Справа № 626/909/14-ц
Провадження № 2/626/369/2014
Красноградський районний суд
у складі: головуючого - судді
при секретарі Данько М.С.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_2 в якому просить
визнати відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1,
власником якого вона є.
В обгрунтування своїх вимог
позивач зазначила, що з 03.05.1989 року вона
перебувала в зарестрованому шлюбі з
ОСОБА_2 05.08.2003 року шлюб між сторонами
було розірвано та вирішено спірні
питання з приводу квартири. Після
припинення шлюбних стосунків ОСОБА_2
забрав всі свої особисті речі і
виселився. В даний час він проживає в
АДРЕСА_3. Більше в квартирі за місцем
реєстрації не з'являвся, але
добровільно знятися з реєстрації
відмовляється. Тому вона просить суд
визнати ОСОБА_2 особою, що втратила
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не
прибула, надала до суду заяву, в якій
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила розглянути справу за її
відсутності. Не заперечувала проти
винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 не прибув в
судове засідання, про час та місце
розгляду справи повідомлений
своєчасно та належним чином. Причини
неявки суду не повідомив, заяв про
відкладання розгляду справи від нього
З письмової згоди позивача, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини : позивач
є власником квартири за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на нерухоме майно
від 26.03.2010 року. Згідно довідки
житлово-будівельного кооперативу № 5,
ОСОБА_2 зареєстрований з 20.12.1990 року в
квартирі АДРЕСА_1. Актом комісії в
складі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
від 11 квітня 2014 року встановлено, що в
квартирі АДРЕСА_4 зареєстрований
ОСОБА_2, але з серпня 2003 року не
проживає, відсутні його речі і майно.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 383
ЦК України власник квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Як зазначено в ч.2 ст.405 ЦК
України, член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.
В правових позиціях, які
містяться в п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від.12.04.1985
року з наступними змінами «Про деякі
питання,що виникли в практиці
застосування судами Житлового
кодексу України», у справах про
визнання наймача або членів його сім'ї
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, необхідно з'ясувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду, тощо)
суд може продовжити пропущений строк.
Таким чином, обов'язковою умовою
для визнання особи такою, що втратила
право користування житлом, є її
відсутність в житловому приміщенні
протягом року без поважних причин .
Із змісту позову вбачається, що
ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі з
серпня 2003 року, оскільки розлучився з
позивачкою і виїхав з м.Красноград
Харківської області. Позов пред'явлено
до суду у квітні 2014 року. Відповідач не
проживає у квартирі позивача більше 10
років з власної волі і залишив її
переїхавши на інше постійне місце
проживання, а своєю реєстрацією у
квартирі порушує право позивачки як
власниці на користування та
розпорядження майном, захист, якого
передбачений ст. 391 ЦК України.
Згідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі , виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватись на
Таким чином суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та
підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 383,391,405 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
особою, що втратила право користування
житловим приміщенням, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Красноградський районний суд
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії судового рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя