Справа № 578/204/14-ц
провадження № 2/578/95/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2014 року Краснопільський
районний суд Сумської області в складі
головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин
А.В.

представника відповідача ОСОБА_1

за позовною заявою ОСОБА_2

до Краснопільської районної ради
Сумської області

про визначення вартості вилученого
рухомого та нерухомого майна, визнання
права на компенсацію та виплату
грошової суми за вилучене майно,-

ВСТАНОВИВ

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з зазначеним позовом, який в
подальшому уточнила, посилаючись на ст.
55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, ч. 5 1268,
п. 4 Прикінцевих положень ЦК України, ст.
121 Земельного кодексу України, ст. 3, 4, 6, 7
Закону України «Про реабілітацію
жертв політичних репресій на Україні»,
п. 29 Положення про порядок виплати
грошової компенсації, повернення майна
або відшкодування його вартості
реабілітованим громадянам або їхнім
спадкоємцям, просила суд:

1. Зобов'язати Краснопільську районну
Раду Сумської області:

- визначити та розрахувати вартість
будівель і споруд, що були вилучені у
сім'ї ОСОБА_4 відповідно архівних даних
за діючими на день розгляду позову
оцінними нормами державного
обов'язкового страхування з
урахуванням їх зносу на день вилучення;

- визначити та розрахувати вартість
худоби, птиці, сільськогосподарської
продукції, що були вилучені у сім'ї
ОСОБА_4 відповідно архівних даних за
закупівельними цінами, що діють на
момент розгляду позову;

- визнати та розрахувати вартість
іншого майна за середніми , що діють в
районі /місті/ на момент розгляду заяви,
з урахуванням його зносу на день
вилучення.

2. Визнати за ОСОБА_2 право на
компенсацію та виплату грошової суми
за вилучене рухоме та нерухоме майно у
сім'ї ОСОБА_4 та передати останній
земельну ділянку у Сумській області з
земель державної чи комунальної
власності у розмірах, що було вилучено
у сім'ї ОСОБА_4.

Вимоги обґрунтовані тим, що позивач
народилася в 1937 році у спецпоселенні
селі Бурачиха Няндомського району
Архангельської області в сім'ї ОСОБА_4
та ОСОБА_5, діда ОСОБА_6, яку у 1930 році
рішенням органів влади розкуркулено та
виселено на спец поселення, де вона
проживала до 1948 року. Згідно архівної
справи сім'ї ОСОБА_4 належало 5 житлових
будинків, 9 кам'яних льохів, 3 комори, 3
млина, шинок, сільськогосподарський
інвентар, скот та птиця, 8,5 десятин
присадибної землі та 50 десятин землі
сільськогосподарського призначення в
с. Осоївка, у м. Суми майно та будинок з
прибудинковими будівлями, фруктовий
сад, що оцінено у 89 000 карбованців.
Позивач є єдиною спадкоємицею
репресованих у 1930 р. розкуркулених її
діда ОСОБА_6, батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_7,
на її думку розповсюджується Закон
України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні», тому
має право на відшкодування вартості
вилученого майна, на отримання
компенсації за конфісковане майно її
сім'ї. З рішенням Комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
Краснопільської районної Ради
Сумської області (далі по тексту -
Комісія) від 21 листопада 2013 року, яким
їй призначено до виплати 112, 50 грн.
компенсації за майно що не збереглося
на час розгляду заяви спадкоємиці не
згодна, оскільки не зрозуміло за яке
саме майно і виходячи з яких
розрахунків, що і змусило звернутися за
захистом своїх прав до суду.

Позивач в судове засідання не
прибула, до суду надійшла заява про
підтримання позовних вимог та розгляд
справи за її відсутності через похилий
вік та брак коштів для проїзду /ас. 89/.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення позову, до суду подав
письмові заперечення /ас. 45 - 47/, за
змістом яких позов є необґрунтованим.
Відповідно до архівних матеріалів
будівлі не збереглися, відсутні
відомості щодо переліку майна, яке
увійшло до складу конфіскованого,
незважаючи на те, що загальна сума
визначена 89 тис. крб. у цінах 1929 року;
земля, що була у користуванні сім'ї
ОСОБА_4 на час репресій знаходилася у
власності держави.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши наявні в справі
письмові докази, суд приходить до
наступного.

Статтею 55 Конституції України
закріплено право кожного на звернення
до суду за захистом своїх прав і свобод.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

В судових засіданнях встановлено, що
відповідно до витягу з протоколу № 2/78 -
засідання Президії Миропільського РВК
23 березня 1929 року п. 12 слухалось питання
Про висилку за терени району гр-на с.
Осоївка ОСОБА_4, за змістом якого
ОСОБА_6 - виходець з зажиточних селян с.
Осоївки, який утримував вільний шинок,
що давало можливість закупати земельні
наділи у бідняків до 50 дес., придбання
3-з вітряних мельниць та просушку. На
сучасний момент ОСОБА_4 мав 5 будинків, 9
кам'яних підвалів, 3 комори і іншого
майна на суму до 89 тисяч карбованців.
Крім того, придбав в м. Суми в 1928 р.
будинок за 12.000 крб.; президія
Райвиконкому ухвалила підняти
клопотання перед Окрвиконкомом про
виселення гр. ОСОБА_6 за межі округи, як
елемента ворожого, живучого на
нетрудовий прибуток. Президією
райвиконкому було ухвалено: підняти
клопотання перед Окрвиконкомом про
виселення гр. ОСОБА_6 за межі округи, як
елемента ворожого, жившого та живучого
на нетрудовий прибуток / копія ас. 15/.

Відповідно до Архівних довідок
Державного Архіву Сумської області №
Рб-31 від 24.12.2012, № Рб-16 від 11.09.2013,
Президія Сумського окружного
виконкому 20 лютого 1930 року ухвалила
постанову загальних зборів членів
Товариства спільної обробки землі с.
Осоївка Миропільського району від 09
лютого 1930 року про розкулачення та
виселення за межі Сумської округи
родину ОСОБА_6 з одинадцятьма членами
родини (імена не вказані). В документах
архівних фондів Краснопільського та
Миропільського райвиконкому,
Сумського окрвиконкому, Сумського
міжрайонного суду, Сумського окружного
суду, Сумської окружної прокуратури за
1930 рік відомостей про конфіскацію
майна родини ОСОБА_6 та ОСОБА_4 немає
/копії ас. 22, 55-56/.

Відповідно до архівної довідки
Інформаційного центру Управління
Міністерства внутрішніх справ
Російської Федерації по
Архангельській області ОСОБА_4, 1906 року
народження, уродженця с. Осоївка
Миропільського району Сумської
області разом із сім'єю: дружиною
ОСОБА_5, доньками - ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 (яка померла в 1931 р.), сином
ОСОБА_11, батьком ОСОБА_12, 1860 року
народження, померлого у 1933 р., в 1930 році
в порядку розкулачування було вислано
на спецпоселення в Няндомський район
Архангельської області. В 1937 році на
спец поселенні народилася донька
ОСОБА_13, відомості про її зняття з
обліку спец поселенні відсутні; 27.12.1937
р. ОСОБА_14 трійкою УНКВД Архангельської
області був засуджений до 10 р.
позбавлення волі по статті «
контрреволюційна діяльність»,
звільнився 18.12.1947 р. За період з 1945 по 1948
рр. члени родини ( ОСОБА_15, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_14) були зняті з
обліку спецпоселення /копія ас. 13/.

Рішенням комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Краснопільської
районної ради Сумської області від 23
квітня 2013 року реабілітовано ОСОБА_6, 1868
року народження, уродженця с. Осоївка
як такого, що був розкуркулений і в 1930
році разом із сім'єю висланий за межі
України /копія ас. 51/.

Згідно дубліката довідки про
реабілітацію № 18/2308 від 31.10.1994 р.
Управління Міністерства внутрішніх
справ Російської Федерації по
Архангельській області № 18/Т-55 від 27
грудня 2012 року громадянин ОСОБА_4, 1907
року народження Миропільського району
Сумської області на підставі п. «в» ст. 3
Закону Російської Федерації від 18
жовтня 1991 року № 1761-І «Про реабілітацію
жертв політичних репресій» висновком
від 31 жовтня 1994 року було реабілітовано
/копія ас. 50/.

Рішенням комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Краснопільської
районної ради Сумської області від 21
листопада 2013 року «Про розгляді заяви
ОСОБА_2» зобов'язано Управління
соціального захисту населення
Краснопільської РДА виплатити
компенсацію в розмірі 112,50 грн. за майно,
яке не збереглося на час розгляду заяви
спадкоємцю ОСОБА_16 при поданні нею
свідоцтва про право на спадщину;
відмовлено заявнику у відновленні
права землекористування та у виплаті
грошової компенсації за батька, який
відбував покарання у вигляді
позбавлення волі /копія ас. 31-34/.

Відповідно до свідоцтва про шлюб
виданого 12 листопада 1965 року
Мончегорським міським бюро ЗАГС
Мурманської області ОСОБА_17, уродженка
с. Бурячиха Няндомського району
Архангельської області 29 листопада 1962
р. уклала шлюб з /далі російсою мовою / з
ОСОБА_18, при реєстрації шлюбу нареченій
присвоєно прізвище /далі російсою
мовою / «ОСОБА_18» /копія ас. 16/.

Як убачається з паспорта громадянина
України серія НОМЕР_1, належного ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7, місце народження село
БурачихаНяндомського району
Архангельської області, прізвище
позивача на українській мові - «
ОСОБА_18», а у перекладі на російську -
«ОСОБА_18» /копія ас. 6/.

За інформацією Краснопільського РВ
УМВС України у Сумській області від
11.11.201 р. № 6641, Осоївського сільського
голови Краснопільського району
Сумської області від 07.11.2013 р. № 591 майна
/ будівлі чи споруди/, яке було
конфісковано у родини ОСОБА_6 у 1930 р. на
території Осоївської сільської ради
не значиться. Оригіналів документів чи
копій. Які б підтверджували його
наявність у сільській раді не виявлено
/ копії ас. 60 - 61/.

Відповідно до Архівної довідки
Державного Архіву Сумської області №
Рб-4 від 26.04.2013 в документах архівного
фонду є заява від 20 березня 1928 року про
продаж ОСОБА_19 будинку в АДРЕСА_1, що
зареєстрований у реєстрі приватних
будинків за 1926 рік за № 2463, та купівлю
цього будинку за сім тисяч карбованців
ОСОБА_10 /копія ас. 14/.

Указом Президії Верховної Ради
Української РСР від 07 червня 1957
відбулося укріплення районів Сумської
області, зокрема, до складу
Краснопільського району передано
Запсільську, Миропільську,
Малорибицьку, Осоївську, Пінянську,
Сіннівську, Студенецьку та Тур'янську
сільські ради Миропільського району,
про що складено відповідний акт /копії
ас. 91 - 93/.

Із встановлених судом обставин
вбачається, що спір між сторонами виник
з приводу виплати компенсації
реабілітованим і регулюється
нормами Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні», Положення про
порядок виплати грошової компенсації,
повернення майна або відшкодування
його вартості реабілітованим
громадянам або їхнім спадкоємцям,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 24.04.1991 року №48, з
наступними змінами та доповненнями,
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 18 лютого 1993 р.
№112.

Суд розглядає справу у відповідності
до вимог ст. 11 ЦПК України в межах
заявлених позовних вимог на підставі
доказів, наданих сторонами у
відповідності до вимог ст. 60, 137 ЦПК
України.

Обставини справи дають підстави
вважати, що позов ОСОБА_2 є
необґрунтованим, виходячи з
наступного.

Статтею 5 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні», передбачено, що
виплата компенсації спадкоємцям не
проводиться, крім випадків, коли
компенсація була нарахована, але не
отримана реабілітованим.

Вилучені будівлі та інше майно по
можливості (якщо будинок
незайнятий, а майно збереглося)
повертаються реабілітованому
або його спадкоємцям натурою. При
відсутності такої можливості заявнику
відшкодовується вартість будівель та
майна. Заяви про компенсацію
та повернення майна
подаються не пізніше трьох років з
моменту набрання чинності цим Законом
або з дня одержання особою довідки про
реабілітацію згідно з цим Законом.

Порядок виплати компенсації,
повернення майна
або відшкодування його вартості
реабілітованим регулюється
Положенням, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України.

Як убачається з матеріалів справи,
право позивача на спадщину в якості
спадкоємця реабілітованих у
відповідності до вимог ЦК України не
підтверджене.

Смерть реабілітованого спадкодавця та
відкриття спадщини у відповідності до
вимог ст.1220 ЦК України в редакції на час
розгляду справи не підтверджене,
свідоцтво про право на спадщину до суду
не подане.

Опис вилученого і реалізованого у
реабілітованих сім'ї ОСОБА_4 майна за
архівними довідками відсутній.

Ніяких відомостей про оскарження
будь-ким рішення комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
громадян від 21 листопада 2013 р. у суду
немає, тому суд вважає його таким, що
має юридичну силу.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності та співставленні,
належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також їх достатності і взаємному
зв'язку, враховуючи межі позовних вимог
та їх суть, правові підстави і правову
позицію позивача в судовому розгляді
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні
належними і допустимими доказами, не
ґрунтовані на нормах матеріального
права, що є підставою для відмови у
задоволенні позову за
необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58-61, 137, 209, 212, 214 -
215, 218, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_2 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Сумської області через
Краснопільський районний суд Сумської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Якщо було подано
апеляційну скаргу і рішення за цією
скаргою не скасовано, воно набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
А. І . Косар

Повний текст рішення виготовлено 03
червня 2014 року о 16.00 год.