У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Суворовського
районного суду

м. Одеси від 27 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
15 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: орган
опіки та піклування Суворівської
районної адміністрації Одеської
міської ради, Перший відділ РАЦС
Суворівського району Одеської області
міського управління юстиції, про
позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом про позбавлення батьківських
прав її батька ОСОБА_3, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що її батьки - ОСОБА_3 і
ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 17 січня 1997
року по 20 березня 2001 рік, у якому
народилися дочки-близнюки: ОСОБА_2 і
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення
батьків ОСОБА_2 залишилася проживати
разом з матір'ю, яка до теперішнього
часу утримує її, дбає про її здоров'я та
освіту. ОСОБА_3 самоусунувся від
виконання батьківських обов'язків, не
спілкується з нею, не цікавиться її
здоров'ям та розвитком, а спроби
налагодити стосунки з батьком
позитивних результатів не дали, у
зв'язку з чим позивачка звернулася до
органу опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради з письмовою
заявою про позбавлення батька
батьківських прав. Орган опіки та
піклування в своєму висновку вважав
доцільним позбавити батьківських прав
відповідача, тому просила позов
задовольнити.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 27 лютого

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
15 квітня 2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у
задоволенні позову про позбавлення
ОСОБА_3 батьківських прав відповідно до
вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України з
урахуванням роз'яснень, наведених у п.
п. 15, 16 постанови пленуму Верховного
Суду України від 30 березня 2007 року № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
оскільки належних доказів на
підтвердження ухилення відповідача
від виконання своїх батьківських
обов'язав не надано; позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на батьків.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
орган опіки та піклування Суворівської
районної адміністрації Одеської
міської ради, Перший відділ РАЦС
Суворівського району Одеської області
міського управління юстиції, про
позбавлення батьківських прав.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік