АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/912/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1831/14
Головуючий у 1-й інстанції Рожкова Н.М.
Доповідач Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області у складі:

головуючого: судді Карнауха П.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Кредитної
спілки «Аккорд»

на рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 14 червня 2013
року

по справі за позовом Кредитної спілки
«Аккорд» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року року КС «Аккорд»
звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1, в
якому просила стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
№П2559оф від 05 квітня 2006 року в сумі 42
863,14 грн. та витрати по сплаті судового
збору.

В обґрунтування позову кредитна спілка
зазначала, що 05 квітня 2006 року уклала із
ОСОБА_1 кредитний договір №П2559оф, за
яким останньому надано кредит на
загальну суму 5 500,00 грн. з кінцевим
терміном повернення 05 квітня 2007 року,
за умови сплати процентів за кожен день
користування кредитом в розмірі 0,148 % на
фактичний залишок суми.

Оскільки боржник порушував умови
кредитного договору щодо його
повернення, на час звернення кредитної
спілки до суду утворився борг на
загальну суму 42 863,14 грн. з урахуванням
процентів за користування кредитом,
штрафних санкцій та інфляційних втрат.

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 14 червня 2013
року у задоволенні позову Кредитної
спілки «Аккорд» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив позивач КС «Аккорд», який,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Вважає помилковим висновок місцевого
суду про відмову у позові у з'язку із
пропуском строку позовної давності,
оскільки сторони обумовили, що у разі
невиконання позичальником своїх
зобов'язань на час закінчення договору,
він вважається пролонгованим на тих
самих умовах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у справі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05
квітня 2006 року між КС «Аккорд» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір,
згідно умов якого останній отримав
кредит в розмірі 5 500,00 грн з терміном
повернення 05 квітня 2007 року та сплатою
процентів за кожен день користування
кредитом в розмірі 0,148 % на фактичний
залишок суми.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору
від 05 квітня 2006 року, вказаний договір
діє з моменту його підписання та до
повного його виконання сторонами.

Пунктом 2.2 вказаного договору
визначено, що позичальник
зобов'язується щомісячно сплачувати
спілці нараховані проценти та частину
кредиту в терміни та розмірах не менше,
відповідно до рекомендованого графіка
платежів (додаток № 1). З графіку
платежів вбачається, що платежі
повинні здійснюватись щомісячно до 05
числа кожного місяця.

Встановлено, що ОСОБА_1 своїх
зобов'язань за договором не виконав та
з 05 червня 2006 року припинив погашення
кредиту та процентів за користування
кредитом, у зв'язку з чим виникла
заборгованість у розмірі 42 863,14 грн.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Уразі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання, сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення- невиконання зобов'язання
в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст.1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати повернення дострокового
повернення частини позики, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до ст.1048 цього
Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що позивачем пропущено строк
звернення до суду за захистом свого
порушеного права, а також те, що про
застосування наслідків спливу
позовної давності наполягав ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги не
спростовують вказаного висновку з
огляду на наступне.

В законодавстві визначаються різні
поняття як «строк дії договору», так і
«строк (термін) виконання зобов'язання»
(ст. ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч.1
ст.530 ЦК України).

Поряд зі встановленням порядку
пролонгації строку дії договору (п. 4.12.
розділ 4 Положення про кредитування
членів КС «Аккорд») сторони встановили
порядок і строки виконання боржником
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору (Додаток № 1 Рекомендований
графік платежів).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

По справі відсутні докази щодо
існування погодженої сторонами іншої
тривалості строку позовної давності
відповідно до ст. 259 ЦК України.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Аналізуючи умови договору сторін та
зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежа.

Зазначена правова позиція
сформульована в постанові Верховного
Суду України від 06 листопада 2013 року по
справі № 6-116цс13.та № 6-120цс13.

Право вимоги у Кредитної спілки
«Аккорд» на пред'явлення позову щодо
примусового стягнення в судовому
порядку заборгованості за кредитним
договором виникало з настанням часу
сплати чергового платежу, тобто
починаючи з наступного дня після
настання строку платежу.

Згідно з графіком платежів строк
позовної давності по першому
простроченому платежу розпочався з 06
червня 2006 року та існував в межах
загального строку позовної давності до
06 червня 2009 року, по останньому платежу
строк позовної давності розпочався 06
квітня 2007 року та закінчився 06 квітня
2010 року.

Із позовними вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом позивач
звернувся до суду 13 травня 2013 року,
тобто за межами встановленого законом
строку позовної давності.

У зв'язку з наведеним, доводи
апеляційної скарги про те, що,
враховуючи пролонгацію строку дії
кредитного договору, кредитною спілкою
дотримано строк позовної давності
ґрунтується на помилковому тлумаченні
норм матеріального права.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи позивачем не було сплачено
жодного платежу по сплаті
заборгованості за кредитом за період з
05 червня 2006 року по 05 лдипня 2012 року.

Розрахунок суми заборгованості, в
якому зазначено, що 25 липня 2012 року
відповідачем сплачено 48,00 грн.
процентів, не є належним та допустимим
доказом, який підтверджує здійснення
платежу. Також зазначений платіж
здійснений за межами строку позовної
давності, тому не може свідчити про
перерив строків позовної давності.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Аккорд» - відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 14 червня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
П.М. Карнаух

СУДДІ: /підпис/
Т.О. Кривчун

/підпис/
Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
П.М. Карнаух