РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8044/13-ц

пр. № 2/759/103/14

28 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді
Кириленко Т.В.

при секретарі
Вольф Т.Л.

з участю
позивача ОСОБА_1

представника
прокуратури Токаря Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до прокуратури
Києво-Святошинського району Київської
обл., прокурора Києво-Святошинського
району Київської обл., 3-тя особа ОСОБА_3
про стягнення моральної шкоди, позовом
ОСОБА_3 до прокуратури
Києво-Святошинського району Київської
обл., прокурора Києво-Святошинського
району Київської обл. про стягнення
моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
відповідачів солідарно на його користь
моральну шкоду в сумі 1 000 000 гривень,
завдану йому у зв'язку з невжиттям
заходів у порядку ст. 97 КПК України /в
редакції 1960р./.

В обгрунтування своїх вимог
посилається на те, що 4.07.2012р. він
звернувся до прокуратури
Києво-Святошинського району Київської
обл. в порядку ст.ст. 94,95 КПК України з
заявою про притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_4, однак
відповідачем перевірка по його заяві у
встановленому законом порядку
проведена не була, чим йому спричинено
моральних страждань.

3-тя особа ОСОБА_3 звернулась
до суду з самостійним позовом до
відповідачів, в якому просить стягнути
з відповідачів солідарно на її користь
моральну шкоду в розмірі 2 000 000грн.,
заподіяну у зв'язку з невжиттям заходів
у порядку ст. 97 КПК України /в редакції
1960р./

В обгрутування своїх вимог
посилається на те, що протягом 2012р.
неодноразово зверталась до
відповідачів з заявами про
притягнення до кримінальної
відповідальності колишнього
начальника Києво-Святошинського
відділу земельних ресурсів ОСОБА_5,
працівника БТІ, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Михайлівсько-Рубежівського міського
голови ОСОБА_16 та секретаря сільської
ради ОСОБА_17, капітана міліції
Києво-Святошинського РВ ОСОБА_18,
капітана міліції ОСОБА_19, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, однак
перевірка по її заявах не проводилась,
чим їй спричинено моральних страждань.

Позивач в судовому
засіданні свої позовні вимоги
підтримав.

Представник відповідачів
проти позовів заперечує, посилаючись
на те, що прокуратурою звернення були
розглянуті і у встановлений законом
строк позивачам надавались відповіді.
Перевірка в порядку 97 КПК України
проводиться в тих випадках, коли є
достатні підставі вважати про
наявність злочину. У зв'язку з
відсутністю в заявах достатніх даних
про наявність злочинів заявникам
надавались відповіді відповідно до ст.
12 Закону України «Про прокуратуру».

Суд, вислухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позови не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_1 4.07.2012р. звернувся до
прокуратури Києво-Святошинського
району Київської обл. з заявою щодо
притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_4 за
підроблення документів /ас 5-7/.

17.07.2012р. ОСОБА_1 була надана
відповідь про відсутність підстав для
вжиття заходів прокурорського
реагування, в тому числі в порядку ст.
36-1 Закону України «Про прокуратуру» /ас
27/.

ОСОБА_3 протягом червня -
вересня 2012р. зверталась до прокуратури
Києво-Святошинського району Київської
обл. з заявами про притягнення до
кримінальної відповідальності
колишнього начальника
Києво-Святошинського відділу
земельних ресурсів ОСОБА_5, працівника
БТІ, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Михайлівсько-Рубежівського міського
голови ОСОБА_16 та секретаря сільської
ради ОСОБА_17, капітана міліції
Києво-Святошинського РВ ОСОБА_18,
капітана міліції ОСОБА_19, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, на які 2.07.2012р.,
4.07.2012р., 12.07.2012р., 3.08.2012р., 8.08.2012р., 29.08.2012р.,
15.10.2012р. отримала відповіді з
посиланням на можливість їх оскарження
в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 12
Закону України «Про прокуратуру» /ас
69-141, наглядове провадження № 270/12/.

Позивачі вказують, що
прокуратура Києво-Святошинського
району Київської обл. завдала їм
моральної шкоди у зв'язку з не
проведенням перевірки їх заяв.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 23 ЦК України
передбачено право особи на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Стаття 1167 ЦК України
визначає підстави відповідальності за
завдану моральну шкоду, зокрема
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статі.

Як роз'яснив Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р.
в п. 5 постанови «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» обов'язковому
з'ясуванню при вирішені спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою та протиправними
діями заподіювача та вини останнього в
її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Позивачі не надали суду
жодних доказів того, що внаслідок дій
відповідачів їм було завдано фізичних
та душевних страждань, або вони зазнали
ушкодження здоров'я, або було знищено
їх майно, або була принижена їх честь,
гідність чи ділова репутація. Позивачі
не вказують, чим підтверджується факт
заподіяння їм моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру та є незрозумілим з чого вони
виходять, оцінюючи шкоду у 1 000 000 та 2 000
000грн.

Крім того, у матеріалах
справі відсутні допустимі докази
протиправності діянь прокуратури,
оскільки її дії щодо неналежного, на
думку позивачів, розгляду заяв про
притягнення до кримінальної
відповідальності у встановленому
порядку оскаржені не були і будь-яких
рішень про визнання дій прокуратури
неправомірними суду не представлено.

Таким чином суд приходить
до висновку, що правових підстав для
відшкодування позивачам моральної
шкоди немає.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.
ст. 1, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 213-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до
прокуратури Києво-Святошинського
району Київської обл., прокурора
Києво-Святошинського району Київської
обл., 3-тя особа ОСОБА_3 про стягнення
моральної шкоди та в позові ОСОБА_3 до
прокуратури Києво-Святошинського
району Київської обл., прокурора
Києво-Святошинського району Київської
обл. про стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів.

Суддя