Провадження № 2/734/34/14
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 червня 2014 року

Козелецький районний суд
Чернігівської областї, в складі:

головуючого - судді Бараненка С.М.,

при секретарі - Москалюк О.Є.

за участю сторін

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні залу
суду в смт. Козелець цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення майнової та моральної шкоди-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача про стягнення майнової
та моральної шкоди, мотивуючи позов
тим, що він у 2008 році досяг згоди з
відповідачем про продаж позивачеві
земельної ділянки 0,025 га. З загальної
площі земельної ділянки на якій
розташований належний на праві
власності відповідачу будинок АДРЕСА_1.
Сприймаючи досягнуті домовленості, як
реальні позивач зі свого боку виконав
зі свого боку усі взяті на себе
зобов"язання за домовленістю. В 2012 році
позивачу стало відомо, що відповідач не
була і не є власницею земельної
ділянки, що йому продала. Мирно
врегулювати спір вона не хотіла і тоді
позивач звернувся до суду з позовом і
згідно судового рішення з відповідача
було стягнуто 31250 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні зменшив позовні вимоги, а
саме вони відмовляються від позовних
вимог вказаних в позові під номерами 2,3
та 4, в іншій частині позов підтримують
в повному обсязі і до викладеного в
позовній заяві додав, що відповідач
витратив певні кошти на облаштування
земельної ділянки, але відповідач
ввела позивача в оману і не будучи
власником продала йому земельну
ділянку. Також позивачу зі сторони
відповідача було завдано моральної
шкоди, адже він потратив на обладнання
земельної ділянки певні кошти, які йому
по цей час не повернуті.

Позивач в судовому засіданні підтримав
зменшені позовні вимоги в повному
обсязі і пояснив суду, що більше року
його туди не пускають, все відключено.

Відповідач в судовому засіданні
зменшені позовні вимоги не визнала в
повному обсязі і пояснила суду, що
присуджені судом кошти вона буде
сплачувати позивачу, а все інше вона
його не просила робити, нехай все
забирає, йому ніхто не заважає. Перший
раз вони зустрілись з позивачем в липні
місяці 2008 року, їх познайомила ОСОБА_3
Шифер він купував за мої кошти, нехай
його забирає. Вона йому земельну
ділянку не продавала, вона не
приватизована, відповідачу вона про це
говорила, він в подальшому вказану
земельну ділянку також не
приватизував. Позивач хоче забрати в
неї все разом з будинком.

Заслухавши учасників процесу,
показання свідків, дослідивши
матеріали справи та розглянувши справу
в межах позовних вимог, суд прийшов до
висновку що позов не підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому
засіданні дав показання, що він весною
2008 року десь в травні місяці за 67 тис.
гривень продав позивачу будиночок на
колесах, тобто цей будиночок мжна
ставити де завгодно, потрібно тільки
перетягувати якимось транспортом.
Позивач сказав, що він поставить цей
будиночок десь в Чернігівській
області.

Свідок ОСОБА_3 в судовому
засіданні дала показання, що десь в
липні місяці 2008 року, вона точно
пам"ятає, що вже був розгар літа, вона
познайомила позивача з відповідачем.
Позивач шукав кусочок землі, щоб
поставити будиночок для риболовлі.
Вона пам"ятає, що вже на той час позивач
говорив, що будиночок в нього вже є.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ч.1 ЦПК України - суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.. 316 ч.1 ЦК України -
Правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно
до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ст.. 376 ЦК України -

1. Житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

2. Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Згідно ст.. 90 ЗК України - Власники
земельних ділянок мають право:

а) продавати або іншим шляхом
відчужувати земельну ділянку,
передавати її в оренду, заставу,
спадщину;

б) самостійно господарювати на землі;

в) власності на посіви і насадження
сільськогосподарських та інших
культур, на вироблену продукцію;

г) використовувати у встановленому
порядку для власних потреб наявні на
земельній ділянці загальнопоширені
корисні копалини, торф, лісові
насадження, водні об'єкти, а також інші
корисні властивості землі;

ґ) на відшкодування збитків у випадках,
передбачених законом;

д) споруджувати жилі будинки, виробничі
та інші будівлі і споруди.

2. Порушені права власників земельних
ділянок підлягають відновленню в
порядку, встановленому законом.

В судовому засіданні було
встановлено, що позивач ніколи не був
власником частини земельної ділянки
площею 0,025 га по АДРЕСА_1. Також ніколи
не був і не є власником вказаної
земельної ділянки позивач і тому всі
будівельні роботи по облаштуванню
земельної ділянки він вчиняв на
власний розсуд та ризик без будь-яких
на те правових підстав.

Суд критично відноситься до акта
від 21 листопада 2013 року, так-як даний
акт не може слугувати достатнім
доказом, що позивач не може забрати
своє майно з земельної ділянки по
АДРЕСА_1. Крім того в даному акті не
вказано, що конкретно відповідач
здійснює якісь перешкоди позивачу.

До того ж позивачем не було
надано суду жодного доказу, що
відповідач чинить йому перешкоди в
користуванні та розпорядженні його
майном, натомість відповідач в
судовому засіданні пояснила, що вона
ніяких перешкод в розпорядженні своїм
майном, позивачу не чинить і він може
забрати його коли завгодно і що все на
земельний ділянці позивач робив на
власний розсуд. Даний факт жодним
доказом зі сторони позивача не був
спростований.

Аналізуючи в сукупності вище
викладене, суд остаточно приходить до
висновку, що позов в частині
задоволення позовних вимог про
стягнення майнової шкоди з відповідача
не підлягає задоволенню в повному
обсязі і у зв"язку з цим також не
підлягає задоволенню позовна вимога
про стягнення моральної шкоди.

Судові витрати по справі необхідно
вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України.

Враховуючи вищевикладеним та
керуючись ст. 316,376 ЦК України , ст.. 90 ЗК
України ст.ст. 88, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення майнової та моральної
шкоди - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Козелецький
районний суд до апеляційного суду
Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:
С.М.
Бараненко