Єдиний унікальний номер 2-0525/43/12
Номер провадження 22-ц/775/3123/2014
в 1 інстанції: Іванов О.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді: Курило В.П.,

суддів: Космачевської Т.В., Будулуци
М.С.,

при секретарі: Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського
районного суду м. Донецька від 30
листопада 2012 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до відділу державної
виконавчої служби Кіровського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, публічного акціонерного
товариства «Банк Фінанси та Кредит», ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», приватного нотаріуса
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5,
ОСОБА_1, про визнання прилюдних торгів
недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровського районного суду м.
Донецька від 30 листопада 2012 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 до відділу
державної виконавчої служби
Кіровського районного управління
юстиції у м. Донецьку, публічного
акціонерного товариства «Банк Фінанси
та Кредит», ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», приватного
нотаріуса Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_4, треті
особи ОСОБА_5, ОСОБА_1, про визнання
прилюдних торгів недійсними -
відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилася
ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у
повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
воно не відповідає фактичним
обставинам справи. Також зазначає, що
було порушено вимоги Тимчасового
Положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна. При вирішенні позову
судами першої та апеляційної інстанції
не встановлені факти чи мало місце
порушення вимог Тимчасового положення
при проведенні торгів, чи вплинули ці
порушення на результати торгів, чи мало
місце порушення прав та законних
інтересів позивача, який оспорює
результати прилюдних торгів.

В судовому засіданні третя особа та
позивач підтримали доводи апеляційної
скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні з доводами апеляційної
скарги не погодився, просив рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим
слухати справу за відсутністю сторін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як зазначено в ст. 303 ч. 1 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до статті 11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п. 2 постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК України, а також правильно
витлумачив ці норми. Якщо спірні
правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що 21
серпня 2006 року між позивачем та
відкритим акціонерним товариством
«Банк «Фінанси та кредит» було
укладено кредитний договір №240pvn-08-06,
предметом якого є надання кредитних
ресурсів у сумі 33000 доларів США з
терміном погашення 21 серпня 2024 року. У
виконання зобов'язань за цим договором
позивачем передано в іпотеку банку
квартиру за адресою АДРЕСА_1, яка
належить йому на праві власності.
Відповідно до наданого банком
розрахунку, в період з червня 2008 року у
позивача утворилася заборгованість
перед банком. 20 лютого 2009 року банком
було направлено позивачу вимогу №08/0589
від 20 лютого 2009 року про дострокове
виконання зобов'язань за кредитним
договором, яку позивач отримав
особисто 10 березня 2009 року. У вказаній
вимозі зазначено, що в разі невиконання
позивачем вимог банку впродовж
тридцяти днів з моменту отримання
вимоги, банк може застосувати заходи
щодо звернення стягнення на предмет
іпотеки. У зв'язку з тим, що позивач не
виконав вимогу про дострокове
повернення суми кредиту, 30 квітня 2009
року було вчинено виконавчий напис
приватним нотаріусом ОСОБА_4,
зареєстрований у реєстрі за номером 512.
26 травня 2009 року на підставі
зазначеного виконавчого напису було
відкрито виконавче провадження у ВДВС
Кіровського РУЮ в м. Донецьку. 27 січня
2010 було складено акт опису й арешту
майна. 28 січня 2010 року було призначено
експерта у виконавчому провадженні. У
подальшому майно було передано для
реалізації ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», яким було
призначено проведення торгів на 25
серпня 2010 року, які не відбулися у
зв'язку з відсутністю покупців. 26
серпня 2010 року було складено акт
переоцінки майна та 29 вересня 2009 року
проведені повторні торги, за
результатами яких було складено
протокол №17/566/10, згідно з яким майно -
квартира була продана ОСОБА_5

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
заявлені позовні вимоги безпідставні,
оскільки позивач з червня 2008 року мав
заборгованість перед банком, у зв'язку
з чим 20 лютого 2009 року банком було
направлено позивачу вимогу №08/0589 від 20
лютого 2009 року про дострокове
виконання зобов'язань за кредитним
договором, яку позивач отримав
особисто 10 березня 2009 року. У зв'язку з
тим, що позивач не виконав вимогу про
дострокове повернення суми кредиту, 30
квітня 2009 року було вчинено виконавчий
напис приватним нотаріусом ОСОБА_4,
зареєстрований у реєстрі за номером 512.
Також судом не встановлено порушень
під час звернення стягнення на майно
позивача на підставі виконавчого
напису нотаріуса.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим фактичним
обставинам справи та вимогам
матеріального і процесуального закону.

Питання щодо здійснення підготовки
державним виконавцем та проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна, а також реалізації
арештованого майна визначені у пп. 5.11,
5.12 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року №74/5 і зареєстрованої у
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 року за №865/4158 (далі - Інструкція), яка
розроблена на виконання Закону України
«Про виконавче провадження» і
визначає умови та порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
Закону, інших нормативно-правових
актів підлягають примусовому
виконанню в разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до положень указаних
правових норм державний виконавець
здійснює підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір (п. 5.11
Інструкції №74/5 від 15 грудня 1999 року).

Правила проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (далі - Тимчасове положення),
згідно якого прилюдні торги є
спеціальною процедурою продажу майна,
за результатами якої власником майна
стає покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну, та
передбачені певні правила проведення
цих торгів, а саме: по-перше, правила,
які визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна;
по-друге, правила, які регулюють сам
порядок проведення торгів і, по-третє,
ті правила, які стосуються оформлення
кінцевих результатів торгів.

Як вбачається з висновків суду першої
інстанції, підставами для відмови у
задоволенні позову з визнання
прилюдних торгів недійсними
додержання спеціалізованою
організацією вимог щодо розміщення
повідомлень про проведення прилюдних
торгів в двох місцевих засобах масової
інформації, не повідомлення боржника
про час, місце проведення прилюдних
торгів, неповідомлення про оцінку
арештованого майна, проведення торгів
за участю лише одного покупця, а також
відсутність у суб'єкта оціночної
діяльності сертифікату на право
проведення оціночної діяльності.

Що стосується не виконання
відповідачами норм діючого
законодавства щодо повідомлення
боржника про час та місце проведення
прилюдних торгів, апеляційний суд
зазначає наступне.

Як вбачається з приписів ч. 3 ст. 58
Закону України «Про виконавче
провадження», сторона вважається
ознайомленою з результатами
визначення вартості чи оцінки
арештованого майна, якщо їй надіслано
повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.

Апеляційний суд вважає
помилковим та неспроможними доводи
апелянта про те, що спеціалізованою
організацією не дотримані вимоги щодо
п. 3.11 Тимчасового положення про
повідомлення боржника про час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна.

Відповідно до п. 3.11 Тимчасового
положення спеціалізована організація
письмово повідомляє державного
виконавця, стягувача та боржника про
дату, час, місце проведення прилюдних
торгів, а також стартову ціну
реалізації майна.

З матеріалів справи вбачається, що
організатором торгів зазначені вимоги
були виконані у повному обсязі, про що
свідчить повідомлення за №444055 від 13
вересня 2010 року, яким було повідомлено
ОСОБА_2 про день, час та місце
проведення прилюдних торгів щодо
реалізації арештованого майна,
належного позивачу ( т. 1 а.с. 24-25),
повідомлено листом №17-08/794 від 28.08.2010
року начальника ВДВС Кіровського РУЮ у
м. Донецьку (т. 1 а.с. 26).

Як свідчить зазначене
повідомлення, воно було направлено на
адресу сторін завчасно до проведення
прилюдних торгів, що також
підтверджується списками з реєстру
№5782384 згрупованих поштових
відправлень від 13.09.2010 року.

Сторона вважається ознайомленою з
датою та місцем проведення прилюдних
торгів,

якщо їх надіслано рекомендованим
листом за адресою, зазначеною у
виконавчому документі, або

за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.

Таким чином, апеляційний суд дійшов
висновку, що державним виконавцем та

організатором торгів були вчинені всі
передбачені законом дії щодо належного
повідомлення боржника про оцінку майна
та проведення прилюдних торгів.

Слід також зазначити, що державний
виконавець діяв у відповідності до
вимог ч. 3 ст.

58 Закону України «Про виконавче
провадження», згідно до якої державний
виконавець повідомляє про результати
визначення вартості чи оцінки майна
сторонам. У разі якщо сторони не згодні
з результатами визначення вартості чи
оцінки, вони мають право подати
державному виконавцю заперечення в
десятиденний строк з дня надходження
повідомлення.

Не можуть бути підставою для
визнання прилюдних торгів недійсними
доводи позивача про проведення торгів
за участю лише одного покупця.

Відповідно до положень ст. 45
Закону України «Про іпотеку» прилюдні
торги проводяться принаймні за умови
присутності одного учасника. У разі
участі у прилюдних торгах одного
покупця майно може бути придбане ним за
початковою ціною.

Апеляційний суд вважає доводи
позивача про неотримання ним акту про
проведення прилюдних торгів такими, що
не можуть впливати на саму процедуру
проведення торгів, а тому не є
суттєвими для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Отже, приймаючи до уваги наведене,
апеляційний суд приходить до висновку,
що дії

відповідача відповідають вимогам
діючого законодавства.

Всі інші доводи, зазначені позивачем
про визнання прилюдних торгів
недійсними також не

є суттєвими та такими, що могли
вплинути на результати торгів.

Крім того, апеляційний суд звертає
увагу на те, що всі доводи апеляційної
скарги вже були

предметом дослідження апеляційним
судом під час апеляційного провадження
за апеляційною скаргою позивача.
Апеляційна скарга ОСОБА_2 ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 26 вересня 2013 року була відхилена та
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

За таких обставин, рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому апеляційний
суд на підставі ст. 308 ЦПК України
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Донецька від 30 листопада 2012 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення. Касаційна скарга
на неї може бути подана протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: