22-ц/775/793/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Ковтуненко
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Песоцької Л.І.

Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Одинцові Е.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі Донецької
області апеляційну скаргу ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 на ухвалу судді Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 11 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до
Жовтневої районної адміністрації
Маріупольської міської ради Донецької
області, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа
Жовтневий відділ державної виконавчої
служби Маріупольського міського
управління юстиції Донецької області,
про визнання рішення неправомірним і
його скасування,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом про
визнання неправомірним та скасування
рішення Жовтневої районної
адміністрації Маріупольської міської
ради від 27 січня 2014 року про відмову у
наданні згоди на реалізацію в порядку
виконання рішення суду 1/7 частини
квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 11 квітня 2014 року у відкритті
провадження відмовлено і позивачам
роз'яснено право звернення до суду з
даним позовом в порядку
адміністративного судочинства.

Не погодившись, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в
апеляційній скарзі просять ухвалу суду
скасувати, як таку, що не відповідає
нормам процесуального права, і справу
направити для розгляду до суду першої
інстанції.

У судове засідання представники
Жовтневої районної адміністрації
Маріупольської міської ради і
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції та ОСОБА_6
не з'явились; про розгляд справи
відповідачі і третя особа повідомлені.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивача ОСОБА_3 і відповідачки ОСОБА_5,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» роз'яснено, що вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі,
суди повинні виходити з того, що
відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(стаття 17) (далі - КАС), Господарським
процесуальним кодексом України (статті
1, 12; далі - ГПК), Кримінальним
процесуальним кодексом України (далі -
КПК) або Кодексом України про
адміністративні правопорушення (далі -
КУпАП) віднесено до компетенції
адміністративних, господарських судів,
до кримінального провадження чи до
провадження в справах про
адміністративні правопорушення.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом, суд відкриває провадження у
справі в частині вимог, які належать до
цивільної юрисдикції, і відмовляє у
відкритті провадження у справі щодо
вимог, коли їх розгляд проводиться за
правилами іншого виду судочинства.
Разом із тим суд також має врахувати, що
в порядку цивільного судочинства
підлягають розгляду справи у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», якщо орган державної влади
та/або орган місцевого самоврядування
(суб'єкт владних повноважень) бере
участь у справі не на виконання своїх
владних повноважень, а з інших правових
підстав; не здійснює владних
управлінських функцій щодо іншого
учасника спору (наприклад, надання
згоди іншому співвласнику житлового
будинку на виконання переобладнання та
перепланування), то залежно від змісту
вимог і суб'єктного складу сторін
справа підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства відповідно до
вимог статті 15 ЦПК.

Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та
статті 2 КАС, не є публічно-правовим і
розглядається у порядку цивільного
судочинства спір між органом державної
влади та/або органом місцевого
самоврядування (суб'єктом владних
повноважень) як суб'єктом публічного
права та суб'єктом приватного права -
фізичною особою, в якому управлінські
дії суб'єкта владних повноважень
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав фізичної
особи. У такому випадку це спір про
право цивільне, незважаючи на те, що у
спорі бере участь суб'єкт публічного
права, а спірні правовідносини
врегульовано нормами цивільного та
адміністративного права.

У п. 29 зазначеної постанови роз'яснено,
що рішення державних адміністрацій
районів, районних державних
адміністрацій у місті Києві та
Севастополі, виконавчих комітетів
районних у містах, сільських, селищних
рад про встановлення опіки та
піклування над дітьми стосується
відносин, що регулюються цивільним
(глава 6 ЦК) та сімейним (глава 19 СК)
законодавством, і не належать до сфери
публічно-правових відносин. Тому
вимоги заінтересованих осіб про
визнання таких рішень незаконними або
визнання незаконними дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб (стаття 18 СК) є спорами
про захист прав і інтересів і
відповідно до статті 15 ЦПК
розглядаються в порядку цивільного
судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд виходив з того, що даний
спір підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Проте, з таким висновком погодитись не
можна.

Із позовної заяви вбачається, що
позивачі просять визнати
неправомірним та скасувати рішення
Жовтневої районної адміністрації
Маріупольської міської ради Донецької
області, як органу опіки та піклування,
про відмову у дачі згоди на реалізацію
в порядку виконання рішення Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 18 липня 2013 року,
яким стягнуто з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на
користь позивачів борг в сумі 25778 грн. 30
коп., 1/7 частини квартири АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_5

Оскільки даний спір між позивачами,
фізичними особами, та Жовтневою
районною адміністрацією
Маріупольської міської ради виник не у
зв'язку із здійсненням останньою
владних управлінських функцій щодо
сторін, а як з органом опіки та
піклування, який діє в інтересах
малолітньої дитини; відповідачами у
даному спорі є також і фізичні особи, то
висновок суду першої інстанції про те,
що справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства, є
помилковим.

Тому ухвала суду, як така, що не
відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України, підлягає скасуванню з
поверненням позовного матеріалу в той
же суд для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4
задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
11 квітня 2014 року скасувати, позовний
матеріал ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до Жовтневої
районної адміністрації Маріупольської
міської ради Донецької області, ОСОБА_5
і ОСОБА_6, третя особа Жовтневий відділ
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області, про
визнання рішення неправомірним та його
скасування повернути до того ж суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді

Л.І. Песоцька

Т.Б. Ткаченко

Є.Є Мальцева