Справа № 500/2772/14-ц
Провадження № 2/500/1683/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Грубіян Л.І.

при секретарі - Зубенко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 17.10.2008 року відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, актовий запис № 552,
мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні
стосунки не склалися з огляду на
протилежні погляди на сімейне життя, в
зв'язку з чим їх сім'я фактично
розпалася, вони разом не проживають та
сумісного господарства не ведуть,
поновляти сімейні стосунки не можливо.
Дітей від шлюбу немає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, однак направила до суду
заяву, в якій зазначила, що визнає
позовні вимоги та просить суд
розглянути справу за її відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, та
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони знаходяться в зареєстрованому
шлюбі з 17.10.2008 року, що підтверджено
свідоцтвом про шлюб виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, актовий запис № 552,
від шлюбу дітей немає.

Сторони більше року як припинили
шлюбні стосунки та ведення спільного
господарства, тому на даний час шлюб
між ними носить виключно формальний
характер. Сторони будь-яких мір для
примирення не приймають, посилаючись
на недоцільність збереження шлюбу.

Зважаючи на чітку та однозначну
позицію сторін в даній справі, суд
вважає, що надання сторонам терміну на
примирення носило б формальний
характер та лише призвело б до
затягування розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Статтею ст.56 СК України передбачено, що
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше сумісне
проживання подружжя та збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, які мають
істотне значення.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Оскільки сторони однією сім'єю не
проживають, поновити шлюбно-сімейні
стосунки наміру не мають, подальше
сумісне проживання сторін і збереження
шлюбу є неможливим та суперечить
інтересам позивача, суд вважає за
можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК
України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
зареєстрований 17.10.2008 року відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, актовий запис № 552.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Л. І. Грубіян