Справа № 489/2743/14-ц
Номер провадження 2/489/1409/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

29 травня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини,

встановив

У квітні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовною заявою про розірвання
шлюбу, укладеного між нею та
відповідачем, посилаючись на те, що
спільне життя між ними не склалося,
вони не мають спільних інтересів,
спільного господарства не ведуть.
Проживають окремо. Спору про поділ
майна, яке набуте подружжям за час
перебування у шлюбі, немає. Мають
неповнолітню доньку, яка проживає з
позивачем, відповідач гроші на
утримання дитини не надає. Зазначає, що
в даний час вона вагітна, батьком
майбутньої дитини є ОСОБА_3

Просить позов задовольнити, розірвати
шлюб укладений між нею та відповідачем
та стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання доньки в розмірі
1/4 частки від усіх видів заробітку
щомісячно, але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

В судове засідання позивач не
з"явилася, надала заяву у якій просила
розглянути справу за її відсутності,
проти заочного розгляду не заперечує,
підтримала позов в повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з"явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа подала заяву у якій визнає
себе батьком дитини, яка має народитися
у позивача.

Ухвалою суду вирішено проводити
заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для
вирішення спору у правовідносинах щодо
розірвання шлюбу, укладеного з
відповідачем. Вказані правовідносини
регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного
кодексу України (далі - СК України) за
змістом яких позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя та шлюб може бути розірвано,
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, наявність
інших обставин, що мають істотне
значення та участі того з батьків, що
проживає окремо від дитини в її
утриманні шляхом стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі. Вказані
правовідносини регулюються ст. ст. 184,
180-182 Сімейного кодексу України (далі -
СК України) за змістом яких батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, у випадку не
досягнення домовленості щодо участі в
утриманні дитини, рішенням суду з того
з батьків, який проживає окремо може
бути стягнуто кошти на утримання
дитини (аліменти) в частці від доходу і
(або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184
СК України встановлено, що якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до Свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_2, 02 червня 2007 року Міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського міського
управління юстиції зареєстровано шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблено
запис за № 432.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_3 позивач і відповідач
мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у своєму позові зазначає, що в
даний час вона вагітна, батьком
майбутньої дитини є ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України
чоловік, дружина мають право пред'явити
позов про розірвання шлюбу протягом
вагітності дружини, якщо батьківство
зачатої дитини визнане іншою особою.

Батьківство зачатої дитини визнано
третьою особою ОСОБА_3

З'ясувавши обставини справи, суд
приходить до висновку про
недоцільність застосування заходів,
передбачених ст. 111 СК України, щодо
примирення подружжя.

Спору про місце проживання
неповнолітньої дитини та про поділ
майна, яке набуте подружжям спільно за
час перебування у шлюбі, на час
розгляду справи не має.

Позивач зазначає, що домовленості з
відповідачем про добровільну сплату
аліментів не досягнуто, коштів на
утримання дитини не надає.

Декларація з прав дитини, проголошена
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, закріплює, що дитина повинна
мати можливість користуватися благами
соціального забезпечення, повинна бути
забезпечена належним харчуванням,
житлом, розвагами та медичним
обслуговуванням. Найкраще
забезпечення інтересів дитини повинно
бути головним принципом, і
відповідальність за це лежить перш за
все на батьках дитини. Відповідно до ст.
18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989,
батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Держава вживає всіх необхідних заходів
щодо забезпечення відновлення
утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог, відтак з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 184, 180-182 СК України, ст. ст. 3, 15, 88,
209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
дитини задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, 02 червня 2007 року Міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського міського
управління юстиції, актовий запис в
книзі № 432 - розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без
змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
народився у м. Будьоновську
Ставропольського краю Росія, ІПН:
НОМЕР_1, зареєстрованого у АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на
утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частки з усіх видів його
заробітку (доходів), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 14
квітня 2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 243,6 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у сумі 243,6 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення або отримання копії.

Суддя
В. В.
Кокорєв