Справа № 359/9411/13-ц Головуючий у І
інстанції Журавський В.В.Провадження №
22-ц/780/3192/14 Доповідач у 2
інстанції ПриходькоКатегорія 45
УХВАЛА

Іменем України

04 червня 2014 року колегія судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній
Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 03 квітня 2014 року за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах
дітей та сім»ї Бориспільської районної
державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
третя особа Служба у справах дітей та
сім»ї Центрального району м. Миколаєва
про відібрання дитини та визначення її
місця проживання; за позовом третьої
особи, яка заявила самостійні вимоги,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відібрання дитини
та визначення її місця проживання; за
позовом третьої особи, яка заявила
самостійні вимоги, ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
третя особа Служба у справах дітей та
сім»ї Бориспільської районної
державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини,-

встановила:

у вересні 2013 року позивач звернувся до
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
посилаючись на те, що він перебував з
останньою у зареєстрованому шлюбі з 03
червня 2007 року по 30 квітень 2013 року, від
якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Вони не дійшли згоди щодо місця
проживання дитини. На час розгляду
справи в суді першої інстанції, дочка
проживала позивачем в приватному
житловому будинку АДРЕСА_1 із
присадибною земельною ділянкою та
господарськими спорудами, де
забезпечено всі належні умови для
проживання, розвитку та матеріального
забезпечення дитини. В даному будинку
зареєстровані він, відповідач та їх
дочка.

Він не має шкідливих звичок, його
родина та він піклуються про дитину та
відносяться до неї дуже добре, в
зв»язку з чим дочка сама виявила
бажання проживати з ним.

Відношення до дитини з боку
відповідача та її родичів навпаки
негативне, оскільки остання кричала на
дитину, била її, дитина була свідком
сварок відповідача з своєю родиною.

Також у відповідача не має належних
умов для проживання, розвитку та
матеріального забезпечення дитини, так
як вона проживає в двокімнатній
квартирі АДРЕСА_2 разом з своєю матір»ю,
вітчимом та дорослою дочкою вітчима, де
для відповідача та їх дочки ОСОБА_5
виділено невеличку кладову з вузьким
ліжком та шафою.

До того ж. відповідач перешкоджала йому
в спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, забравши дитину та виїхавши
проживати до своєї матері у місто
Миколаїв, повністю позбавивши його
спілкування з дочкою, шантажуючи його
дитиною. Відповідач дозволяла рідкі
побачення за фінансову винагороду.

В результаті даних обставин дитина
почала часто хворіти, заїкатись, та
потребує серйозного лікування у
невропатолога і консультацій
психолога.

Тому просить визначити місце разом з
ним, батьком, за їх зареєстрованою
адресою місця проживання: АДРЕСА_1.

З аналогічними позовними вимогами та
їх обґрунтуванням звернулася третя
особа, яка заявляє самостійні вимоги,
ОСОБА_4 - мати позивача ОСОБА_1

В свою чергу відповідач ОСОБА_2
звернулася з зустрічним позовом до
ОСОБА_1, в якому, збільшивши позовні
вимоги, просить відібрати в останнього
дитину ОСОБА_5 та повернути її
проживати до неї, матері дитини.

Також просила визначити місце
проживання дитини ОСОБА_5 з нею - ОСОБА_2,
матір ю дитини.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що після
розлучення між нею та ОСОБА_1 було
досягнуто згоди про місце проживання
їх дитини, дочка залишилася проживати з
нею в АДРЕСА_2, у приватному будинку її
батьків, де є всі належні умови для
проживання та розвитку дитини. Вона має
можливість забезпечити нормальне
матеріальне становище дочки, також
вона не перешкоджає ОСОБА_1 надавати
матеріальну допомогу дитині та
спілкуватися з нею, в той час як ОСОБА_1
перешкоджає їй у спілкуванні з дитиною.

Ставлення до дитини з її боку та з боку
її батьків дуже хороше.

Крім того, ОСОБА_1 протиправно змінив
місце проживання їх дочки, забравши
останню силою до свого місця
проживання: АДРЕСА_1, де дитина проживає
на даний час, чим міг спричинити
останній психологічні травми.
Внаслідок чого, згідно чинного
законодавства, дитина має бути
відібрана у ОСОБА_1 та передана їй за
попереднім місцем проживання.

Третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги, ОСОБА_3 - мати ОСОБА_2, звернулася
з аналогічними позовними вимогами,
заявленими в зустрічному позові, в
обґрунтування яких зазначає ті ж самі
обставини, що викладені в зустрічному
позові.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 03 квітня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
служба у справах дітей та сім»ї
Бориспільської районної державної
адміністрації про визначення місця
проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
з батьком ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Відібрано дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженку м. Києва від її батька ОСОБА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, та
передано дитину матері ОСОБА_2.
Визначено місце проживання дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір ю ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_2.

Допущено негайне виконання рішення
суду в частині відібрання дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від її батька
ОСОБА_1, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, та передачі дитини її матері
ОСОБА_2.

В задоволенні позову третьої особи, яка
заявила самостійні вимоги, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про відібрання дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначення її місця
проживання з матір ю ОСОБА_2 відмовлено.

В задоволенні позову третьої особи, яка
заявила самостійні вимоги, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа служба у справах
дітей та сім ї Бориспільської районної
державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що рішення незаконне
та винесене з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
просив зупинити на час розгляду даної
справи в апеляційного провадження
негайне виконання рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 03 квітня 2014 року
в частині відібрання дитини ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 від її батька ОСОБА_1,
скасувати рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 03 квітня 2014 року по цивільній
справи за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа Служба у справах
дітей та сім»ї Бориспільської районної
державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визначення місця проживання
дитини; ухвалити нове рішення яким,
задовольнити позов ОСОБА_5, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа Служба у справах
дітей та сім»ї Бориспільської районної
державної адміністрації Київської
області про визначення місця
проживання дитини з батьком ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1; в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у період з 03 червня 2007 року по 30
квітня 2013 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, що вбачається з
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 30.04.2013 року.

Від даного шлюбу сторони мають дочку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва
про народження (а.с.7).

Після розірвання шлюбу між батьками
малолітня ОСОБА_5 залишилась проживати
з матір ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_2, у приватному
будинку батьків останньої, що
підтвердили сторони в судовому
засіданні.

Як зазначено в акті обстеження умов
проживання та виховання дитини від 12
березня 2013 року, акті обстеження умов
проживання та характеристиці на дитину
ОСОБА_5 № 190 від 09 вересня 2013 року,
утриманням та вихованням дитини
постійно займається мати ОСОБА_2, яка
прикладає багато зусиль для всебічного
її розвитку, дівчинка завжди охайна,
доглянута, дуже любить маму, умови
проживання та виховання задовільні,
відносини з матір ю ОСОБА_2 дуже теплі,
відкриті, дівчинка психічно вразлива,
має вади мовлення - заїкається (а.с.31-32,
173).

З витягу із протоколу засідання ПМПК №
8 від 11 вересня 2012 року, медичної картки
дитини та виписки із постанови ЛКК
№864/13 від 11 вересня 2013 року вбачається,
що дитина ОСОБА_5 часто тривало хворіє,
соматично виснажена, спостерігається
загальне недорозвинення мовлення III р.,
в зв»язку з чим рекомендовано
корекційне навчання у дошкільному
навчальному закладі в спеціальній
групі компексуючого типу для дітей з
вадами мовлення, спостереження у
невролога, корекційні заняття з
психологом.

Згідно з довідки-характеристики
відділу ВЄ Центрального району міста
Миколаєва, виробничої характеристики
ТОВ «Юг Антикор», довідки ТОВ «Юг
Антикор» №340 від 22.10.2013 року, довідки
ТОВ «Юг Антикор» №ЄпЗП-00303 від 21.01.2014
року, ОСОБА_2 проживає з своїми батьками
за адресою: АДРЕСА_2, працює в ТОВ «Юг
Антикор», її середня заробітна плата
складає 2 400 гривень, за місцем роботи та
проживання характеризується
позитивно.

Як зазначено в акті обстеження
житлово-побутових умов проживання
дитини від 11.11.2013 року та акті
обстеження умов проживання від 22.11.2013
року, малолітня ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає разом з батьком ОСОБА_1 в
комфортабельному приватному житловому
будинку АДРЕСА_1 з усіма сучасними
зручностями і присадибною земельною
ділянкою, тобто є всі умови для
проживання, розвитку та комфорту
дитини. Батько турбується про
виховання, утримання та здоров«я
дитини.

Також, ОСОБА_4, мати ОСОБА_1, займається
підприємницькою діяльністю, має
високий дохід і має можливість
допомагати матеріально забезпечувати
внучку, а також є дипломованим фахівцем
у галузі медицини, лікарем-педіатром, і
може допомогти при відновленні
здоров»я дитини, що вбачається з
податкової декларації за 2012 рік та
диплому серії НОМЕР_1.

Малолітня ОСОБА_5 перебуває на «Д»
обліку та амбулаторному лікуванні в
лікаря - невролога, що підтверджується
Довідками медамбулаторії ЗПСМ №1 від
01.10.2013 року та 22.12.2013 року.

З листів органу опіки та піклування
Бориспільської РДА Київської області
№7-46-4559 від 04.12.2013 року та №7-46-456 від
06.02.2014 року вбачається за можливе
залишити малолітню ОСОБА_5 проживати
разом з батьком ОСОБА_1 в житловому
будинку АДРЕСА_1 (а.с.104,156).

Суд першої інстанції правильно
критично оцінив наданий ОСОБА_1
Висновок експертного дослідження №12117
від 09.12.2013 року Київського
експертно-дослідного центру, згідно
якого батько дитини ОСОБА_1 здатен
забезпечити кращі умови для розвитку
та виховання дитини ОСОБА_5, оскільки
він є одностороннім, так як
психологічне дослідження матері
дитини, ОСОБА_2, не проводилося.

Отже, з наведеного вбачається, що і
ОСОБА_1, і ОСОБА_2 мають приблизно рівні
умови проживання, виховання,
забезпечення та розвитку дитини, а
також однаково мають хороше ставлення
до дитини. Дитина однаково хоче
проживати з обома батьками.

Також, згідно повідомлення
Центрального РВ ММУ УМВС в
Миколаївській області №3-35з від 20.09.2013
року, було прийнято та зареєстровано в
Єдиному реєстрі досудових
розслідувань, реєстраційний
№0006330 за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ст.356 КК
України, клопотання адвоката ОСОБА_8,
який діяв в інтересах ОСОБА_2, про
внесення відомостей до Єдиного реєстру
про кримінальне правопорушення
вчинене ОСОБА_1, а саме щодо викрадення
ОСОБА_1 дочки ОСОБА_5.

Частиною 1 ст.161 СК України зазначено,
під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов»язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров»я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.162 СК України, якщо один з
батьків або інша особа самочинно, без
згоди другого з батьків чи інших осіб, з
якими на підставі закону або рішення
суду проживала малолітня дитина, або
дитячого закладу (установи), в якому за
рішенням органу опіки та піклування
або суду проживала дитина, змінить її
місце проживання, у тому числі способом
її викрадення, суд за позовом
заінтересованої особи має право
негайно постановити рішення про
відібрання дитини і повернення її за
попереднім місцем проживання.

Дитина не може бути повернута лише
тоді, коли залишення її за попереднім
місцем проживання створюватиме
реальну небезпеку для її життя та
здоров'я або обставини змінилися так,
що повернення суперечить її інтересам.

При вирішенні даного спору суд першої
інстанції правильно врахував
відповідальне ставлення обох батьків
до виконання своїх батьківських обов
язків, однакову особисту прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
намагання обох батьків відновити стан
здоров я дитини в зв язку з її
хворобливістю, а також положення
принципу 6 Декларації прав дитини від
20.11.1959 року про те, що малолітня дитина
не повинна, крім тих випадків, коли є
виключні обставини, бути розлучена зі
своєю матір»ю.

Також, судом враховувався факт
внесення відомостей до Єдиного реєстру
відомостей про кримінальне
правопорушення вчинене ОСОБА_1, а саме
щодо викрадення ОСОБА_1 дочки ОСОБА_5

ОСОБА_1 та його представником, на
виконання вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, не
було доведено наявність за попереднім
місцем проживання дитини реальної
небезпеки для її життя та здоров»я або
зміну обставин настільки, що
повернення суперечить її інтересам.

До того ж суд вірно бере до уваги
відсутність відомостей щодо
зловживання будь-ким з батьків дитини
спиртними напоями чи наркотичними
засобами, та аморальної поведінки
будь-кого з них.

Також слід зазначити, що визначення
судом місця проживання дитини з одним
із батьків, ніяким чином не перешкоджає
іншому з них брати участь у вихованні,
матеріальному забезпеченні дитини,
спілкуванню з нею, що передбачено
чинним законодавством.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
судом першої інстанції вірно ухвалено
рішення про відібрання в ОСОБА_1 дитину
ОСОБА_5 та повернення її проживати до
матері ОСОБА_2, а також визначено місце
проживання дитини ОСОБА_5 з матір»ю -
ОСОБА_2

Доводи апелянта в апеляційній скарзі
про необґрунтованість та ухвалення
рішення з порушенням вимог чинного
законодавства України на переконання
колегії суддів апеляційної інстанції,
не знайшли свого підтвердження і
повністю спростовуються дослідженими
належними та допустимими доказами по
справі.

За таких обставин, колегія судів,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу і залишити рішення
суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України
колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 03 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді