Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 280/2661/13-ц
Провадження № 2/280/77/14
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2014 року
м.Коростишів

Коростишівський районний суд
Житомирської області у складі:

головуючої судді Янчук В.В.

при секретарі - Кумечко С.М.

за участі представника позивача -
відповідача ОСОБА_2

відповідача - позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Коростишеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про припинення права на частку у
спільному майні у зв'язку із сплатою
грошової компенсації та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
припинення права на частку у спільному
майні у зв'язку із сплатою грошової
компенсації, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року позивач ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про припинення
права на частку в спільному майні у
зв'язку з сплатою грошової компенсації.
В обґрунтування позовних вимог
позивач вказала, що згідно з рішенням
Коростишівського районного суду від 28
січня 2013 року та рішенням
апеляційного суду Житомирської
області від 08 квітня 2013 року визнано за
позивачем та відповідачем право
власності на ? частину автомобіля
марки «FAW» , 2007 року випуску, державний
номер НОМЕР_1. Як до розгляду справи про
поділ майна так і по даний час ОСОБА_3,
одноособово користується спільним
майном, використовує його для
отримання прибутку, позивач в свою
чергу доступу до майна не має. Для
вирішення питання в позасудовому
порядку позивач запропонувала
відповідачу сплатити їй добровільно
вартість її частки автомобіля , так як
річ є неподільною. Дану вимогу ОСОБА_3
залишив без відповіді та задоволення.
Оскільки спір не вирішено в
позасудовому порядку позивач ініціює
позов в порядку ст. 365 ЦК України щодо
припинення частки відповідача у
спільному майні у зв'язку зі сплатою
грошової компенсації в сумі 21485 грн .
Вартість автомобіля була визначена за
погодженням сторін при розгляді
попередньої цивільної справи
висновком авто- товарознавчої
експертизи за № 426/12.12 від 18.12.2012 року,
яка сторонами визнана та не оспорена і
вартість автомобіля визначена в сумі
42970 грн., а отже ? частка становить 21485
грн.

Позивач просила припинити право
власності ОСОБА_3 на 1/2 частину
автомобіля марки «FAW», 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1 у
зв'язку із сплатою грошової
компенсації. Зобов'язати ОСОБА_3
передати ОСОБА_4 автомобіль марки «FAW»,
2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1
у володіння в технічно справному стані
та в повній комплектації відповідно
до даної моделі визначеної заводом
виробником, та стягнути понесені
судові витрати.

В січні 2014 року відповідач ОСОБА_3 подав
зустрічний позов до позивача за
первісним позовом ОСОБА_4 про
припинення права на частку у спільному
майні у зв'язку із сплатою грошової
компенсації.

В обґрунтування позовних вимог
відповідач - позивач ОСОБА_3 вказав, що
ОСОБА_4 приховала той факт, що
автомобіль «FAW» д.н. НОМЕР_1 був
придбаний шляхом укладення ним
03.12.2007року кредитного договору №
014/7624/73/12599 з банком ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль « на загальну суму 73400 грн.
Під час розгляду цивільної справи №
611/1140/12 у 2012 році Коростишівським
райсудом за подібною позовною заявою
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного
нажитого майна, була проведена
судово-товарознавча експертиза даного
автомобіля і була встановлена його
вартість, яка складала 42970 грн. Після
розірвання шлюбу з 23.09.2011 року і до
повного погашення кредиту ОСОБА_4 не
сплачувала грошових коштів на
погашення кредиту. В свою чергу ОСОБА_3
одноособово сплатив кошти за
кредитним договором після розірвання
шлюбу з 23.09.2011 року - 16377 грн, так і до
повного погашення кредиту у 2013 році 10534
грн., а пому ОСОБА_4 слід виплатити лише
8302 грн. Відповідно до положення ч. 4, 5
ст. 71 СК України ОСОБА_3 не дає своєї
згоди на отримання грошової
компенсації. Оскільки ОСОБА_4 після
розірвання шлюбу не сплачувала
грошових коштів, не доглядала спільне
майно, не утримувала його у належному
стані , не проводила ремонт та технічне
обслуговування, частка її у спільному
майні має становити 8302 грн.

В ході розгляду справи відповідач
-позивач ОСОБА_3 неодноразово уточнював
та збільшував позовні вимоги ( а.с. 53-56,
82-85) додатково вказавши, що у вересні 2013
року ним було проведено ремонт двигуна
автомобіля. ОСОБА_4 відмовилась
сплачувати ремонт, а всі витрати він
поніс самостійно. Загальна вартість
виконаних робіт по ремонту двигуна
становить 7660 грн., половина із
зазначеної суми - 3830 грн та відповідно
ще повинно бути зменшено розмір частки
ОСОБА_4 у частці спільного майна , що
складається 8302 грн - 3830 грн та дорівнює
4472 грн. Отже остаточна вартість частки
ОСОБА_4 у спільному нажитому майні
становить 4472 грн, яку згоден сплатити
ОСОБА_3 у добровільному порядку ОСОБА_4

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3
просив суд зменшити частку ОСОБА_4 у
спільному майні до розміру 4472 грн,
припинити її частку у спільному майні
у зв'язку з сплатою грошової
компенсації у розмірі 4472 грн та
стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача - відповідача ОСОБА_2, а в
судовому засіданні позивач
-відповідач ОСОБА_4 28.03.2014 року, первісні
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі, з підстав викладених в позовній
заяві. Додатково суду пояснили, що
кожному на підставі рішень суду
належить по ? частині автомобіля «FAW»,
спільне використання якого є
неможливим, оскільки ОСОБА_3
автомобіль для користування не надає,
використовується одноособово.
Оскільки автомобілем не користувалась
, то і не надавала кошти на його ремонт
та обслуговування, крім того ОСОБА_3 не
належно здійснював догляд за
автомобілем, в зв'язку чим останній
здійснював його ремонт. Вона
пропонувала відповідачу сплатити їй
кошти за її частку, однак останній
відмовлявся. Автомобіль вона має намір
продати, а кошти використати для
лікування хворої дитини. В задоволенні
зустрічного позову просили відмовити.

В судовому засіданні відповідач-
позивача ОСОБА_3( 28.03.2014р та 13.05.2014) та
його представник ОСОБА_6 ( в судовому
засіданні 04.03.2014р.) в задоволенні
первісних позовних вимог просили
відмовити, та задовольнити зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_3 Додатково суду
пояснили, що після розірвання шлюбу
ОСОБА_3 доплатив кредит за автомобіль
близько 29000 грн , проводив та оплачував
його ремонті роботи в сумі 7660 грн., а
тому частка ОСОБА_4 має бути зменшена до
1/5 від ? що в грошовому еквіваленті
складає 4472 грн. ОСОБА_3 вказав, що після
розірвання шлюбу він один користується
автомобілем, а оскільки він після
розірвання шлюбу доплатив кредитні
кошти та проводив ремонтні роботи, то
автомобіль повинен бути залишеним
йому, а також підтвердив, що двічі до
нього зверталась ОСОБА_4 для надання їй
автомобіля для перевезення речей,
однак він відмовив в зв'язку з тим, що
остання не має посвідчення водія.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши надані докази, на засадах
змагальності та в межах позовних вимог,
суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який розірвано за рішенням суду 23.11.2011
року. У період шлюбу сторони придбали
автомобіль марки «FAW» , 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, який
був оформлений на ім'я ОСОБА_3

Рішенням Коростишівського районного
суду Житомирської області від 28.01.2013
року та рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 08.04.2013 року
було поділено майно, набуте
сторонами у шлюбі, та визнано за кожним
право власності на 1/2 частину вказаного
вище автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1) частка є незначною і не може
бути виділена в натурі; 2) річ є
неподільною; 3) спільне володіння і
користування майном є неможливим; 4)
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Згідно ч.2 ст. 365 ЦК України суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Із змісту зазначеної норми закону
випливає, що припинення права особи на
частку в спільному майні допускається
за наявності будь-якого з передбачених
пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК
України випадку, але лише в тому разі,
коли таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може
бути завдана співвласнику, вирішується
в кожному конкретному випадку з
урахуванням обставин справи та
особливостей об'єкта, який є спільним
майном.

Судом встановлено, що
позивач-відповідач ОСОБА_4 та
відповідач- позивач А.Б. в рівних
частинах є власниками автомобіля
марки «FAW» , 2007 року випуску, державний
номер НОМЕР_1; шлюб між сторонами
розірваний; спільне користування
автомобілем через неприязні стосунки
сторін є неможливим; автомобіль є
неподільним і частки сторін не можуть
бути виділені в натурі.

Також ОСОБА_3 підтвердив, що він не є
приватним підприємцем, будь - яких
належних та допустимих доказів щодо
використання автомобіля для отримання
прибутку, а також що автомобіль є його
єдиним видом доходів останнім надано
не було, позивач-відповідач ОСОБА_4 має
намір використати даний автомобіль, з
метою його продажу та отриманням
коштів для лікування хворої дитини, що
буде відповідати її інтересам та
інтересам дитини, яка проживає з
матір'ю та не завдасть істотної шкоди
інтересам відповідача - позивача
ОСОБА_3 у разі припинення за ним права
власності на ? частину спірного
автомобіля.

Сторони в судовому засіданні
підтвердили, що вартість автомобіля
марки «FAW» , 2007 року випуску, державний
номер НОМЕР_1 становить 42970 грн. згідно
висновку судової авто- товарознавчої
експертизи № 42612 від 18.12.2012 року , яка
була предметом розгляду цивільної
справи № 611/1140/12 про поділ майна
подружжя.

Законодавцем відповідно до вимог ст. 365
ЦК України не передбачено згоди особи,
право якої на частку у спільному майні
припиняється, на отримання компенсації
за його частку. Суд постановляє рішення
про припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Грошові кошти в рахунок вартості ?
частки відповідача-позивача ОСОБА_3 в
спірному автомобілі внесені
позивачем-відповідачем ОСОБА_4 в сумі
-21485 грн ( а.с. 45) на депозитний рахунок
ТУ ДСА у Житомирській області.

ОСОБА_3 таким право не скористався,
грошові кошти на депозитний рахунок
вніс не в повному обсязі , а лише в сумі
4472 грн ( а.с. 76).

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3
посилається на застосування норм
матеріального права при розгляді справ
про поділ майна, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя ( ст. 61-63,
ст. 71 СК України), однак з такими
доводами суд не погоджується, оскільки
сторони не є подружжям, шлюб між ними
припинений в 2011 році, сторони
звернулись з позовом про припинення
права на частку в спільному майні, у
зв'язку з із сплатою грошової
компенсації і до даних правовідносин
суд застосовує положення ст. 365 ЦК
України. Крім того, судами першої та
апеляційної інстанції розглядалась
справа про поділ майна подружжя та за
судовим рішенням вирішено питання
щодо поділу майна , визнано право
власності сторін по ? частині
автомобіля марки «FAW». Рішення суду
набрали законної сили, сторонами не
оскаржені. З позовом про стягнення
частини кредитних коштів, які внесені
ОСОБА_3 після розірвання шлюбу до
повного виконання кредитних
зобов'язань, а також про відшкодування
частини коштів за ремонт автомобіля
останній не звертався. Суд не приймає
до уваги акт виконаних робіт №
від 30.09.2013 року щодо ремонту автомобіля
на суму 7660 грн, оскільки він не є
належним доказом в розумінні глави 5
ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог ст.
ст. 57-60 ЦПК України.

Крім того, згідно зі ст.16 ЦК України
позивач звертаючись до суду з позовом
(за первісним чи зустрічним) за власним
розсудом обирає спосіб захисту та в
силу ст.10 ЦПК України зобов'язаний
довести правову та фактичну підставу
своїх вимог.

Отже, судом було вжито всіх
процесуальних заходів з метою
реалізації сторонами своїх прав та
виконання обов'язків, а тому суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги за первісним позовом ОСОБА_4 є
такими, що знайшли своє підтвердження в
ході розгляду справи та підтверджені
належними доказами, а вимоги за
зустрічним позовом є такими, що не
підлягають до задоволення з
вищевикладених мотивів, що є наслідком
відмови в їх задоволенні.

Оскільки суд, прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог за
первісним позовом , то відповідно до
ст. 88 ЦПК України з відповідача
-позивача ОСОБА_3 підлягають до
стягнення понесені та документально
підтверджені судові витрати.

З вищевказаних доводів підстав для
стягнення судових витрат понесених
відповідачем-позивачаем ОСОБА_3
відповідно до ст. 88 ЦПК України суд не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 -61, 212 - 215 ЦПК
України, ст. 365 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Первісні позовні вимоги ОСОБА_4
задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2
частину автомобіля марки «FAW», 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1 у
зв'язку із сплатою грошової
компенсації.

Виплатити ОСОБА_3 з депозитного рахунку
суду (грошові кошти внесені ОСОБА_4 по
квитанції № 3633.292.1 від 11.12.2013 року,
отримувач - ТУ ДСА в Житомирській
області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у
Житомирській області , МФО - 811039, р/р -
1562) вартість 1/2 автомобіля марки
«FAW», 2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_1 в сумі 21 485 грн. 00 коп.

Зобов'язати ОСОБА_3 передати ОСОБА_4
автомобіль марки «FAW», 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1 у володіння в
технічно- справному стані та в повній
комплектації відповідно до даної
моделі визначеної заводом виробником.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН №
НОМЕР_4 на користь ОСОБА_4 понесені
судові витрати в сум 458 грн 80 коп.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права
на частку у спільному майні у зв'язку
із сплатою грошової компенсації -
відмовити.

Повернути ОСОБА_3 з депозитного рахунку
суду (грошові кошти внесені ОСОБА_3
20.02.2014 року по квитанції № 3288.115.3 від
20.02.2014 року, отримувач - ТУ ДСА в
Житомирській області, банк одержувача -
ГУ ДКСУ у Житомирській області , МФО -
811039, р/р - 1562) в сумі 4472 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Коростишівський
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги у 10-ти денний строк
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча
В.В.Янчук.