Справа № 161/6475/14-ц
Провадження № 2/161/2307/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

27 травня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

в складі:

головуючого судді - Івасюти Л.В.

при секретарі - Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Другого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору-
реєстраційна служба Луцького міського
управління юстиції Волинської області,
про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до Другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції (надалі - Другий
відділ ДВС ЛМУЮ), третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - реєстраційна служба
Луцького міського управління юстиції
Волинської області про звільнення
майна з-під арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
підставі свідоцтва серії ВРХ №979844 від
15 жовтня 2012 року, посвідченого
нотаріусом ОСОБА_2 та зареєстрованого в
комунальному підприємстві «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації» в електронному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно за №17823260 від 15 листопада 2012
року, ОСОБА_1 набула право власності на
двохкімнатної квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
за №18411916 від 28 лютого 2014 року на
згадану квартиру накладено обтяження у
виді арешту нерухомого майна (номер
запису про обтяження 4827820). Дане
обтяження накладено на підставі
постанови державного виконавця
Другого відділу ДВС Луцького МУЮ
Плисюка В.М. від 21 липня 2008 року в рамках
виконавчого провадження, розпочатого
відносно колишньої власниці квартири -
ОСОБА_4. Наявність такого запису про
обтяження є безпідставним та таким, що
грубо порушує права позивача, зокрема,
обмежує його у праві розпорядження
своєю власністю.

З метою вилучення згаданого запису, нею
04 березня 2014 року надіслано на адресу
відповідача заяву про зняття обтяження
з квартири. Однак, відповідачем
всупереч вимогам закону у вчиненні
таких дій відмовлено. Зокрема, згідно
листа за вих. №11262 від 15 квітня 2014 року
відповідач відмовився зняти обтяження
з квартири, так як згідно даних, які
містяться в Єдиному реєстрі, неможливо
ідентифікувати виконавче провадження
на підставі якого накладений даний
арешт.

Таким чином, її право, як власника
вищевказаної квартири порушено, вона
не може вільно користуватись та
розпоряджатись своїм майном згідно
чинного законодавства, а тому це право
підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі наведеного,
просить суд, звільнити з-під арешту,
належну їй квартиру АДРЕСА_1.

Сторони в судове
засідання не з'явилися, подали суду
заяви про розгляд справи за їх
відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, на підставі свідоцтва серії ВРХ
№979844 від 15 жовтня 2012 року, посвідченого
нотаріусом ОСОБА_2 та зареєстрованого в
комунальному підприємстві «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації» в електронному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно за №17823260 від 15 листопада 2012
року, ОСОБА_1 набула право власності на
двохкімнатної квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
за №18411916 від 28 лютого 2014 року на
згадану квартиру накладено обтяження у
виді арешту нерухомого майна (номер
запису про обтяження 4827820). Дане
обтяження накладено на підставі
постанови державного виконавця
Другого відділу ДВС Луцького МУЮ
Плисюка В.М. від 21 липня 2008 року в рамках
виконавчого провадження, розпочатого
відносно колишньої власниці квартири -
ОСОБА_4.

Таким чином, право позивача, як
власника вищевказаної квартири
порушено, вона не може вільно
користуватись та розпоряджатись своїм
майном згідно чинного законодавства.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд і має право вчиняти щодо
свого майна

будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що його майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутись до суду з позовом про
визнання права на це майно і про зняття
з нього арешту.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивача про звільнення заставленого
майна з-під арешту, накладеного Другим
відділом ДВС ЛМУЮ, підлягають до
задоволення.

Оскільки позивач не наполягав на
стягненні судових витрат із сторін, то
такі витрати суд не стягує із
відповідача.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215, 217 ЦПК
України, на підставі ст. 319 Цивільного
кодексу України, ст. 61 Закону України
"Про виконавче провадження", суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту належну на
праві власності ОСОБА_1 квартиру
АДРЕСА_1, накладеного постановою
державного виконавця Другого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції Плисюка
В.М. від 21 липня 2008 року, номер запису
про обтяження 4827820.

Дане рішення є підставою для
реєстрації припинення обтяження у виді
арешту двохкімнатної квартиру АДРЕСА_1,
номер запису про обтяження 4827820.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Л.В.Івасюта