Справа № 780/93/13 Головуючий у І
інстанції Хижний Р.В.Провадження №
22-ц/780/722/14 Доповідач у 2
інстанції Волохов Категорія 26
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Згурівського районного суду Київської
області від 26 листопада 2013 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ПАТ «Універсал Банк»
звернувся до суду з вказаним позовом
до до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначав, що 29.10.2007 року
між ВАТ «Універсал Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 15/04/1257к-07, згідно
умов якого відповідач отримала кредит
у розмірі 21 000,00 грн., строком до 28.10.2012
року, зі сплатою 36 % річних за
користування вказаним кредитом.

Позивач посилався на те, що позивач
свої зобов'язання виконав та передав
ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 21 000,00 грн.,
а остання в свою чергу не виконую взяті
на себе зобов'язання, в результаті чого
утворилася заборгованість у розмірі 226
039,14 грн.

Враховуючи вищевикладене ПАТ
«Універсал Банк» просив стягнути на
свою користь заборгованість у вказаній
сумі, а також суму судового збору.

Рішенням Згурівського районного суду
Київської області від 26 листопада 2013
року позовні вимоги ПАТ «Універсал
Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Універсал Банк» заборгованість за
кредитним договором № 15/04/1257к-07 від
29.10.2007 року в розмірі 96 624 (дев'яносто
шість тисяч шістсот двадцять чотири)
гривні 86 коп., яка складається з
заборгованості: за тілом кредиту - 18900
(вісімнадцять тисяч дев'ятсот) гривень
00 коп., по відсоткам - 36 400 (тридцять
шість тисяч чотириста) гривень 21 коп.,
по пені - 41 324 (сорок одна тисяча триста
двадцять чотири) гривні 65 коп., а також
суму судового збору у розмірі 966
(дев'ятсот шістдесят шість) гривень 25
коп., а всього стягнуто суму 97 591
(дев'яносто сім тисяч п'ятсот
дев'яносто одна) гривня 11 копійок.

В задоволенні решти заявлених вимог
відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій, просила рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову ПАТ «Універсал
Банк», з підстав неправильного
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, а також з
підстав неповного з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи
та невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року „Про судове рішення у
цивільній справі" зазначено, що рішення
є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до
статті 8 ЦПК, а також правильно
витлумачив ці норми. Обґрунтованим
визнається рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, що
29.10.2007 року між ВАТ «Універсал Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 15/04/1257к-07, згідно
умов якого відповідач отримала кредит
у розмірі 21 000,00 грн., строком до 28.10.2012
року, зі сплатою 36 % річних за
користування кредитом ( а.с. 6- 9).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 належним чином не виконувала
свої зобов'язання згідно умов
кредитного договору № 15/04/1257к-07 від
29.10.2007 року, що призвело до виникнення
заборгованості у вищевказаній сумі.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 частково
погасила свою кредитну заборгованість
перед позивачем.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до частини другої статті 1054
ЦК України та частини другої статті 1050
ЦК України наслідками порушення
боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
позивача достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту.

Враховуючи вищевикладені встановлені
судом обставини та на підставі діючого
цивільного законодавства законним та
обґрунтованим є висновок суду першої
інстанції про наявність підстав для
часткового задоволення позову та
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості у
вищевказаному розмірі.

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених статтею 61 ЦПК
України, частина перша якої передбачає,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню, а
відповідно до частини третьої -
обставини, встановлені судовим
рішенням у адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вищезазначене спростовує доводи
апеляційної скарги відповідача щодо
порушення судом норм матеріального
права, оскільки суд правильно визначив
правовідносини сторін та застосував
норми матеріального права що регулюють
ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права також колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
апелянтом не надано суду належних,
допустимих доказів на підтвердження
тих обставин, які на думку апелянта є
підставою для скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення про
відмову у позові.

Порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, колегією суддів
також не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду,
викладених у рішенні.

При таких обставинах, коли судом першої
інстанції повно і всебічно з'ясовані
всі обставини справи, дана належна
правова оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення про часткове
задоволення позовних вимог відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Згурівського районного суду
Київської області від 26 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: