, у письмовому
запереченні вказав на те, що після
отримання травми ОСОБА_1 була надана
матеріальна допомога у розмірі 1200 грн у
квітні 2013 року, санаторно-курортна
путівка з 25 грудня 2013 року по 14 січня 2014
року у санаторій «Судак» з оплатою 20%
вартості. Усі виплати по лікарняним
ОСОБА_1 отримала, з 15 січня 2014 року вона
працює, тому відсутні підстави для
поновлення строку звернення до суду.
Нещасний випадок стався у АДРЕСА_1 де
була ушкоджена під'їздна плита через
неналежне виконання працівниками ПП
«Комунальщик №4» обов'язків по
утриманню території будинку. Тому
відповідати за даним позовом має ПП
«Комунальщик №4», а позовні вимоги
ОСОБА_1, заявлені до комунального
закладу «Павлоградська міська станція
швидкої медичної допомоги»
Дніпропетровської обласної ради не
підлягають задоволенню.

Представник відповідача ПП
«Комунальщик №4» Дерюгін Е.О. у
судовому засіданні позов не визнав,
пояснив, що підприємство обслуговує
будинок АДРЕСА_1 та прибудинкову
територію, а балансоутримувачем є
Першотравенське міське
житлово-комунальне підприємство. При
розслідуванні нещасного випадку не
були залучені представники ПП
«Комунальщик №4» або
балансоутримувача, про нещасний
випадок підприємство дізналося,
отримавши позовну заяву. Роботи з
освітлення прибудинкової території не
входять до обов'язків ПП «Комунальщик
№4», скарг щодо неналежного стану плити
біля під'їзду від мешканців будинку не
надходило. Позивач не працює і не
працювала у ПП «Комунальщик №4», а
відповідно до діючого законодавства
відшкодування моральної шкоди за
ушкодження здоров'я на виробництві
здійснюється за рахунок власника або
уповноваженого ним органу
(роботодавця).

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1, працюючи на посаді фельдшера
станції швидкої та невідкладної
медичної допомоги Першотравенської
підстанції КЗ «Павлоградська міська
станція швидкої медичної допомоги»
ДОР» 04 квітня 2013 року о 02 годині 10хв.
після обслуговування виклику за
адресою АДРЕСА_1 при виході з під'їзду у
темряві, спускаючись з передпід'їздної
плити, котра пошатнулася, втратила
рівновагу та впала на лівий бік,
отримавши травму, яка визнана
пов'язаною з виробництвом (а.с.11-15).

За результатами розслідування
обставин та причин нещасного випадку
встановлено порушення вимог
законодавства про охорону праці
потерпілою ОСОБА_1 (вимог ст.14 Закону
України «Про охорону праці»), а також
незадовільний стан будинку та
прибудинкової території (територія
неосвітлена).

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні
пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1,
весною 2013 року вночі вона почула
сильний жіночий крик, у вікно побачила,
що біля під'їзду стоїть машина швидкої
допомоги і хтось лежить на землі,
більше нічого не було видно, тому що
біля під'їзду було темно. На вході у
під'їзд шаталася бетонна плита, а під
нею була яма. Наступного дня увечері
яма була залита бетоном, а плита
укріплена.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 з
моменту заселення, деякий час бетонна
плита на вході у під'їзд шаталася і під
нею була яма, зі слів сусідів їй відомо,
що вночі приїздила швидка допомога,
біля під'їзду упала медсестра і зламала
ногу. Через декілька днів працівники
ЖЕКу закріпили плиту та засипали яму.

07 листопада 2013 року висновком МСЕК
ОСОБА_1 встановлено третю групу
інвалідності за трудовим каліцтвом та
35% втрати професійної працездатності
(а.с.28).

За змістом ст.ст. 21, 28, 30, 34, 35 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності»,
право на отримання потерпілим
страхових виплат у разі настання
стійкої втрати працездатності, у тому
числі виплати за моральну шкоду,
виникає в особи з дня встановлення їй
такої стійкої втрати працездатності
вперше висновком МСЕК.

Вирішуючи питання по суті, суд виходив
з положень абзацу 9 пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України у справі
№ 1-32/2008 року від 08 жовтня 2008 року, яким
передбачено, що право застрахованих
громадян, які потерпіли від нещасного
випадку або професійного захворювання,
на відшкодування моральної шкоди, в
зв'язку з внесеними змінами від 23
лютого 2007 року до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
реалізується відповідно до норм статті
1167 Цивільного кодексу України та
статті 237-1 Кодексу законів про працю
України, за рахунок власника або
уповноваженого ним органу
(роботодавця).

Суд вважає, що внаслідок втрати
професійної працездатності у позивача
наявна моральна шкода, оскільки вона
частково втратила професійну
працездатність, постійно відчуває
наслідки травми, якою значно обмежені
її фізичні можливості.

Вказані обставини, які наявні у
позивача, призвели до значних, тяжких
змін її життєвих зв'язків, обумовлюють
необхідність пристосовуватися та
організовувати своє повсякденне життя
по-новому і свідчать про заподіяння
позивачу моральної шкоди.

На підставі статті 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Вирішуючи питання про розмір завданої
позивачу моральної шкоди, суд враховує
ступінь втрати нею професійної
працездатності, погіршення її
здібностей та позбавлення її певних
можливостей їх реалізації.

Виходячи з принципу розумності та
справедливості при вирішенні даної
справи, враховуючи наявність особистої
необережності потерпілої, яка призвела
до нещасного випадку, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню в розмірі 3000 грн.

Зазначена сума підлягає стягненню з
підприємства-роботодавця комунального
закладу «Павлоградська міська станція
швидкої медичної допомоги»
Дніпропетровської обласної ради»,
оскільки отримана позивачем травма
визнана пов'язаною з виробництвом.

Позовна давність не поширюється на
вимоги про відшкодування шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я.

Статтею 367 УПК України не передбачено
негайне виконання судових рішень про
відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати підлягають стягненню з
відповідача комунального закладу
«Павлоградська міська станція швидкої
медичної допомоги» Дніпропетровської
обласної ради» у розмірах, діючих на
день звернення позивача до суду
відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» як за позов
немайнового характеру.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд .

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з комунального закладу
«Павлоградська міська станція швидкої
медичної допомоги» Дніпропетровської
обласної ради» на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
3000 (три тисячі) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з комунального закладу
«Павлоградська міська станція швидкої
медичної допомоги» Дніпропетровської
обласної ради» на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва