Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/554/14-ц

13 травня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді ВІнтоняк
М.Б.

секретаря Скоблей О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представників відповідача
Климковецького Б.Д.,Калинюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Надвірна
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Телерадіокомпанії «Надвірна» про
поновлення на роботі і стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Телерадіокомпанії «Надвірна» про
поновлення на роботі і стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги і суду
пояснив , що наказом № 34 від 29.11.2012 року
по Телерадіокомпанії «Надвірна» його
було прийнято на посаду головного
редактора з 03.12.2012 року.

24.02.2014 року його звільнено із
займаної посади наказом № 2 по статті
36 п.1 КЗпП України за угодою сторін. .

Вважає звільнення з роботи
незаконним , виходячи з наступних
підстав:

24.02.2014 року приблизно о 14.00 годині
під час перебування в кабінеті голови
Надвірнянської райдержадміністрації
Касіянчук Ю.Д. в присутності заступника
голови Надвірнянської РДА Калічко В.І.,
він був оточений невідомими особами у
військовій камуфляжній формі ,які
вимагали в нього написати заяву про
звільнення . При цьому вони погрожували
йому і членам його сім*ї фізичною
розправою. Сприймаючи дані погрози як
реальні ,він написав заяву від 21.02.2014
року про звільнення з роботи за згодою
сторін.

Враховуючи те,що заяву про звільнення
він написав під психологічним тиском ,
він того ж дня звернувся до директора
ТРК «Надвірна» Климковецького Б.Д. з
заявою в якій просив вважати його
заяву про звільнення недійсною, тому що
вона написана під психологічним
тиском. Климковецький Б.Д. взяв у нього
дану заяву, у журналі реєстрації
вхідної кореспонденції її не
зареєстрував , а пообіцяв з усім
розібратися.

Однак, незважаючи на його заяву
24.02.2014 року було видано наказ про його
звільнення. Впевнений , що коли
відкликав заявою свою первинну заяву
на звільнення, заяви про звільнення і
наказу за № 2 від 26.02.2014 року не було в
наявності.

В зв*язку з грубим порушенням
трудового законодавства при його
звільнені з роботи він звертався з
заявами до прокурора Надвірнянського
району. На даний час його заява
зареєстрована в єдиному реєстрі
досудових розслідувань і проводяться
слідчі дії.

Просить постановити рішення, яким
поновити його на роботі і виплатити
середньомісячний заробіток за
вимушений прогул.

Представник відповідача позов не
визнав , суду пояснив , що 24.02.2014 року
приблизно 16.00 годині між ним і
позивачем було досягнуто домовленість
про звільнення позивача з роботи.
Того ж дня у нього на столі лежала
заява позивача про звільнення з роботи
за згодою сторін. На підставі даної
заяви в той же день було винесено
наказ №2 від 24.02.2014 року про
звільнення позивача з 25.02.2014 року з
посади головного редактора
телерадіокомпанії «Надвірна» по
статті 36 п.1 КЗпП України за угодою
сторін.

Психологічного тиску на позивача з
його боку при написанні заяви про
звільнення не було.

На наступний день позивачу було
вручено копію наказу про звільнення,
трудову книжку.

Заяву від позивача про відкликання
заяви про звільнення з роботи він не
отримував.

Вважає , що позов позивача є
безпідставним, звільнення проведено з
дотриманням норм чинного трудового
законодавства, просить в позові
відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків по справі, дослідивши
матеріали справи, прийшов до висновку,
що позов до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Судом встановлено ,що згідно наказу
№ 34 від 29.11.2012 року по
Телерадіокомпанії «Надвірна» ОСОБА_1
було прийнято на посаду головного
редактора з 03.12.2012 року.

24.02.2014 року його звільнено із займаної
посади з 25.02.2014 року наказом № 2 по
статті 36 п.1 КЗпП України за угодою
сторін.

Пунктом 1 ст.36 КЗпП України передбачена
можливість припинення трудового
договору за угодою сторін.

Згідно п.8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» від 6.11.1992 року із подальшими
змінами, при домовленості між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом про
припинення трудового договору за п.1
ст.36 КЗпП (за згодою сторін) договір
припиняється в строк , визначений
сторонами. Анулювання такої
домовленості може мати місце лише при
взаємній згоді про це власника або
уповноваженого ним органу і
працівника.

Із тексту заяви власноручно написаної
позивачем вбачається,що він просив
звільнити його з роботи за згодою
сторін. Те,що позивач вказав дату
написання заяви 21.02.2014 року, суті не
міняє.

Домовленість між позивачем і
відповідачем про припинення трудового
договору за згодою сторін була
досягнута 24.02.2014 року , в зв*язку з чим
було видано наказ №2 про звільнення
позивача з роботи з 25.02.2014 року

Пояснення позивача про те, що заяву
на звільнення він написав під
психологічним тиском не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні , вони спростовані
поясненнями свідка ОСОБА_5,який був
присутній при написанні позивачем
заяви.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_8. в судовому
засіданні пояснили ,що позивач після
звільнення з роботи забрав свої
особисті речі з місця праці і
повідомив їх,що власноручно написав
заяву на звільнення з роботи.

Пояснення свідка ОСОБА_7 в судовому
засіданні відносно звільнення
позивача з роботи не можуть бути взяті
судом до уваги так як вони базуються на
припущеннях.

Суд не бере до уваги заяви позивача від
24.02.2014 року,28.02.2014 року ,адресовані
прокурору Надвірнянського району про
грубе порушення трудового
законодавства при його звільнені з
роботи , так як згідно даних заяв
проводиться досудове розслідування і
будь яке рішення не прийнято.

Судом не здобуто доказів того ,що
позивач звертався до відповідача з
заявою про відкликання заяви про
звільнення від займаної посади , так як
така заява не зареєстрована у книзі
вхідної кореспонденції
телерадіокомпанії «Надвірна», а
представник відповідача заперечив її
отримання.

Крім того аналювання домовленості між
позивачем і відповідачем могла мати
місце лише при взаємній згоді
працівника і власника або
уповноваженого ним органу. Такої згоди
не було. Отже,за таких обставин подача
позивачем заяви про відкликання заяви
про звільнення правового значення не
має.

Враховуючи вищенаведене,дослідивши
всі зібрані по справі докази, суд не
знайшов порушень трудового
законодавства при звільненні позивача
з роботи, позов вважає безпідставним.

На підставі ст.ст.36 п.1,221, 231, 233, 235, 237,
237-1 КЗпП України, п.8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» від 6.11.1992 року із подальшими
змінами, керуючись ст.ст. 209,213,214,215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Телерадіокомпанії
«Надвірна» про поновлення на роботі і
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня
його проголошення до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної
скарги,рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено
16.05.2014 року