Справа № 244/640/14-ц
Провадження 2/244/303/2014
РІШЕННЯ

іменем України

02.06.2014 року Сніжнянський міський суд
Донецької області в складі:

головуючого судді
Корекян
Н.Р.

при секретарі
Рябченко
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду Сніжнянського
міського суду Донецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Донецька залізниця» в особі
відокремленого структурного
підрозділу "Станція Іловайськ",
Донецького обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про стягнення
допомоги по тимчасовій
непрацездатності, стягнення моральної
шкоди-

В С Т А Н О В И В :

17.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з вищевказаною позовною
заявою, у якій просить стягнути
солідарно з відповідачів на свою
користь допомогу по тимчасовій
непрацездатності у сумі 13790 грн. 27 коп.
та моральну шкоду у сумі 10000 грн.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані
наступним. Наказом №25 від 4.08.1986року
вона була прийнята на роботу учнем
прийому-здатчика вантажу станції
Софіно-Бродськая,за наказом №283 від
24.10.2005 року переведена комерційним
агентом,за наказом №150 від 2.08.2013 року
звільнена за власним бажанням.
30.03.2013року близько о 10год. під час
роботи у денну зміну на станції
Софіно-Бродськая, нею було отримано
травму .З 01.04 2013 року по 02.07.2013 року вона
перебувала на лікарняному. Комісія з
розслідування нещасного випадку
встановила що випадок, який стався з
нею 30.03.2013 року не пов*язаний з
виробництвом, про що було складено акт
за формою Н-5. Після її звільнення
лікарняні листи були надіслані по
місцю роботи для оплати,однак
відповідачі в супереч ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
безпідставно не здійснили оплату
лікарняних до теперішнього часу.
Враховуючи, що непроворними діями
відповідачів її було позбавлено
матеріального забезпечення ,
тривалості часу порушення її прав,
застосування додаткових зусиль, їй
завдано моральну шкоду. Вищевикладене
зумовило позивача звернутись до суду.

04.04.2014 року позивач вточнив позовні
вимоги, просить стягнути солідарно з
відповідачів на свою користь допомогу
по тимчасовій непрацездатності у сумі
13790 грн. 27 коп., моральну шкоду у сумі 10000
грн. стягнути з ДП»Донецька залізниця»
в особі « Станції Іловайськ».

Представник позивача позовні вимоги
підтримав.

Представник відповідача- Донецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності позов не визнав,
посилаючись на те що згідно ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування узв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» ,
правовідносини щодо оплати допомоги по
тимчасовій непрацездатності, існують
між ОСОБА_1 як застрахованою особою та
підприємством-як страхувальником, Фонд
забезпечує фінансування
страхувальника-роботодавця, та не має
законних підстав фінансувати
найманого працівника
підприємства-застраховану особу.
Заявки на оплату лікарняних ОСОБА_1 не
надходило.

Представник відповідача відокремлено
структурного підрозділу «Станція
Іловайськ « ДП»Донецька залізниця» в
судове засідання не з*явився, згідно
наданих пояснень, позов не визнається,
з тієї підстави що ОСОБА_1 не була
працівником станції «Іловайськ»
,лікарняних листів до бухгалтерії
станції для їх оплати не надавала,
вважають що є неналежним відповідачем
по справі.

Дослідивши матеріали справи, подані
заяви суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування узв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими
похованням»загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, передбачає
матеріальне забезпечення громадян у
зв'язку з втратою заробітної плати
(доходу) внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, часткову компенсацію
витрат, пов'язаних із смертю
застрахованої особи або членів її
сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування узв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
застрахованою особою є найманий
працівник, на користь якого
здійснюється загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням.
Страхувальником відповідно до цього
Закону є роботодавець. Роботодавець -
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган незалежно від форм власності,
виду діяльності, господарювання;
фізична особа, яка використовує працю
найманих працівників (у тому числі
іноземців, які на законних
підставах працюють за наймом в
Україні); власник розташованих в
Україні іноземних підприємства,
установи, організації (у тому числі
міжнародної), філії та
представництва, який використовує
працю найманих працівників, якщо інше
не передбачено міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування узв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими
похованням»право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
та витратами, зумовленими
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України.
Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.6 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування узв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
та витратами, зумовленими похованням,
підлягають: особи, які працюють на
умовах трудового договору
(контракту) на підприємствах, в
установах, організаціях незалежно від
форм власності та господарювання або у
фізичних осіб, у тому числі в
іноземних дипломатичних та
консульських установах, інших
представництвах нерезидентів, а також
обрані на виборні посади в органах
державної влади, органах місцевого
самоврядування та в інших органах.

Отже позивач ОСОБА_1 віднесена до осіб,
на яких поширюється дія ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування узв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
оскільки працювала за трудовим
договором на станції Софіно-Бродськая,
яка була у складі Дебальцівської
дирекції залізничних перевезень
ДП»Донецька залізниця».

Відповідно до ч.1 ст.51 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування узв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими
похованням»підставою для
призначення допомоги по тимчасовій
непрацездатності є виданий у
встановленому порядку листок
непрацездатності.

Відповідно до акту від 07.11.2013 року за
формою Н-5 ,проведення розслідування
нещасного випадку,що стався 30.03.2013 року
о 10 год. з агентом комерційним станції
Софіно-Бродськая ОСОБА_1 під час
роботи у денну зміну, кКомісія,утворена
Дебальцівською дирекцією залізничних
перевезень дійшла до висновку що даний
випадок не пов*язаний з виробництвом.

З наданих ксерокопій лікарняних
листків, оригінали яких за твердженням
позивача та його представника передані
до Дебальцівської дирекції
залізничних перевезень для оплати ,
вбачається що ОСОБА_1 перебувала на
лікуванні з 01.04.2013року по 02.07.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.52 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування узв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими
похованням»документи для призначення
допомоги по тимчасовій
непрацездатності розглядаються не
пізніше десяти днів з дня їх
надходження. Допомога по тимчасовій
непрацездатності виплачується
застрахованим особам, зазначеним у
частині першій статті 6 цього Закону, - у
найближчий після дня призначення
допомоги строк, установлений для
виплати заробітної плати.

ОСОБА_1 звільнена 02.08.2013 року , з
розрахунку заробітної плати за серпень
2013 року не вбачається, що були
зазначені виплати допомоги з
тимчасової непрацездатності .

Невиплата коштів по листку
непрацездатності ОСОБА_1 є порушенням
статті 46 Конституції України,
відповідно до якої громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

Доводи відокремленого підрозділу
«Станція Іловайськ» ДП»Донецька
залізниця» щодо неналежності як
сторони відповідача, не приймаються
судом, бо у відповідності до наказу
№554н від 27.06.2013 року , включено з 01.10.2013
року лінії станції Софіно-Бродськая
для фінансового обслуговування та
здійснення прийому,звільнення та
переміщення працівників до складу
відокремленого структурного
підрозділу «Станція Іловайськ» ДП
«Донецька залізниця» .

Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з тимчасової
втрати працездатності » передбачена
виплата застрахованої особі допомоги у
зв"язку з тимчасовою втратою
працездатності у вигляді
матеріального забезпечення, яке
повністю або частково компенсує втрату
заробітної плати.

Згідно Порядка нарахування середньої
заробітної плати для розрахунку виплат
по загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванні,
затвердженого постановою № 1266 від 26
вересня 2001 року Кабінету Міністрів
України, якщо застрахована особа
працювала та виплачувала страхові
виплати або за неї платили страхові
виплати меньш як за 6 календарних
місяці, середня заробітна плата
нараховується за фактично
відпрацьовані календарні місяці, за
які сплачені страхові внески. Якщо
застрахована особа працювала та
виплачувала страхові виплати або за
неї платили страхові виплати меньш як
за календарний місяц, середня
заробітна плата нараховується за
фактично відпрацьований час перед
настанням страхового випадку (приклад 1
до Порядку).

Пунктом 14 Порядку передбачено, що
середньоденна заробітна плата
нараховується шляхом ділення
нарахованої за розрахунковий період
заробітної плати, з якої сплачуються
страхові внески на кількість
відпрацьованих робочих дній в
розрахунковому періоду.

Відповідачем на ухвали суду про
витребування документів не надано
відомості про нараховану ОСОБА_1
заробітну плату за 6 останній місяців
та про кількість відпрацьованих
робочих днів в розрахунковому періоду,
чим не виконані вимоги ст. 10 ЦПК
України, відповідно до якої кожна
сторона зобов'язана довести обставини,
на які посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

За таких обставин суд, відповідно до п.14
Порядку нарахування середньої
заробітної плати для розрахунку виплат
по загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванні,
затвердженого постановою № 1266 від 26
вересня 2001 року Кабінету Міністрів
України, яким передбачено що
середньоденна (середньогодинна)
заробітна плата (дохід, грошове
забезпечення) не може перевищувати
максимальну суму (граничну величину)
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) та оподатковуваного
доходу (прибутку), з яких сплачуються
страхові внески, в розрахунку на один
день (годину), яка обчислюється шляхом
ділення встановленого її розміру в
останньому місяці розрахункового
періоду зробив розрахунок за останній
розрахунковий місяць -березень 2013 року
.

Виходячі з розрахунку : 4845,46 : 16 = 302, 84
грн. - середньоденна зарплата 302,84 х 1 х 62
дн. = 18776,16 грн. - дана сума становить
розмір допомоги з тимчасової
непрацездатності, яка повинна бути
стягнена з відокремленого
структурного підрозділу «Станція
Іловайськ» ДП»Донецька залізниця».

Оскільки судом не встановлено що
Донецьке обласне відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності діяло
неправомірно, що була відмова в оплаті
ОСОБА_1 допомоги з тимчасової
непрацездатності, тому позовні вимоги
до Фонду як в частині стягнення
допомоги так і в частині стягнення
моральної шкоди не підлягають
задоволенню.

Відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, як то
передбачено ст.237-1 КЗпП України.

Суд враховував те що в разі
неправомірності дій відокремленого
структурного підрозділу «Станція
Іловайськ» ДП»Донецька залізниця»
позивачка зазнала порушення
конституційних прав на соціальне
забезпечення,позбавлена була коштів
для забезпечення лікування, що
призвело до докладання додаткових
зусиль для організації свого життя,
тому розмір моральної шкоди становить
5000 грн., в решті вимог треба відмовити.

Крім того, з відокремленого
структурного підрозділу «Станція
Іловайськ» ДП»Донецька залізниця»
відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України підлягає стягненню судові
витрати у вигляді судового збору у
розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст.16 ЦК України, ст.ст.1, 2, 4, 6,
51, 52 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
узв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», ст.46
Конституції України, Порядка
нарахування середньої заробітної
плати для розрахунку виплат по
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванні,
затвердженого постановою № 1266 від 26
вересня 2001 року Кабінету Міністрів
України, керуючись ст. ст. 174, 209, 212-215, ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька залізниця» в особі
відокремленого структурного
підрозділу «Станція Іловайськ «на
користь ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій
непрацездатності у розмірі 18776 грн. 16
коп., та моральну шкоду у сумі 5000 грн.,
всього 23776 грн. 16 коп., в решті відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька залізниця» в особі
відокремленого структурного
підрозділу « Станція Іловайськ «
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Сніжнянський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н. Р. Корекян