УХВАЛА

іменем україни

14 травня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 22 квітня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 10 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року позивач звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 29 червня 2007 року між ним та
акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
(далі - ПАТ
«Укрсоцбанк»), укладено договір про
відкриття банківського (карткового)
рахунку та обслуговування платіжної
картки GOLD. За умовами цього договору
банк зобов'язався відкрити йому
рахунок в доларах США та надавати кошти
окремими частинами (траншами) в межах
відновлювальної кредитної лінії з
максимальним лімітом в межах не більше
10 тис. доларів США зі сплатою процентів
у розмірі, що визначений в тарифах
(додатку № 1 до договору) з
терміном повного погашення
заборгованості за всіма траншами до 15
числа останнього місяця строку дії
картки. Пунктами 1.8, 1.11
додатку № 1 до договору передбачено, що
процентна ставка за кредит складає 13 %
річних, а нарахування процентів по
простроченій заборгованості за
кредитною лінією та недозволеним
кредитом - 24 %. Протягом строку
користування кредитом у нього виникла
заборгованість. У липні 2012 року він
дізнався, що відповідно до умов
тарифного пакету «Приватний», по якому
обслуговувався його картковий рахунок,
нарахування процентів по простроченій
заборгованості за кредитною лінією та
недозволеним кредитом здійснювалось у
розмірі 48 % річних в іноземній валюті.
Оскільки відповідач підвищив
процентну ставку без його згоди, просив
визнати підвищення процентної ставки
незаконним та зобов'язати відповідача
вчинити дії по перерахунку
заборгованості.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 22 квітня

2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 10 лютого 2014 року, позов
ОСОБА_3 задоволено. Визнано незаконним
одностороннє підвищення процентної
ставки ПАТ «Укрсоцбанк»
за кредитним договором про відкриття
банківського рахунку та
обслуговування платіжної картки GOLD від
20 червня 2007 року. Зобов'язано ПАТ
«Укрсоцбанк» провести необхідні
заходи щодо перерахунку
заборгованості за кредитним договором
про відкриття банківського рахунку та
обслуговування платіжної картки GOLD від
20 червня 2007 року та зарахувати
суми неправомірно отриманих процентів
за кредитом та пені на погашення
існуючого боргу ОСОБА_3 за цим
кредитним договором. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк»,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
відповідач не довів настання події, яка
б мала безпосередній вплив на вартість
кредитних ресурсів банку, а порядок
реалізації банку на підвищення
відсоткової ставки не відповідає
умовам договору та вимогам закону. Крім
того, банк не надав доказів отримання
позичальником повідомлення про зміну
розміру процентної ставки.

Проте повністю погодитись із
такими висновками судів не можна,
оскільки суди дійшли їх з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема, такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; 5) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; 6)
як розподілити між сторонами судові
витрати.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Судами встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
20 червня 2007 року ОСОБА_3 уклав
з ПАТ «Укрсоцбанк» договір про
відкриття банківського (карткового)
рахунку та обслуговування платіжної
картки GOLD, за умовами якого банк
зобов'язався відкрити йому рахунок в
доларах США та надавати кошти окремими
частинами (траншами) в межах
відновлювальної кредитної лінії з
максимальним лімітом в межах не більше
10 тис. доларів США зі сплатою процентів
у розмірі, що визначений в Тарифах
(додатку № 1 до договору), з терміном
повного погашення заборгованості за
всіма траншами до 15 числа останнього
місяця строку дії картки.

Пунктами 1.8 та 1.11 додатку № 1 до
договору передбачено, що процентна
ставка за кредит складає 13 % річних, а
нарахування процентів по простроченій
заборгованості за кредитною лінією та
недозволеним кредитом - овердрафтом - 24
%.

У пп. 3.7.1, 3.7.2, 3.12 цього договору
передбачено право банку в
односторонньому порядку збільшувати
розмір процентної ставки за
користування кредитом /овердрафтом/
простроченим кредитом, у випадку
прийняття уповноваженим органом банку
відповідного рішення.

Відповідно до п. 3.7.2 договору у разі
зміни процентної ставки в сторону
збільшення, банк зобов'язаний
повідомити про це держателя не пізніше,
ніж за один календарний місяць до дати
впровадження нового розміру
процентної ставки шляхом розміщення
такої інформації у виписках, які
надаються держателю. Пункт 3.11 договору
передбачає, що в передостанній робочий
день кожного місяця банк формує
виписки, де зазначається наступна
інформація: рух коштів на рахунку з
моменту формування попередньої
виписки, відомості щодо зміни тарифів.
Зміни розмірів процентної ставки, що
нараховується на залишки коштів на
рахунку, процентної ставки за
користування
кредитом/овердрафтом/простроченим
кредитом ( у разі ініціювання банком
відповідних змін) Правил користування
платіжними картками та зміну розміру
кредитної лінії.

Відповідно до п. 3.13.3 договору держатель
отримує виписки способом, зазначеним у
заяві на відкриття рахунку. Сторони
домовились, що невжиття держателем
заходів для отримання виписки не
звільняє його від обов'язку виконання
зобов'язань за цим договором.

Згідно п. 3.13 договору у випадку, якщо
держатель не погодиться з новими
тарифами, відповідно до умов п.3.13
договору з новим розміром процентної
ставки за користування
кредитом/овердрафтом/простроченим
кредитом, про який він був повідомлений
в порядку, встановленому п.
3.7.2 договору, він зобов'язаний не
пізніше, ніж через 21 календарний день з
дня повідомлення його про відповідні
зміни у порядку, встановленому
положеннями цього договору, повідомити
про це банк шляхом надання письмової
заяви.

У заяві на відкриття карткового
рахунку та отримання платіжної картки
типу Gold, Platinym адресою отримання виписок
являється банк, що є волевиявленням
позичальника.

Отже, посилання апеляційного суду про
те, що банк не надав доказів отримання
позичальником повідомлення про зміну
відсоткової ставки є передчасним,
оскільки суд не з'ясував, який порядок
повідомлення сторони узгодили між
собою.

Інформацією, яка міститься у виписці по
клієнтському картковому рахунку за
місяць за період 30 листопада 2007 року - 31
грудня 2007 року передбачено, що 14 січня
2008 року будуть внесені наступні зміни
та доповнення до тарифів по операціях з
використанням платіжних карток
міжнародних систем (МПС) Visa Int. MasterCard Int.
та обслуговування Вашого карткового
картрахунку: нарахування процентів за
недозволений кредит (овердрафт)
встановлюється на рівні 48 % річних в
національній валюті та 36 % річних в
іноземній валюті; нарахування
процентів по простроченій
заборгованості за кредитною лінією (за
простроченим кредитом) та по
простроченій заборгованості за
недозволеним кредитом (овердрафтом)
встановлюється на рівні 60 % річних в
національній валюті та 48 % річних в
іноземній валюті.

У зв'язку з існуванням простроченої
заборгованості на картковому рахунку з
16 вересня 2011 року до ОСОБА_3 було
застосовано процентну ставку на рівні
48 %.

Зміна процентної ставки відбулась 14
січня 2008 року, тобто до внесення змін,
до ст. 1056-1 ЦК України що було
відображено у виписках по рахунку,
нарахування процентів по простроченій
заборгованості за кредитною лінією та
недозволеним кредитом - овердрафтом у
розмірі 48 % річних
застосовувались до позивача з 6 вересня
2011 року.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно
до ст. 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 628 цього Кодексу
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

У ст. 629 ЦК України зазначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З виписки по картковому рахунку за
період з 1 січня 2009 року по
28 листопада 2012 року вбачається, що
після зміни відсоткової ставки
16 вересня 2011 року держатель
поповнював картковий рахунок через
касу банку 1 лютого 2012 року, 24 лютого 2012
року, 6 березня 2012 року, 7
березня 2012 року, 6 квітня 2012 року та 14
травня 2012 року. Тобто, позивач
продовжував виконувати зобов'язання за
договором і після підвищення
відсоткової ставки і, як посилається
банк, сплачував підвищені проценти,
тобто погодився на прийняття
пропозиції.

Отже, згідно вимог ст. 214 ЦПК України
суду слід було враховувати поведінку
позивача після прийняття рішення
банком щодо зміни відсоткової ставки у
контексті положень цивільного
законодавства про укладення та зміну
договору, зокрема, якщо боржник сплачує
проценти за новою ставкою, то
пропозицію треба вважати прийнятою і
правочин вчиненим, враховуючи частини
2, 3 ст. 205, ч. 2 ст. 642 ЦК України, оскільки
такі фактичні дії можуть вказувати на
прийняття пропозиції.

У зв'язку із цим суд повинен був
дати оцінку тому, чи ОСОБА_3 не вчинив
дію, яка засвідчує його бажання укласти
договір, і ця дія є прийняттям
пропозиції, хоча він й не підписував
додаткові угоди (ч. 2 ст.
642 ЦК України).

Проте суд першої інстанції у
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
на зазначені вище положення закону та
обставини справи уваги не звернув; не
з'ясував чи сплачував позивач кредит з
урахуванням нової процентної ставки.

Апеляційний суд на викладене
також уваги не звернув і залишив
вказане рішення суду першої інстанції
без змін.

Таким чином, ураховуючи, що судами не
встановлені всі фактичні обставини від
яких залежить правильне вирішення
справи, та допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, судові рішення відповідно до
ст. 338 ЦПК України підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
задовольнити частково.

Рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 22 квітня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 10 лютого 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко