Справа № 314/1777/14-ц
Провадження № 2/314/834/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2014
м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Галянчук Н.М.,

при секретарі
Майдановій
Н.І.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вільнянськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини та коштів на
утримання дружини до досягнення
дитиною 3-х років,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
посилаючись на те, що з відповідачем
вона перебувала у шлюбі, від якого
сторони мають малолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачем. Відповідач жодної
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає. Утримувати себе та
дитину позивач не в змозі, оскільки
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до 3-х років. У зв'язку з чим вона
просить суд стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини щомісячно
у розмірі ? частини зі всіх видів
заробітку (доходу) відповідача, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, та ? частину
від його доходів на утримання дружини
до досягнення дитиною 3-х років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини та її
утримання до досягнення дитиною 3-х
років.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково, погоджується сплачувати
аліменти лише на утримання дитини, але
у зв'язку з тим, що він не має
стабільного заробітку та знаходиться у
тяжкому матеріальному становищі,
просить стягувати з нього аліменти у
твердій грошовій сумі розміром 800 грн.

У своїх письмових запереченнях
відповідач зазначив, що позивачу слід
відмовити у задоволенні позову в
частині стягнення аліментів на її
утримання до досягнення дитиною 3-х
років на підставі ч. 4 ст. 84 СК України,
оскільки він не має змоги надавати таку
матеріальну допомогу (а.с. 13-15).

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що заявлений позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони з 24 лютого 2012 року перебували у
шлюбі, який було розірвано на підставі
рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 13 листопада 2013
року (а.с. 4-5).

Від шлюбу сторони мають малолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Вільнянського районного управління
юстиції у Запорізькій області 28 серпня
2012 року (а.с. 3).

Дитина проживає разом з позивачем
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють,
несуть відповідальність за створення
необхідних умов для всебічного
розвитку дитини, відповідно до законів
України при вирішенні будь-яких питань
щодо дітей суд повинен виходити з як
найкращого забезпечення інтересів
дітей.

Однак, встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 проживає окремо від дитини та не
надає у добровільному порядку
матеріальну допомогу позивачу на
утримання цієї дитини. Відповідач має
можливість надавити матеріальну
допомогу на дитину, оскільки, із змісту
позову та пояснень сторін, він офіційно
не працевлаштований, має можливість
отримувати дохід, інших утриманців не
має.

Відповідно до загальних норм права
ст.ст. 180, 181 СК України обов'язок
утримувати дитину шляхом виплати
аліментів покладено на батьків, які
окремо проживають від дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Позивач ОСОБА_1 наполягала на
визначенні розміру аліментів саме у
частці від доходу відповідача

Оскільки, згідно із ст. 141 СК України
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу
між батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав
та не звільняє від обов'язків щодо
дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України та
роз'яснень, викладених у п. 17 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Згідно зі ст.ст. 183, 184 СК України суд не
погоджується зі способом визначення
аліментів у частці від доходу, оскільки
як встановлено, відповідач не має
стабільного доходу, не працює, тому суд
вважає за необхідне визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні величини аліментного
платежу суд, враховуючи відповідно до
ст. 182 СК України матеріальне
становище платника аліментів, який має
мінливий та нерегулярний дохід,
приймаючи до уваги матеріальне
положення позивача та матеріальне
становище відповідача, те, що він є
працездатною особою, відсутність у
останнього постійного заробітку,
вважає за можливе визначити розмір
аліментів на утримання дитини,
стягуваних з відповідача на користь
позивача у розмірі 800 гривень
щомісячно.

Саме такий розмір буде достатнім для
утримання сина, і відповідач в змозі
його виплачувати, оскільки ця сума є
незначною, вона може забезпечити лише
незначну частину першочергових потреб
дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України
при вирішенні будь-яких питань щодо
дітей, суд повинен виходити з
якнайкращого забезпечення інтересів
дітей.

При цьому, суд виходить також із
захисту інтересів дитини, забезпечення
одержання сином сторін коштів,
необхідних для його життєдіяльності,
збереження того рівня життя, який
дитина мала б тоді, коли б утримувалася
обома батьками, оскільки визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі якраз і забезпечить надійний
захист інтересів дитини та отримання
нею надійного стабільного
матеріального утримання з боку батька.

При постановленні рішення про
стягнення аліментів в розмірі 800 грн.
суд також враховує, що позивач та
відповідач в даному випадку не
позбавлені права в разі зміни
матеріального чи сімейного стану
звернутися до суду з позовом про зміну
розміру аліментів в порядку ст. 192 СК
України.

Вирішуючи позовні вимоги в частині
стягнення аліментів на утримання
дружини до досягнення дитиною 3-х років,
суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України
ОСОБА_1 має право на утримання від
ОСОБА_2 до досягнення сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку («право на
аліменти за безсонні ночі»).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 80 СК України
аліменти присуджуються одному з
подружжя у частці від заробітку
(доходу) другого з подружжя і (або) у
твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів одному з подружжя суд
визначає з урахуванням можливості
одержання утримання від повнолітніх
дочки, сина, батьків та з урахуванням
інших обставин, що мають істотне
значення.

Частиною 4 ст. 84 СК України встановлено,
що право на утримання дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від
того, чи вона працює, та не залежно від
її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

Заперечуючи проти позову, відповідач
зазначив на відсутність у нього змоги
надавати ОСОБА_1 таку допомогу через
нестабільний заробіток та погане
матеріальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх позовних вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Разом з тим, відповідачем не надано
належних та допустимих доказів того, що
його матеріальне становище не дозволяє
йому сплачувати аліменти на утримання
дружини.

За таких обставин, суд знаходить
підстави для задоволення позову в
частині стягнення аліментів на
утримання дружини до досягнення
дитиною 3-х років, однак при визначенні
способу та розміру аліментів враховує,
що відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід, а тому вважає за
необхідне стягувати з ОСОБА_2 аліменти
на утримання дружини до досягнення
дитиною 3-х років у твердій грошовій
сумі розміром 250 гривень щомісяця.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191
СК України, суд присуджує аліменти з
дня подачі позову до суду, а саме з 04
квітня 2014 року.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, суд
стягує із відповідача в доход держави
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., від
сплати яких позивач була звільнена при
подачі позову до суду про стягнення
аліментів.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,
суд допускає негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК
України, ст.ст. 79, 84, 141, 180-184, 191 Сімейного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини та
коштів на утримання дружини до
досягнення дитиною 3-х років -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Московка Вільнянського
району Запорізької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
проживає за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти
на утримання малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі розміром 800 (вісімсот) гривень
щомісяця, починаючи з дня подачі позову
до суду, тобто з 04.04.2014, до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Московка Вільнянського
району Запорізької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
проживає за адресою: АДРЕСА_2, кошти на
утримання ОСОБА_1 у розмірі 250 (двісті
п'ятдесят) гривень щомісячно, до
досягнення сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
трирічного віку, починаючи з 04.04.2014.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Московка Вільнянського
району Запорізької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
проживає за адресою: АДРЕСА_2, на
користь держави судовий збір у розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят)
коп.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів - у межах
суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Н.М. Галянчук

16.05.2014