Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1490/14
Головуючий у 1 інстанції: Смолка
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 11 лютого 2014 року

у справі за позовом колективного
сільськогосподарського підприємства
«Тепличний комбінат» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В
И Л А:

У жовтні 2013 року КСП «Тепличний
комбінат» звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Ухвалою Жовтневого райсуду м.
Запоріжжя від 13 листопада 2013 р. було
задоволено клопотання позивача про
забезпечення позову, накладено арешт
на рухоме і нерухоме майно, а також
грошові кошти, що належать ОСОБА_2 в
межах загальної суми позовних вимог в
розмірі 1 756 675,89 грн.

Дана ухвала за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 переглядалася апеляційним
судом, який дійшов висновку про її
законність та обґрунтованість і
залишив без змін ухвалою від 24 грудня
2013р.

11 лютого 2014р. ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 звернувся до
Жовтневого районного суд з заявою про
скасування ухвали про забезпечення
позову у вигляді накладення арешту на
грошові кошти відповідача, посилаючись
на те, що грошова сума на рахунку є
заробітною платою. (а.с.101).

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 11 лютого 2014 року у
задоволенні заяви ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 про скасування
заходів забезпечення позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на незаконність, просить
ухвалу Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 13 листопада 2013 року про
забезпечення позову скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
задовольнити заяву про скасування
ухвали Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 13.11.2013 року про
забезпечення позову. Апелянт зазначає,
що сума грошових коштів на його рахунку
є заробітною платою.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
представників апелянта ОСОБА_3, ОСОБА_4,
представника позивача ОСОБА_5,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно п.1 ч.2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно ч. 6 цієї норми
процесуального права якщо у
задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили. Проте суд може одночасно з
ухваленням судового рішення або після
цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову.

З матеріалів справи вбачається, що
основною підставою для вимоги про
скасування заходів забезпечення
позову у вигляді накладенні арешту на
грошові кошти відповідача останній
заявляє, що це є заробітна плата, на яку
в силу ч. 4 ст. 152 ЦПК України
забезпечення позову не допускається.

Вказана підстава неодноразово
заявлялася відповідачем, у тому числі
при розгляді його апеляційної скарги
на ухвалу про вжиття заходів
забезпечення позову, перевірялася та
не знайшла підтвердження. Вказане
вбачається з ухвали апеляційного суду
Запорізької області від 24 грудня 2013р.

У апеляційній скарзі, яка наразі
розглядається, апелянт вказує, що
накладення арешту на грошові кошти
відповідача суперечить ч. 4 ст. 152 ЦПК
України, оскільки кошти є його
заробітною платою, перерахованою на
виконання рішення суду про стягнення
на його користь середнього заробітку
за час затримки розрахунку.

Вказані доводи не спростовують
висновків ухвали, виходячи з
наступного.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 21 березня 2013р. на користь
ОСОБА_2 з КСП «Тепличний комбінат»
стягнуто середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні у
розмірі 76053грн. (а.с.102-103).

Статтею 1 Закону України «Про оплату
праці» визначено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Таким чином, грошові суми, які надійшли
відповідачу на виконання рішення суду
про стягнення грошової компенсації за
час затримки розрахунку не підпадають
під законодавче визначення заробітної
плати.

Тому обмеження, встановлені ч. 4 ст. 152
ЦПК України не розповсюджуються на
грошові кошти на рахунку відповідача.

Передбачених ч. 6 ст. 154 ЦПК України
підстав для скасування заходів
забезпечення позову також немає,
оскільки позов про стягнення ОСОБА_2
1756675,89грн. задоволений судом першої
інстанції.

Суд обґрунтовано відмовив відповідачу
у скасуванні заходів забезпечення
позову.

Вищенаведеній доводи апеляційної
скарги спростовані під час
апеляційного розгляду справи.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням вимог
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги її не спростовують.

Немає передбачених законом підстав для
скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 11 лютого 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню у касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: