Справа № 639/1202/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова

в складі: головуючого - судді
Труханович В.В.

за участю секретаря -
Черненко К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ
«Харківський машинобудівельний завод
«Світло Шахтаря», 3-тя особи
Реєстраційна служба Харківського
міського управління юстиції
Харківської області, ОСОБА_2 про
поновлення порушеного права, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Жовтневого районного суду м. Харкова з
позовом ПАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря», 3-тя особи Реєстраційна
служба Харківського міського
управління юстиції Харківської
області, ОСОБА_2, в якому просила суд
поновити її порушене право шляхом
зобов'язання ПАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря» надати дозвіл на здійснення
реєстрації права власності на ім'я
ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що 24.12.2008
року між ОСОБА_2 та ВАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря» був укладений договір
іпотеки, предметом якого є квартира
АДРЕСА_1

Зазначена квартира була придбана в
період шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 11.02.2013 року за ОСОБА_1 було
визнано право власності на 1/2 частину
спірної квартири в порядку поділу
спільного майна подружжя.

Позивач зазначає, що їй було відмовлено
в державній реєстрації права власності
на вказану частину квартири, оскільки
на квартиру накладено обтяження, як на
предмет іпотеки.

Після цього, ОСОБА_1 звернулась до
відповідача з заявою про надання згоди
на реєстрацію права власності, але їй
було відмовлено, оскільки, на думку
відповідача, такий дозвіл порушить їх
права, як іпотекодержателя.

ОСОБА_1 вважає, що надання дозволу на
реєстрацію права власності не порушує
права ПАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря», так як вона є поручителем за
договором позики від 24.12.2008 року та несе
солідарний обов'язок за зобов'язаннями
ОСОБА_2

Оскільки ПАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря» перешкоджає ОСОБА_1 здійснити
реєстрацію права власності, що порушує
її права, остання і була змушена
звернутися до суду за захистом своїх
невизнаних, оспорюваних та порушених
прав.

27.02.2014 року представником
Реєстраційної служби ХМУЮ була надано
письмові пояснення, в яких зазначено,
що державний реєстратор відмовив
позивачу у проведенні державної
реєстрації права власності на частину
спірної квартири з дотриманням вимог
чинного законодавства, оскільки на
квартиру накладено обтяження, як на
предмет іпотеки, а дозвіл
іпотекодержателя був відсутній.

Представник позивача, ОСОБА_3, яка діє
на підставі довіреності від 13.10.2013 року,
в судовому засіданні заявлений позов
підтримала, просила суд його
задовольнити з підстав зазначених у
рішенні вище.

Представник відповідача, Кондратенко
Т.В., яка діє на підставі довіреності
від 07.05.2014 року, в судовому засіданні
проти позову заперечувала, просила суд
відмовити в його задоволенні, надала
суду письмові заперечення.

В письмових заперечення представник
посилається на те, що підставою для
відмови в державній реєстрації права
власності на частину спірної квартири
була наявність обтяження на підставі
іпотечного договору, а не відсутність
документу, підтверджуючого факт
надання згоди іпотекодержателем на
відчуження нерухомого майна, яке
перебуває в іпотеці.

Крім того, представник вказала, що
зобов'язання відповідача надати дозвіл
на здійснення реєстрації права
власності не передбачено способи
захисту права власності, передбаченими
ст.ст. 15,16 ЦК України.

Представник третьої особи
Реєстраційної служби ХМУЮ, Гімонова
К.Е., яка діє на підставі довіреності
від 05.02.2014 року в судовому засіданні
проти позову заперечувала.

Третя особа ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_6, яка діє на підставі договору
від 11.03.2014 року, в судовому засіданні
проти позову заперечували, просили суд
відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов обґрунтований
та підлягає задоволенню з наступних
обставин.

В судовому засіданні було встановлено,
що 18 грудня 2008 року між ВАТ
«Харківський машинобудівельний завод
«Світло Шахтаря» та ОСОБА_2 було
договір позики №2333. (а.с. 20)

Відповідно до п. 1,2 договору позики,
позикодавець зобов'язується передати
грошові кошти у розмірі 98 240 грн.
позичальнику, а позичальник
зобов'язується повернути грошові кошти
позикодавцю в повному обсязі до 01.01.2019
року, шляхом щомісячного утримання
позикодавцем із заробітної плати
позичальника по 819 грн.

Сторони погодили, що вони уклали
договір безвідсоткової позики.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку
ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

В забезпечення виконання зобов'язань
за договором позики, 18.12.2008 року між ВАТ
«Харківський машинобудівельний завод
«Світло Шахтаря» та ОСОБА_1 було
укладено договір поруки. (а.с. 21)

Відповідно до умов укладеного договору
поруки, ОСОБА_1 зобов'язалася на випадок
невиконання ОСОБА_2 зобов'язань щодо
вчасного повернення позики в сумі 98240
грн. за договором позики від 18.12.2008 року
на вимогу бухгалтерії ВАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря» сплачувати заборгованість.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у
разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 відповідають перед ПАТ
«Харківський машинобудівельний завод
«Світло Шахтаря» як солідарні
боржники, тобто ОСОБА_1 відповідає
перед ПАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря» у тому ж обсязі що і боржник.

24 грудня 2008 року між ВАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря» та ОСОБА_2 було укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_7, зареєстровано
в реєстрі за №4195. (а.с. 26-27)

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

В забезпечення виконання зобов'язань
за договором позики, 24.12.2008 року між
ОСОБА_2 та ВАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря» було укладено іпотечний
договір, який було посвідчено
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7,
зареєстровано в реєстрі за № 4199. (а.с.
22-25)

Відповідно до п. 2 іпотечного договору
цим договором забезпечується
виконання основного зобов'язання, що
виникло у ОСОБА_2 на підставі договору
позики від 18.12.2008 року, укладеного ним з
іпотекодержателем на суму 98 240 грн.

Згідно п. 3,6 іпотечного договору,
предмет іпотеки складає цілу квартиру
АДРЕСА_1 та сторони оцінили її вартість
у розмірі 113 125 грн.

За цим договором нотаріусом було
накладено заборону відчуження
предмета іпотеки, відповідно до п. 20
договору іпотеки.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України
«Про іпотеку», іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 11.02.2013 року за ОСОБА_1 було
визнано право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, як на майно, що є
об'єктом спільної власності подружжя.
(а.с. 5)

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 28.04.2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 було відхилено, заочне
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 11.02.2013 року було залишено
без змін.

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Так, 08.04.2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Реєстраційної служби ХМУЮ з заявою про
державну реєстрацію права власності.

29.04.2013 року державним реєстратором було
прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, оскільки було встановлено, що
на об'єкт нерухомого майна квартиру
АДРЕСА_1 встановлено обтяження №8328970 на
підставі іпотечного договору №4199. (а.с.
6)

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо заяву про державну реєстрацію
прав, пов'язаних з відчуженням
нерухомого майна, подано після
державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону.

У зв'язку з відмовою у реєстрації права
власності, 12.11.2013 року позивач
звернулася до Голови правління ПАТ
«Світло Шахтаря» з заявою про надання
згоди на реєстрацію права власності на
ім'я ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири
АДРЕСА_1 у м. Харкові, яка перебуває в
іпотеці. (а.с. 29)

21.11.2013 року позивачу було надано
відповідь ПАТ «Світло Шахтаря» про
відмову в задоволенні заяви, оскільки,
на їх думку, надаючи згоду на
реєстрацію права власності ОСОБА_1
підприємство створить для себе
негативні наслідки у вигляді зменшення
можливого розміру суми стягнення по
договору, так як ОСОБА_1 не є стороною
договору позики та не матиме перед
підприємством жодних зобов'язань в
подальшому.

Позивач, вважаючи дану відмову
порушенням її права власності,
звернулася до суду з позовом про
поновлення її порушеного права шляхом
зобов'язання ПАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря» надати дозвіл на здійснення
реєстрації права власності на ім'я
ОСОБА_1 на 1/2 частину спірної квартири.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч.1,2 ст. 23 Закону України
«Про іпотеку», у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Так, суд приходить до висновку, що у
разі переходу права власності на 1/2
частину предмета іпотеки від ОСОБА_2 до
ОСОБА_2, іпотека буде дійсною для
набувача нерухомого майна, тобто для
ОСОБА_1, та вона набуде статус
іпотекодавця і матиме всі його права і
нести всі його обов'язки за іпотечним
договором, а іпотекодержатель матиме
право, у разі невиконання або
неналежного виконання ОСОБА_2
основного зобов'язання, задовольнити
свої вимоги за шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, ОСОБА_1 є поручителем за
договором позики за зобов'язаннями
ОСОБА_2, а тому відповідає перед ПАТ
«Світло Шахтаря» у тому ж обсязі, що і
ОСОБА_2

Матеріли справи також містять довідки,
видані ПАТ «Світло Шахтаря», з яких
вбачається, що ОСОБА_2 станом на 19.02.2014
року працює у ПАТ «Світло Шахтаря» на
посаді фрезерувальника, а сума
заборгованості за договором позики
станом на 01.02.2014 року становить 48 281 грн.
(а.с. 18, 19)

Враховуючи наведене, вартість предмета
іпотеки та суму заборгованості, які
наведені в рішенні вище, суд робить
висновок, що реєстрація права
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 у м. Харкові за ОСОБА_1 ніяким
чином не порушить ані права
іпотекодержателя, ані права ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Заперечення відповідача щодо способу
захисту права власності ОСОБА_1 суд не
приймає до уваги у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відтак, у суду є всі підстави для
задоволення позову ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 31, 57-60, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК,
ст. 16, 182, 316, 317, 319, 321, 391, 553, 554, 655, 1046 ЦК
України, ст.ст. 1, 23, 33 Закону України
«Про іпотеку», ст. 24 «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря», 3-тя особи Реєстраційна
служба Харківського міського
управління юстиції Харківської
області, ОСОБА_2 про поновлення
порушеного права - задовольнити.

Поновити порушене право ОСОБА_1 шляхом
зобов'язання ПАТ «Харківський
машинобудівельний завод «Світло
Шахтаря» надати дозвіл на здійснення
реєстрації права власності на ім'я
ОСОБА_1 на ? частину квартири АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з дня отримання його копії.

Суддя
В.В. Труханович