У х в а л а

іменем україни

29 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Кузнєцова В. О., Наумчука М.
І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до Кальчівської
сільської ради Болградського району
Одеської області про поновлення на
роботі та стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду Одеської
області від 18 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Кальчівської
сільської ради Болградського району
Одеської області, у якому, посилаючись
на незаконне звільнення, просила
скасувати розпорядження голови
Кальчівської сільської ради
Болградського району Одеської області
від 14 червня 2013 року № 16 про її
звільнення з роботи, поновити її на
роботі на посаді художнього керівника
Кальчівського будинку культури та
стягнути на її користь заробітну плату
за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Болградського районного
суду Одеської області від
28 листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Скасовано розпорядження голови
Кальчівської сільської ради
Болградського району Одеської області
від 14 червня 2013 року № 16 про звільнення
ОСОБА_4 з роботи.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі на
посаді художнього керівника
Кальчівського будинку культури.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Одеської області від 18 березня 2014 року
рішення Болградського районного суду
Одеської області від 28 листопада 2013
року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в позові.

У поданій касаційній скарзі
ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, ухвалене у справі
рішення апеляційного суду вважає
незаконним, просить його скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно
відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи скарги
про неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч.
3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Одеської області від 18 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О. Остапчук

В. О. Кузнєцов

М. І. Наумчук