Справа № 2-5390/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Солом`янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Панченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом

ОСОБА_1 до Київської міської ради ,
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до Київської міської
ради у якій просить встановити факт, що
він проживав з ОСОБА_3, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім`єю з 1980 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову вказує на
те, що ОСОБА_3 з 1980 року постійно
проживав з його матір`ю ОСОБА_4 однією
сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала останній на праві
приватної власності. За твердженнями
позивача , викладеними у позові, у 1980
році він повернувся із строкової
військової служби та з цього часу
проживав у вказаній вище квартирі
разом з матір`ю та ОСОБА_3, зякими вели
спільне господарство та мали єдиний
бюджет, проводили дозвілля. 30.01.1995 року
ОСОБА_3 було складено заповіт
відповідно до якого він заповідав
належну йому квартиру АДРЕСА_3, на його
ім`я та ім`я матері ОСОБА_4 в рівних
долях.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати
позивача та як зазначає позивач вони з
ОСОБА_3 проживали у двох однією сім`єю.

В підтвердження спільного
проживання позивач послався на лист
Територіального центру обслуговування
населення Солом`янського району
м.Києва, акти складені ВСП
«Батиївський» від 28 серпня 2013 року.

Заява мотивована тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер та після його
смерті відкрилась спадщина до складу
якої увійшла квартира АДРЕСА_3.

Оскільки за життя ОСОБА_3 було
складено новий заповіт на ім`я ОСОБА_2,
яка не зверталась після смерті
останнього із заявою про прийняття
спадщини та є такою, що спадщину не
прийняла, позивач просить встановити
факт проживання з померлим ОСОБА_3
однією сім`ю з 2003 року по час відкриття
спадщини, оскільки він є таким, прийняв
спадщину.

В ході розгляду справи позивач
змінив позовні вимоги заявивши їх до
відповідача ОСОБА_2 на користь якої
було померлим зроблено розпорядження
щодо свого майна на випадок смерті.

Відповідач ОСОБА_2 , яка
неодноразово повідомлялась судом про
день, місце та час судового розгляду, в
судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч.5 ст.174 ЦПК України
судова повістка разом із розпискою, а у
випадках встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур`єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. У разі ненадання
особами, які беруть участь у справі,
інформації щодо їх адреси, судова
повістка надсилається фізичним особам,
які не мають статусу підприємців за
адресою їх проживання чи іншою особо,
яка бере участь у справі. У разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі, інформації щодо їх адреси,
судова повістка надсилається фізичним
особам, які не мають статуту
підприємців за адресою їх проживання
чи місця перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Статтею 77 ЦПК України
передбачений обов`язок сторони та
інших осіб, які беруть участь у справі
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання ( перебування,
місцезнаходження) або
місцезнаходження під час провадження
справи. У разі відсутності заяви про
зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть, якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Отже, зважаючи на те, що в силу ст.77
ЦПК України відповідач є такою, що
повідомлена належним чином про місце,
день та час судового розгляду, судом
ухвалено про розгляд справи у
відсутність відповідача.

Представник відповідача
-Київської міської ради в судовому
засіданні проти позову заперечувала на
підставі поданих через канцелярію суду
заперечень проти позову з підстав
наявності заповіту на ім`я ОСОБА_2 , в
силу чого встановлення факту
проживання ОСОБА_1 з померлим однією
сім`єю не створить юридичних наслідків.
В подальшому, представник відповідача
в судове засідання не з`явився, будучи
повідомленим належним чином у зв`язку
із чим судом ухвалено про проведення
розгляду справи у відсутність
представника ради.

Вислухавши пояснення позивача та
його представника, представника
Київської міської ради, заслухавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер
ОСОБА_3, якому на праві власності
належала квартира АДРЕСА_3.

ОСОБА_3 за життя 13.01.1995 року був
складений заповіт , посвідчений
державним нотаріусом Дев»ятої
Київської державної нотаріальної
контори Бочковою Е.Г. , зареєстрований у
реєстрів № 6с-181 відповідно до якого він
все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1
та його матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як свідчать матеріали справи, в
подальшому ОСОБА_3 була змінена воля
щодо розпорядження майном та складено
заповіт на ім`я ОСОБА_2, який
посвідчений державним нотаріусом
Дев»ятої Київської державної
нотаріальної контори Бодак О.М.,
зареєстрований у реєстрі за № 1- 705.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина до складу якої увійшла ,
належна на праві власності померлому
квартира АДРЕСА_3.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 на ім.»я якої складено
заповіт із заявою про прийняття
спадщини за заповітом після смерті
ОСОБА_3 не зверталась, про що вказує
відсутність поданої заяви в матеріалах
спадкової справи.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти ії.

Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_2 не
звернулась в установлений законом
строк із заявою про прийняття спадщини
після смерті заповідача, вона є такою,
що спадщину не прийняла.

Відповідно до ч.ч.2,3 статті 1223 ЦК
України у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від ії прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК
України у четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали із спадкодавцем однією
сім`єю не менше ніж як п»ять років до
часу відкриття спадщини.

Звертаючись до суду з даним позов,
ОСОБА_1 вказує, що проживав з померлим
однією сім»єю понад п»ять років до часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2,4 статті 3 СК
України сім`ю складають особи, які
спільно проживають, пов`язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов`язки. Сім`я створюється на
підставі шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом в
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.

Згідно з ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до листа від 12.08.2013
року №310 виданого Територіальним
центром соціального обслуговування
населення Солом»янського району
м.Києва вбачається , що померлий ОСОБА_3,
інвалід 1 групи, зареєстрований АДРЕСА_3
, фактично проживаючий АДРЕСА_1 разом із
сином своєї дружини ОСОБА_4 -позивачем
по справі, перебував на обліку в центрі
з 22.05.1995 року по 24.11.2010 року.

Матеріали справи свідчать , що
квартира АДРЕСА_1 на праві власності
померлій ОСОБА_4, матері позивача, що
підтверджується довідкою від 20.04.2012
року , виданою ВСП « Батиївський».

Відповідно до складених актів ВСП
« Батиївський» від 28 серпня 2013 року за
участю мешканців вищевказаного
будинку ОСОБА_7 проживаючої у квартирі
№ 10, ОСОБА_8, кв.№ 14, ОСОБА_9, АДРЕСА_10,
ОСОБА_10, квартира № 1 , ОСОБА_11, квартира
№ 2 , вбачається, що з 1980 року по 28.11.2010
року ОСОБА_3 проживав однією сім»єю з
ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1

Допитані в ході судового розгляду
свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
підтвердили факт проживання померлого
однією сім»єю з позивачем.

Зокрема, свідок ОСОБА_11, яка є
сусідкою позивача вказала, що померлий
ОСОБА_3 з 1979 року проживав разом з
матір»ю позивача без реєстрації шлюбу
однією сім»єю, а також з ними проживав і
позивач, підтвердила ведення ними
спільного господарства. За
твердженнями свідка ОСОБА_11 дані факти
їй відомі, оскільки вона була вхожа в
помешкання позивача .

Свідок ОСОБА_12, яка є подругою
матері позивача , надала суду
аналогічні пояснення ,що вказані вище
стосовно характеру проживання ОСОБА_3
разом з його матір»ю та позивачем.
Вказала, що позивач здійснював
поховання ОСОБА_3 за власний кошт.

Такі покази свідка узгоджуються з
довідкою виданою «Спецкомбінатом
Північне кладовище» від 14.10.2024 року
щодо поховання ОСОБА_3, де вказано ,що
померлий є відчимом позивача.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 які є
знайомими позивача також підтвердили
суду факт постійного проживання
позивача з померлим.

Таким чином, встановлені судом
обставини, підтверджують спільне
проживання позивача з померлим на
протязі п»яти років до часу відкриття
спадщини.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 спадщину
після померлого не прийняла, а позивач
є особою, що проживав із спадкодавцем
на час відкриття спадщини однією
сім»єю більш ніж п»ять років, він має
право на спадкування за законом після
смерті померлого, незважаючи на
наявність складеного заповіту.

Отже , оцінюючи докази у відповідності
до ст.212 ЦПК України, виходячи із
внутрішнього переконання, зважаючи на
те, що в ході судового розгляду
встановлено наявність усіх ознак в
сукупності, що дають суду підстави для
встановлення факту постійного
проживання з померлим ОСОБА_3 , суд
вважає, що позов є обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.1233,1264,1268,1269 ЦК україни, ст.3 СК
України, ст.ст.10,57-60,209,212-215,294 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської
ради , ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім`єю
задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 однією сім`єю з 2003 року по час
відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його оголошення. Особи,які брали участі
у справі, але не були присутні під час
проголошення рішення, мають право на
його оскарження протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя: