22-ц/775/801/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Попека О.В.
Доповідач Попова С. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

03 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
Попової С.А.,

суддів
Песоцької Л.І., Мальцевої Є.Є.,

при секретарі
Бєльченко Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення
Тельманівського районного суду
Донецької області від 11 лютого 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за
договором позики, -

В С Т А Н О В И Л
А:

У жовтні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2
про стягнення суми боргу за договорами
позики, укладеними із відповідачкою в
простій письмовій формі, за якими
16.10.2011р. відповідачка позичила у борг
4000грн. із зобов'язанням повернути гроші
до 29.10.2011р. та 07.06.2012р. позичила ще
10000грн., що зобов'язалася повернути до
30.12.2012р. У встановлені строки не
повернутий борг в загальній сумі
14000грн., яку позивачка просила стягнути
з позичальника в порядку відновлення
її майнових прав, а також компенсувати
за рахунок ОСОБА_2 понесені судові
витрати.

Заочним рішенням Тельманівського
районного суду Донецької області від 11
лютого 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг за договором позики від 16.10.2011р. в
розмірі 4000грн., борг за договором
позики від 07.06.2012р. в розмірі 10000грн.,
витрати зі сплати судового збору -
229,40грн., витрати, пов'язані з
публікацією оголошення в газеті про
виклик відповідачки до суду, у розмірі
158грн., а всього 14387,40грн.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1,
посилаючись на допущення судом першої
інстанції помилки, просить рішення
змінити, виключивши з резолютивної
частини рішення словосполучення «а
всього 14387 гривень 40 копійок», вважаючи
неможливим визначення до стягнення
суми боргу за договором позики і
судових витрат. Рішення в решті не
оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши справу згідно із ч. 2 ст. 305
ЦПК України у відсутність повідомлених
про дату і час розгляду справи
позивачки ОСОБА_1, від якої надійшла
заява про вирішення справи у її
відсутність, та відповідачки ОСОБА_2,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, за
таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно із резолютивною частиною
оскаржуваного рішення, з ОСОБА_2
присуджено до стягнення на користь
ОСОБА_1 борг за договорами позики 4000грн.
і 10000грн., витрати по оплаті судового
збору - 229,40грн., витрати на публікацію
оголошення у пресі - 158грн., а всього
14387,40грн.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 із доводами
щодо допущення судом помилки, що
полягає у визначенні судом загальної
суми до стягнення з відповідача на
користь позивача грошових коштів
заборгованості і понесених судових
витрат у зв'язку з розглядом справи,
вмотивована положеннями п. 6 ч. 1 ст. 214 і
п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України.

З такими доводами колегія суддів
погодитись не може, бо вони не
ґрунтуються на вимогах закону,
обставинах справи і не впливають на
можливість реалізації судового
рішення.

Так, відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
ряд питань, в тому числі, як розподілити
між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст.
214 ЦПК).

Згідно із положеннями у п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК
України резолютивна частина рішення
має містити: висновок суду про
задоволення позову або відмову в
позові повністю чи частково; висновок
суду по суті позовних вимог; розподіл
судових витрат; строк і порядок
набрання рішенням суду законної сили
та його оскарження.

В ході розгляду справи, як з'ясовано,
суд вирішив питання розподілу
понесених сторонами судових витрат і
стягнув на користь позивачки витрати з
оплати судового збору та витрати,
пов'язані з публікацією оголошення в
газеті про виклик відповідачки до суду,
які підсумовані із заборгованістю за
договором позики.

Резолютивна частина рішення має всі
необхідні складові, передбачені ст. 215
ЦПК України.

Зважаючи на положення ст. 221 ЦПК України
рішення має бути зрозумілим та чітким у
формулюваннях для його виконання.

Колегія суддів у визначенні судом у
рішенні єдиної суми до стягнення за
кількома позиціями заявлених вимог у
позові не вбачає перешкод для
реалізації судового рішення в процесі
його майбутнього виконання та
віднаходить необґрунтованими доводи
позивача в апеляційній скарзі, які не
спростовують правильності висновків
суду в оскаржуваній частині рішення.

Порушень норм процесуального права,
які б могли призвести до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

За таких обставин, на підставі ст. 308 ЦПК
України апеляційна скарга позивачки
ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тельманівського районного
суду Донецької області від 11 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді