Справа № 310/2520/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2014 року
Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді -
Крамаренко А.І.

при секретарі -
Корнієнко Н.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у шлюбі, який
зареєстрований 26 вересня 2009 року
відділом РАЦС по місту Бердянську
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області, актовий запис №557. Мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
матір'ю.

В квітні 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, вказуючи що
спільне життя з відповідачем не
склалось з причин різних поглядів на
життя, несумісності характерів. З
вересня 2013 року спільне господарство
не ведеться і сторони проживають
окремо.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги, просила
позов задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позов
визнав, вважав подальше збереження
шлюбу не можливим.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб , що беруть участь
у справі.

Як встановлено судом сторони з 26
вересня 2009 року перебувають у
зареєстрованому шлюбі та мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
матір'ю, що підтверджується копіями
свідоцтв про шлюб, про народження
дитини та довідкою КП «Житлосервіс-2а»
№225 від 24.02.2013 року.

Відповідно до ст. 110 СК України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог, або
заперечень.

Суд приймає до уваги пояснення
сторін щодо неможливості подальшого
сумісного проживання та збереження
шлюбу.

Заходи, вжиті судом для
примирення сторін і збереження шлюбу,
результату не мали.

Таким чином, суд приходить до
висновку про обґрунтованість вимог
позивача і вважає, що подальше
збереження шлюбу не можливо, оскільки
суперечило б інтересам сторін та
моральним засадам суспільства.

При розірванні шлюбу суд вважає
за доцільне роз'яснити сторонам
положення ч.2 ст. 141 СК України.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 60 , 212 - 215 ЦПК
України, ст. ст. 109, 110, 111, 141 Сімейного
Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 26 вересня 2009 року
відділом РАЦС по місту Бердянську
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області, актовий запис №557.

Роз'яснити сторонам, що розірвання
шлюбу між батьками, проживання їх
окремо від дитини не впливає на обсяг
їх прав і не звільняє від обов'язків
щодо дитини.

Рішення може бути оскаржено через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя А.І.
Крамаренко