Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2014 року Гайворонський
районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючого судді Поліщук В.В.,

при секретарі Діхтяренко М.Ф.,

з участю представника позивача
адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гайвороні справу за
позовом ОСОБА_3 до голови Заваллівської
громадської організації «Захист і
контроль» ОСОБА_4 про захист честі,
гідності, ділової репутації та
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3. звернувся до суду з позовом до
голови Заваллівської громадської
організації «Захист і контроль» ОСОБА_4
про захист честі, гідності, ділової
репутації та стягнення моральної
шкоди.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_3, 21
лютого 2014 року, ознайомився з
інформацією, що була розміщена на сайті
Заваллівської організації «Захист і
контроль», яка знаходиться на веб-сайті
odnoklassniki/ru/zavallvka. На сторінці
Заваллівської організації «Захист і
контроль» було розміщено інформацію
під заголовком ІНФОРМАЦІЯ_1 і його
фотографію з його ім'ям і прізвищем.

Адміністратором сайту є Заваллівська
громадська організація «Захист і
контроль». Керівником вищевказаної
організації є ОСОБА_4.

В зазначеній інформації керівник
Заваллівської громадської організації
«Захист і контроль» ОСОБА_4 виклав свої
думки стосовно його участі в
політичній ситуації, яка склалась в
країні на сьогоднішній день. Зокрема, в
вищевказаному повідомленні було
вказано, що «ІНФОРМАЦІЯ_1»

В той же день, побачивши це
повідомлення в Інтернеті, він
зателефонував відповідачу - ОСОБА_4 і
пояснив йому як все було. А було це так.
До директора Заваллівської ЗОШ
інтернату Прач Людмили Вікторівни
зателефонували і звернулися з
проханням про те, що на збори на
підтримку Партії Регіонів потрібна
явка 4-х представників від школи. Про це
директор школи повідомила свого
заступника Мальовану Світлану
Василівну, яка запропонувала йому піти
на вищевказані збори. Він відмовився,
так як 20 лютого 2014 року у нього у школі
був день відкритих дверей. Він запитав
педагога-організатора - Замишляк
Марину Сергіївну чи не може вона піти
на збори, на що вона відповіла йому, що
не піде так як вона не підтримує Партію
Регіонів. При їхній розмові з Замишляк
М.С. була присутня Мальована С.В. Більше
вона ні до кого не підходила з питанням
щодо зборів і йому ніхто не пропонував
туди йти, тим більше нікому з
вихователів школи він не погрожував
звільненням.

Він попрохав відповідача, ОСОБА_4,
пояснити, на якій підставі на сайті
громадської організації з'явилась така
інформація. На що у відповідь він почув
думки відповідача в брутальній,
принизливій, непристойній формі.
Відповідач обізвав його «шмаркачем»,
погрожував йому, що він всіх посадить
до в'язниці і його і директора школи. В
цей же день, через деякий час, зазначена
інформація була видалена з веб-сайту
odnoklassniki/ru/zavallvka.

Він, ОСОБА_3, працює в Заваллівській
загальноосвітній школі-інтернаті I-III
ступенів Гайворонського району
Кіровоградської області на посаді
заступника директора з виховної роботи
з 19.08.2009 року по даний час, що
підтверджується довідкою № 105 від
ІНФОРМАЦІЯ_3. Його соціальна поведінка
в очах оточуючих, колег і учнів
школи-інтернату має позитивний
характер, відповідає
загальноприйнятним уявленням про
добро і зло, має позитивний рівень
ділових і професійних якостей при
виконанні трудових, службових,
громадських обов'язків, що
підтверджується його авторитетом
серед учнів та колег по роботі.

На його погляд, відомості викладені
відповідачем в Інтернеті є не
достовірною інформацією, а брутальним
перекручуванням. Вищевказані
відомості є безпідставними,
недоведеними і в своїй сукупності не
можуть бути сприйнятими як оціночні
судження, критика чи інший мовний
засіб, так як є прямою образою, яка
безпідставно принижує його як особу,
підриває його авторитет як викладача,
принижує його в очах оточуючих,
односельців, колег і учнів школи -
інтернату.

У зв'язку з цим вважає, що відповідач
умисно принизив його честь і гідність,
ділову репутацію, висловивши свою
суб'єктивну думку відносно нього в
брутальній та принизливій формі.

Образливі висловлювання відповідача
на його адресу, які завдячуючи
Інтернету стали відомі досить
чисельному колу жителів селища
Завалля, його колегам, учням
школи-інтернату, друзям, знайомим
завдали його психологічні та моральні
страждання. Висловлювання відповідача
заплямували його честь та гідність,
йому заподіяна моральна шкода. Він
пригнічений такою образливою оцінкою
стосовно його особистості.

Праву на свободу думки і слова, на
вільне вираження своїх поглядів і
переконань відповідає обов'язок не
поширювати про особу недостовірну
інформацію та таку, що ганьбить її
гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до п.4 Постанови № 1 Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого 2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» під
гідністю слід розуміти визнання
цінності кожної фізичної особи як
унікальної біопсихосоціальної
цінності, з честю пов'язується
позитивна соціальна оцінка особи в
очах оточуючих, яка ґрунтується на
відповідності її діянь (поведінки)
загальноприйнятим уявленням про добро
і зло, а під діловою репутацією
фізичної особи розуміється набута
особою суспільна оцінка її ділових і
професійних якостей при виконанні нею
трудових, службових, громадських чи
інших обов'язків»

Відповідно до ст.23 ЦК України він має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення
його прав, зокрема внаслідок
приниження честі, гідності, а також
ділової репутації. Моральну шкоду,
завдану йому відповідачем, він оцінив у
розмірі 10000 грн. Моральна шкода полягає
у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної особи.

При визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди він виходив із засад
справедливості, добросовісності та
розумності і вважає, що розмір
грошового відшкодування в сумі 1000 грн.
є співмірним із заподіяною шкодою.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов підтримав повністю та просить
його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав
надав суду письмове заперечення в
якому вказав, що на підставі ст.128 ЦПК
України вважає їх необгрунтованими та
безпідставними за наступних підстав.

ОСОБА_3 вважає, що він розмістив на
веб-сайті однокласники свої думки
стосовно його участі в політичній
ситуації країни. Дане ствердження
позивача є безпідставним та невірним,
оскільки він не викладав інформацію та
свої думки стосовно ОСОБА_3 участі в
політичній ситуації країни ОСОБА_3 на
веб-сайті odnoklassniki/ru/zavallvka. Крім того не
має елементарних навиків роботи на
персональному комп'ютері та знання
інтернету.

Так на веб-сайті «Однокласники» є група
громадської організації «Захист і
Контроль», якої він є головою, але дану
групу на сайті він не створював. Також
доступ до групи громадської
організації «Захист і Контроль» та до
веб-сайту на якому вона створена є
вільний, а тому дану інформацію міг
розмістити будь-хто, а можливо й шляхом
хакерських атак.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №1
від 27.02.2009 року Про судову практику у
справах про захист честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи
«Належним відповідачем у разі
поширення оспорюваної інформації в
мережі Інтернет є автор відповідного
інформаційного матеріалу та власник
веб-сайта, особи яких позивач повинен
установити та зазначити в позовній
заяві.» Тому вважає, що позов подано не
до належного відповідача.

Також в позовній заяві позивач надає не
достовірні дані про розміщення
інформації на веб-сайті. Розглядаючи
ксерокопію сторінки веб-сайту
odnoklassniki/ru/zavallvka до позовної заяви ОСОБА_3
виявлено непослідовність вказаних дат.

Позивач стверджує, що він ознайомився з
інформацією 21 лютого 2014 року хоча в
самому тексті повідомлення зазначена
дата 24 лютого майдан в Гайвороні, що
підтверджує неправдивість зазначеної
в позові інформації.

Позивач стверджує, що 21 лютого 2014 року
він зателефонував до нього і розмовляв
з ним. Взагалі ніколи в житті не
розмовляв з позивачем. Крім того в
позовній заяві в інформації про
відповідача позивач вказав, що інші
засоби зв'язку крім поштової адреси
йому невідомі. Що підтверджує, те що він
навіть не знає його телефонного номера.

В тексті позовної заяви позивач сам
признає те, що 20 лютого 2014 року при
масовому розстрілі людей на майдані в
м. Київ залучав в робочий час підлеглих
йому працівників на збори на підтримку
«Партії Регіонів», а також не заперечує
те, що 24 лютого 2014 року приймав участь
на майдані в Гайвороні при знятті
пам'ятника Леніну.

Згідно з Постанови Пленуму ВСУ №1 від
27.02.2009 року Про судову практику у
справах про захист честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи
« Недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності.»

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК
негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного (презумпція
добропорядності). Негативною слід
вважати інформацію, в якій
стверджується про порушення особою,
зокрема, норм чинного законодавства,
вчинення будь-яких інших дій і яка, на
думку позивача, порушує його право на
повагу до гідності, честі чи ділової
репутації.

Позивач в позовній заяві просить суд
стягнути з нього на його користь
моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень та
стверджує, що дану шкоду йому було
завдано шляхом розповсюдження ним
недостовірної та образливої
інформації про нього в мережі інтернет.

Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року
Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди роз'яснює, що «Відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювана, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювана та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору». Також позивач не
надав жодного доказу про те що він
дійсно страждав від отриманої
недостовірної як він зазначає
інформації, з чого позивач виходив,
коли визначав розмір шкоди теж не
зазначено ні позовній заяві, ніде інше.

Розмір відшкодування моральної шкоди
суд визначає залежно від характеру та
обсягу страждань, яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

На підставі вищевикладеного вважає за
необхідним в задоволені позову ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про захист честі, гідності і
ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди, відмовити в зв'язку з
необґрунтованістю та недоведеністю
позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, свідків,
вивчивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року на веб-сайті
odnoklassniki/ru/zavallvka на сторінці за назвою
Заваллівська організації «Захист і
контроль» розміщена інформація
ІНФОРМАЦІЯ_1 - «ІНФОРМАЦІЯ_2» і
розміщена фотографія позивача (а.с. 7).
Тобто вказана інформація доведена
невизначеному колу осіб і стосується
позивача ОСОБА_3

Звертаючись до суду з позовом позивач
зазначив, що вказану інформацію
поширив відповідач ОСОБА_4 як голова
Заваллівської громадської організації
«Захист і контроль», оскільки
адміністратором сайту є громадська
організація яку очолює ОСОБА_4

Відповідач не визнав, що він або члени
його громадської організації «Захист і
контроль» розмістили зазначену
інформацію. Він не є автором статті
ІНФОРМАЦІЯ_1 і адміністратором
сторінки під назвою Заваллівська
організація «Захист і контроль» у
соціальній мережі odnoklassniki/ru, оскільки
це відкрита соціальна група і
інформацію може розмістити будь хто.

Судом встановлено, що доступ до
сторінки Заваллівська організація
«Захист і контроль» є вільним, оскільки
вона розміщена у соціальній мережі
odnoklassniki/ru.

Згідно роз'яснень які містяться в
п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду
України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи» - належним
відповідачем у разі поширення
оспорюваної інформації в мережі
Інтернет є автор відповідного
інформаційного матеріалу та власник
веб-сайта, особи яких позивач
повинен установити та зазначити в
позовній заяві (пункт 2 частини другої
статті 119 ЦПК).

Якщо автор поширеної інформації
невідомий або його особу та/чи місце
проживання (місцезнаходження)
неможливо встановити, а також коли
інформація є анонімною і доступ до
сайта - вільним, належним відповідачем
є власник веб-сайта, на якому
розміщено зазначений інформаційний
матеріал, оскільки саме він створив

технологічну можливість та умови для
поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть
бути витребувані відповідно до
положень ЦПК в адміністратора системи
реєстрації та обліку доменних назв та
адреси українського сегмента мережі
Інтернет.

Якщо недостовірна інформація, що
порочить гідність, честь чи ділову
репутацію, розміщена в мережі Інтернет
на інформаційному ресурсі,
зареєстрованому в установленому
законом порядку як засіб масової
інформації, то при розгляді
відповідних позовів судам слід
керуватися нормами, що регулюють
діяльність засобів масової інформації.

Позивач по справі ОСОБА_3 не надав суду
доказів хто є власником веб-сайту на
якому розміщена інформація та хто є
автором інформаційного матеріалу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

За таких обставин суд вважає, що
позивач не надав доказів, що йому була
завдана моральна шкода, принижена
честь, гідність та ділова репутація
відповідачем ОСОБА_4, а тому позов не
підлягає задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України, у разі відмови
в задоволенні позову не підлягають
стягненню з відповідача судові витрати
по справі в сумі - 4343 гривні 60 копійок.

Керуючись, ст.ст. 15, 16, 200, 277, 280, 297 ЦК
України,

ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову
до голови Заваллівської громадської
організації "Захист і контроль" ОСОБА_4
про визнання недостовірною інформацію,
що поміщена на сайті Заваллівської
організації "Захист і контроль", яка
знаходиться на веб-сайті odnoklassniki/ru/zavallvka
про те, що він змушував вихователів
школи-інтернату, під загрозою
звільнення, піти на збори в підтримку
ОСОБА_5 та "Партії регіонів", його не
стосується, і його фотографія
розміщена до цієї інформації
помилково.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні
позову до голови Заваллівської
громадської організації "Захист і
контроль" ОСОБА_4 в зобов'язанні
відповідача спростувати недостовірну
інформацію, шляхом розміщення ним
спростування недостовірної інформації
на сайті Заваллівської організації
"Захист і контроль", яка знаходиться на
веб-сайті odnoklassniki/ru/zavallvka .

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні
позову до голови Заваллівської
громадської організації "Захист і
контроль" ОСОБА_4 про стягнення з
відповідача на його користь моральної
шкоди в розмірі 10000 гривень, судових
витрат по справі в сумі - 4343 гривні 60
копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції (Гайворонський
районний суд), шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя:
В. В. Поліщук

Дата документу 29.05.2014