АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5033/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Томаш В. І. Доповідач - Ремез
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на рішення Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 9 квітня 2014р. за позовом
ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про
визнання договору поруки недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014р. ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про
визнання договору поруки недійсним,
посилаючись на те, що 17.05.2002р. між ЗАТ КБ
«Приватбанк» та ДП «Інкар» ЗАТ
«Оветри» був укладений кредитний
договір № В 08, відповідно до якого ДП
«Інкар» ЗАТ «Оветри» було надано
кредит в сумі 57 202 доларів США зі
сплатою 20% річних строком до 19.05.2003р. В
забезпечення виконання за укладеним
договором 17.05.2002р. між ЗАТ КБ
«Приватбанк», ДП «Інкар» ЗАТ «Оветри»
та ОСОБА_2 був укладений договір поруки,
згідно якого вона, діючи від імені двох
сторін договору, за себе особисто, та
від імені ДП «Інкар» ЗАТ «Оветри»
підписала зазначений договір поруки,
що свідчить про недійсність укладеного
договору, а тому позивач просила
поновити їй строк для звернення до суду
та визнати недійсним укладений
договір.

Рішенням Орджонікідзевського міського
суду Дніпропетровської області від
09.04.2014р. ОСОБА_2 у задоволенні позовних
вимог до ПАТ КБ «ПриватБанк» про
визнання договору поруки недійсним
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, та ухвалити по
справі нове рішення, яким задовольнити
її позовні вимоги, посилаючись на те, що
рішення суду незаконне та
необґрунтоване.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
в частині правового обґрунтування
відмови у позові зміні з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів справи,
17.05.2002р. між КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та ДП «Інкар» ЗАТ
«Оветри» було укладено кредитний
договір на суму 57 202долара США на строк
до 19.05.2003р., і виконання укладеного
кредитного договору було забезпечено
договором поруки, укладеним 17.05.2002р. між
Банком, ОСОБА_2, та ДП «Інкар» ЗАТ
«Оветри» було укладено договір поруки,
і згідно умов договору поруки ОСОБА_2
зобов'язалась перед Банком відповідати
у повному обсязі за своєчасне та повне
виконання боржником зобов'язань за
кредитним договором.

Звернувшись до суду з позовом про
визнання недійсним укладеного
договору поруки, позивач зазначала, що
договір не відповідає вимогам ст. 48 ЦК
України, оскільки при укладені
договору поруки вона підписувала
договір як представник боржника так і
як поручитель, а тому зазначені
обставини є підставою для визнання
договору поруки недійсним.

Статтею 48 ЦК України (в редакції 1963р.)
передбачено, що недійсною є та угода, що
не відповідає вимогам закону, в тому
числі ущемлює особисті або майнові
права неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 178 ЦК України (в редакції 1963р.)
виконання зобов'язань може
забезпечуватися згідно з законом або
договором неустойкою (штрафом, пенею),
заставою і поручительством.

Відповідно до вимог ст. 191 ЦК України (в
редакції 1963р.) за договором поруки
поручитель зобов'язується перед
кредитором іншої особи відповідати за
виконання нею свого зобов'язання в
повному обсязі або в частині. Порука
може забезпечувати лише дійсну вимогу.
Договір поруки повинен бути укладений
у письмовій формі. Недодержання
письмової форми тягне недійсність
договору поруки.

Враховуючи, що матеріали справи не
містять будь-яких доказів про те, що
укладений договір поруки на час його
укладення не відповідав вимогам
закону, колегія суддів вважає, що суд
давши оцінку доказам та доводам сторін,
правильно прийшов до висновку про
відмову позивачу в задоволенні
позовних вимог у зв'язку з їх
недоведеністю.

Разом з тим розглядаючи справу, суд
відмовляючи у позивачу у позові
послався також на пропуск позивачем
строку на звернення до суду за захистом
порушеного права.

Проте відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 11 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про
судове рішення у цивільній справі»
встановивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Тобто, суд першої інстанції мав
з'ясувати, чи обґрунтованим є позов, та
чи доведено позивачем його право
вимоги і, лише при обґрунтованості
позову, у випадку пропуску строку
позовної давності без поважних причин,
у позові може бути відмовлено з підстав
його пропуску.

Враховуючи, що позивач не довела свої
вимоги щодо недійсності укладеного
договору поруки, судом помилково було
зазначено в мотивувальній частині про
необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог також у зв'язку з
пропуском нею строку для звернення до
суду, а тому вказані висновки суду
підлягають виключенню з мотивувальної
частини судового рішення у зв'язку з
чим рішення суду в частині правового
обґрунтування відмови у позові
підлягає зміні на підставі ст. 309 ЦПК
України, у зв'язку з чим в цій частині
підлягає задоволенню апеляційна
скарга ОСОБА_2

Що ж стосується інших доводів
апеляційної скарги ОСОБА_2 про
незаконність рішення суду, то вони не
підлягають задоволенню, оскільки
наведені в ній обставини не
спростовують встановлених судом
фактів щодо укладеного між сторонами
договору поруки, а тому вони не можуть
бути підставою для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського міського
суду Дніпропетровської області від 9
квітня 2014р. в частині правового
обґрунтування відмови ОСОБА_2 у
задоволені позовних вимог у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду
виключити тим самим змінити в цій
частині судове рішення.

В іншій частині рішення
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області від 9 квітня
2014р. залишити без змін.

Рішення апеляційного суду може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів, з моменту
проголошення.

Судді: