Справа № 495/612/14-ц
03 березня 2014 року
Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі
головуючого - судді Матяш Т.Л.,
при секретарі - Івановій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білгород -
Дністровський позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності, -
Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до відповідача про визнання
права власності, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 27 липня 2006 року між ним та
ОСОБА_2, який доводиться позивачу
батьком, був укладений договір позики,
згідно якого ОСОБА_1 передав кошти в
розмірі 25 000 гривень ОСОБА_2 для
підтримання фермерського
господарства. Останній обіцяв
повернути кошти через два роки. Після
спливу двох років, відповідач позичені
кошти не повернув та запропонував
ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу, взяти
належну йому квартиру АДРЕСА_1, мовляв,
що рано чи пізно ця квартира належатиме
ОСОБА_1, оскільки він як син є його
прямим спадкоємцем. Так, позивач з
своєю родиною проживає в квартирі
АДРЕСА_1 вже понад 3 років, а оформити
право власності на неї не може, бо
фактично він за неї розрахувався п'ять
Позивач у судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутністю, позовні вимоги підтримує
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від позивача, ухвалив
слухати справу за відсутності
відповідача, що не з'явився, у порядку
заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позовних
вимог з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 27
липня 2006 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
позики, відповідно з яким відповідач
позичив у позивача грошові кошти в
розмірі 25 000 гривень для підтримки
фермерського господарства, та
зобов'язався повернути їх до 27.07.2008
Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 532, ЦК України,
зобов'язання повинно бути виконане
належним чином сторонами у
встановлений договором або законом
строк, у встановленому місці,
встановленим у договорі чином.
Вчасно повернути позичені кошти
відповідач не зміг, тому сторони дійшли
згоди щодо передачі належної
відповідачу квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 91,0 кв.м., житловою
площею 60,7 кв.м., що в цілому складається
з: коридору - І, коридору - 1, житлової - 2,
житлової - 3, житлової - 4, кухні - 5, ванної
- 6, туалету - 7, котельні - 8, житлової - 9, ?
частки підвалу літ. «а». Ця квартира
належала відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 17.09.1999
року серії АВВ № 097525, реєстровий № 4171.
Не маючи змоги повернути позичені
кошти, відповідач запропонував
позивачу в рахунок погашення боргу,
взяти належну йому квартиру, тим паче
позивач в ній приписаний, колись
проживав там та є його єдиним
Відповідно до ст.. 627 ЦК України:
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.
Таким чином, вже майже 6 років позивач
та його сім'я проживають в зазначеній
квартирі, сплачують комунальні
платежі, здійснюють поточні ремонти. За
цей час відповідач жодного разу не
намагався повернути у своє володіння
квартиру та ніяким чином не
перешкоджав позивачу в користуванні
У відповідності до ст. 600 ЦК України,
зобов'язання припиняється за згодою
сторін внаслідок передання боржником
кредиторові відступного (грошей,
іншого майна, тощо). Розмір, строки й
порядок передання відступного
встановлюється сторонами.
Передання відступного є одним із
способів припинення зобов'язання за
згодою сторін. В даному випадку сторони
дійшли згоди щодо того, що замість
виконання зобов'язання, тобто
повернення суми грошових коштів
переданих боржником позивачем, та які
становлять його зміст, боржник виконує
інші дії, а саме передає нерухоме майно
Аналізуючи положення статті, об'єктом
відступного може бути нерухоме майно.
Розмір відступного встановлюється
сторонами. Відступне має бути
оформлено договором, в якому
вказується розмір відступного, порядок
та строк його надання.
Відповідно до ст. 182 ЦК України, право
власності на нерухоме майно, перехід та
припинення підлягають державній
реєстрації, яка здійснюється
відповідним державним органом.
Проте, вказаним положенням не
передбачено можливості проведення
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно, яке передано у
якості відступного, тому суд вважає за
необхідним задовольнити позовні
вимоги позивача, тим самим захистити її
На підставі викладеного та керуючись
ст. 19 Конституції України, ст. ст. 181, 182,
526, 527, 530, 532, 533, 545, 600, 1049, 1052 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 209, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 91,0
кв.м., житловою площею 60,7 кв.м., що в
цілому складається з: коридору - І,
коридору - 1, житлової - 2, житлової - 3,
житлової - 4, кухні - 5, ванної - 6, туалету -
7, котельні - 8, житлової - 9, ? частки
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя