Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №2/0606/12/2012
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Трохимчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Володарсько-Волинського районного
суду Житомирської області від 24 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Володарсько-Волинської селищної ради
про визнання незаконними рішень та
зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року позивачі
звернулись до суду з даним позовом, в
якому зазначили, що проживають у
квартирі АДРЕСА_1. Оскільки зазначене
житло є аварійним, рішенням
виконавчого комітету селищної ради від
25 травня 2007 року за №142 їм надано для
проживання квартиру АДРЕСА_2 у цьому ж
населеному пункті. Вказане житло є
гуртожитком, який раніше перебував на
балансі ВАТ «Кварцсамоцвіти» та згідно
з рішенням виконкому
Володарсько-Волинської селищної ради
від 20 листопада 2002 року за №312 був
прийнятий на баланс територіальної
громади та переданий в управління
підприємству «Тепловодоканал».

Позивачі вважають, що такі дії
виконкому Володарсько-Волинської
селищної ради свідчать про порушення
їхніх житлових прав, оскільки надане їм
житло не відповідає вимогам ст. ст. 50, 113
ЖК України.

При передачі зазначеного гуртожитку у
власність територіальної громади не
був складений відповідний акт. Окрім
того, відповідно до вимог
законодавства питання про передачу
нерухомого майна у комунальну
власність повинно вирішуватись
селищною радою, а не виконкомом. На
даний час не прийняті рішення про
включення спірного будинку до
житлового фонду та рішення про
затвердження проекту перепланування
гуртожитку у житловий будинок.

Враховуючи вищезазначене, позивачі
просили визнати незаконним п.2 рішення
виконкому Володарсько-Волинської
селищної ради від 20 листопада 2002 року
за №312 про прийняття будинку АДРЕСА_2 у
власність територіальної громади,
визнати незаконним рішення виконкому
Володарсько-Волинської селищної ради
від 25 травня 2007 року за №142, а також
зобов'язати відповідача надати їм
окремі благоустроєні квартири.

В подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 змінили
позовні вимоги в частині надання їм
житлових приміщень та просили стягнути
з відповідача грошові кошти на
придбання житла.

Рішенням Володарсько-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 24 лютого 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено
за безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивачі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянти, зокрема, зазначають, що
надане їм спірне приміщення не
облаштоване кухнею та не відповідає
будівельним нормам. При вирішенні
спору поза увагою суду залишилась та
обставина, що, будучи особами різної
статі, вони змушені будуть проживати у
одній кімнаті. Зазначена обставина
свідчить про недотримання
відповідачем вимог житлового
законодавства. Окрім того, порушення
порядку передачі спірного будинку у
власність територіальної громади є
безумовною підставою для скасування
рішення виконкому.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник підтримали доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
зауваживши, що надання гуртожитку
замість окремої квартири є
недопустимим. Вказане житло не є
благоустроєним, оскільки кухня
призначена для загального
користування та розташована через
коридор від житлової кімнати. Окрім
того, відповідно до вимог житлового
законодавства в даному випадку
відповідач повинен був надати дві
окремі квартири.

На думку прокурора, який представляє
інтереси відповідача, апеляційна
скарга є безпідставною. Рішення
виконавчого комітету про передачу
спірного житлового приміщення у
власність територіальної громади
жодним чином не порушує прав позивачів,
а надання зазначеної квартири свідчить
про покращення умов їхнього
проживання.

Представник відповідача в судовому
засіданні не визнав апеляційну скаргу,
зауваживши, що при наданні позивачам
спірного житлового приміщення не були
порушені їхні права.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 110 ЖК України, зокрема,
передбачене виселення громадян, які
проживають у будинках державного і
громадського житлового фонду, з
наданням іншого благоустроєного
приміщення, якщо будинок ( житлове
приміщення) загрожує обвалом.

За правилами ст. 113 ЖК України
благоустроєне житлове приміщення, яке
надається у зв'язку з виселенням, має
знаходитись у межах даного населеного
пункту і відповідати вимогам ст. 50
цього Кодексу. Громадянам, які займали
окрему квартиру, повинно бути надано
окрему квартиру. Якщо наймач займав
більш як одну кімнату, йому надається
житлове приміщення, що складається з
того ж числа кімнат. За розміром
житлове приміщення має бути не меншим
за те, яке займав наймач, однак у межах
норми.

Судом встановлено, що позивачі
проживають у квартирі АДРЕСА_1.

Оскільки зазначене житло є аварійним,
рішенням виконавчого комітету
селищної ради від 25 травня 2007 року за
№142 ОСОБА_2 на сім'ю, яка складається із
двох осіб, надано квартиру АДРЕСА_2.

З наявної в матеріалах справи
технічної документації вбачається, що
зазначена квартира складається з двох
кімнат, площею 11,8 кв.м та 19,2 кв.м;
коридору площею 2,5 кв.м; ванної 1,0
кв.м;туалету 1,4 кв.м; Житло також містить
окрему кухню загального користування,
площею 6,6 кв.м ( т. 1 а.с.150).

В судовому засіданні встановлено, що
житловий будинок АДРЕСА_2 перебував на
балансі ВАТ «Кварцсамоцвіти». Згідно з
рішенням виконавчого комітету
Володарсько-Волинської селищної ради
від 20 листопада 2002 року за №312
зазначений житловий будинок прийнято у
власність територіальної громади з 1
листопада 2002 року та переданий в
управління підприємству
«Тепловодоканал» ( т.1, а.с.5). Рішенням
Володарсько-Волинської селищної ради
від 10 грудня 2002 року затверджений акт
прийняття-передачі вказаного
нерухомого майна ( т.1, а.с. 135-137).

Матеріали справи свідчать, що рішенням
Володарсько-Волинського районного
суду Житомирської області від 30
листопада 2006 року у справі за позовом
виконкому Володарсько-Волинської
селищної ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про
виселення із житлового приміщення, що
загрожує обвалом, та надання іншого
житлового приміщення, останніх
виселено із квартири АДРЕСА_1, з
наданням квартири АДРЕСА_2 ( т.2, а.с. 89).
Зазначене рішення є чинним, ніким не
оскаржувалось, отже ОСОБА_2 та ОСОБА_1
погодились з висновками суду.

При розгляді зазначеної справи судом
було встановлено, що будинок по АДРЕСА_2
у 2002 році переобладнаний з гуртожитку у
житловий будинок. Квартира НОМЕР_1 в
зазначеному житловому будинку є
благоустроєною відповідно до умов
населеного пункту, обладнана
водопостачанням і водовідведенням та
відповідає санітарним і технічним
вимогам.

У ч.1 ст. 14 ЦПК України закріплене
правило, згідно з яким судові рішення,
що набрали законної сили, обов'язкові
для всіх органів державної влади і
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
посадових чи службових осіб та
громадян і підлягають виконанню на
всій території України, а у випадках,
встановлених міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України,- і за її
межами.

Згідно з положеннями ч.3 ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській,
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Отже, з огляду на ту обставину, що
судовим рішенням від 30 листопада 2006
року вирішене питання щодо
правомірності надання ОСОБА_2 та ОСОБА_1
спірного житла, позовні вимоги про
визнання недійсним рішення виконкому
селищної ради від 25 травня 2007 року за
№142 не підлягають до задоволення.

Окрім того, при вирішенні даного спору
суд першої інстанції обгрунтовано
виходив з того, що чинним
законодавством не передбачена
можливість сплати грошової
компенсації у разі виселення осіб із
житла, яке є аварійним.

Вірним є також висновок суду про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог про визнання недійсним
п.2 рішення виконавчого комітету
селищної ради від 20 листопада 2002 року
за №312, оскільки прийняття у власність
територіальної громади житлового
будинку АДРЕСА_2 та його передача на
баланс юридичної особи, не порушує прав
позивачів.

Враховуючи вищезазначене, підстави для
скасування чи зміни рішення суду
відсутні.

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 209,303,307, 308,314,315,319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Володарсько-Волинського
районного суду Житомирської області
від 24 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча
Судді