Провадження №2/200/3349/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року Бабушкінський
районний суд м.Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді - Решетніка М.О.

при секретарі - Медведєвій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ПАТ
"Брокбізнесбанк" до ОСОБА_1 "Про
відшкодування шкоди", -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Брокбізнесбанк" звернувся до суду
з даним позовом, у якому зазначив, що 21
травня 2013р. відповідачка, працюючи на
посаді контролера-касира відділення №1
Дніпропетровського головного
регіонального відділення АТ
"Брокбізнесбанк" провела
валютно-обмінну операцію 465000
білоруських рублів по курсу купівлі
російського рубля, встановленого на
21.05.2013р. в АТ "Брокбізнесбанк", чим
спричинила банку матеріальну шкоду в
розмірі 116250грн. Данна обставина
встановлена Актом ревізії цінностей
від 21.05.2013р., складено позивачем, який
відповідач підписала без заперечень.
При виконанні своїх посадових
обов'язків відповідачка несла повну
матеріальну відповідальність за
збереження матеріальних цінностей
відповідно Договору про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, просила позов
задовольнити посилаючись на обставини,
які викладені у позовній заяві.
Відповідачка та її представник в
судовому засіданні проти позову
заперечували з тих підстав, що
матеріальна шкода була спричинена
позивачу не з вини відповідача, а в
результаті злочину, вчиненого
громадянином ОСОБА_2, який шахрайським
шляхом заволодів грошима ПАТ
"Брокбізнесбанк". По даному факту СВ
Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області за її заявою
22.05.2013р. порушено кримінальне
провадження за ознаками злочину,
передбаченого ст.190 КК України. В той же
час АТ "Брокбізнесбанк" до слідчих
органів з заявою про визнання його
потерпілим у цьому кримінальному
провадженні не звертався. Просили в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які
приймали участь у справі та дослідивши
матеріали справи суд встановив
наступні обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 з 03.04.2007р. працювала в міському
відділенні №1 Дніпропетровської філії
АТ "Брокбізнесбанк" на посаді
касира-експерта (а.с.20). Наказом №143/407-РВ
від 03.12.2012р. відповідачка була
переведена на посаду контролера-касира
відділення №1 Дніпропетровського
головного регіонального відділення АТ
"Брокбізнесбанк" (а.с.21).

03.12.2012р. відповідачка була ознайомлена
з посадовою інструкцією
контролера-касира, затвердженою
керівником Дніпропетровським ГРВ АТ
"Брокбізнесбанк", згідно п.1 Розділу 3
якої контролер-касир виконує функції
здійснення касового обслуговування
клієнтів підрозділу та виконання
касових операцій з готівкою в
національній та іноземній валюті, в
тому числі: купівля-продаж у фізичних
осіб резидентів та нерезидентів
готівкової іноземної валюти за
готівкову національну валюту. Згідно
Розділу 5 посадової інструкції
працівник несе повну матеріальну
відповідальність за отримані
готівкові кошти та цінності, згідно з
трудовим законодавством України,
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання посладених на
відділ завдань і функцій відповідно до
своїх функціональних обов'язків
(а.с.7-10).

03 грудня 2012р. між позивачем
(Адміністрація) та відповідачем
(Працівник) був підписаний Договір на
повну індивідуальну матеріальну
відповідальність, згідно п.1 якого
Працівник бере на себе повну
матеріальну відповідальність за
безпеку збереження довірених йому
установою банку цінностоей і в зв'язку
з викладеним зобов'язується: - обережно
поводитися з переданими йому на
зберігання або на інші цілі
матеріальними цінностями і вживати
заходи щодо запобігання шкоди; -
своєчасно повідомляти адміністрацію
установи банку про усі обставини, що
загрожують безпеці зберігання
довірених йому цінностей; - суворо
дотримуватися встановлених правил
здійснення операцій з цінностями і їх
зберіганням. Згідно п.3 цього договору
у разі незабезпечення з вини
працівника збереження довірених йому
матеріальних цінностей, визначення
розміру заподіяної установі шкоди і
його відшкодування, проводиться
відповідно до чинного законодавства.
(а.с.6)

Згідно квитанції №4 про
здійснення валютно-обмінної операції
21.05.2013р. об 11год.55хв. відповідач
здійснила обмін рублів в кількості 465000
(чотириста шістьдесят п'ять тисяч) по
курсу АТ "Брокбізнесбанк",
встановленому на 21.05.2013р. для обміну
російського рубля (1 гривня дорівнює 0,25
російських рублів), на 116250 (сто
шістнадцять тисяч двісті п'ятдесят)
гривень (а.с.11).

Як вбачається з Акту ревізії цінностей
від 21.05.2013р., складеного комісією
Дніпропетровського ГРВ АТ
"Брокбізнесбанк" в операційній касі
відділення №1 встановлена нестача 465000
російських рублів, в той же час
встановлено, що у касі відділення
знаходяться 465000 білоруських рублів
(а.с.5).

Вказана обставина підтверджується
підписом відповідача під Актом ревізії
цінностей, пояснювальною запискою
відповідача від 21.05.2013р. на адресу
керівництва Дніпропетровського ГРВ АТ
"Брокбізнесбанк", згідно якої
відповідач купюри білоруських рублів
номінальною вартістю "5000 рублів"
помилково прийняла за купюри
російських рублів такою ж номінальною
вартістю "5000 рублів" (а.с.41).

Також цей факт було додатково визнано
відповідачем в судовому засіданні.

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст.130,131 КЗпП України
працівники зобов'язані бережливо
ставитися до майна підприємства,
установи, організації і вживати
заходів до запобігання шкоді; несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.

Відповідно до ст.134 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли між працівником і
підприємством, установою, організацією
відповідно до ст.1351 цього Кодексу
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей.

В силу ст.1351 КЗпП України письмові
договори про повну матеріальну
відповідальність може бути укладено
підприємством, установою, організацією
з працівниками (що досягли
вісімнадцятирічного віку), які
займають посади або виконують роботи,
безпосередньо звязані із зберіганням,
обробкою, продажем (відпуском),
перевезенням або застосуванням у
процесі виробництва переданих їм
цінностей. Перелік таких посад і робіт,
а також типовий договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність затверджуються в
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України.

Таким чином, відповідачкою порушені
умови договору про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність, на
забезпечено збереження ввірених їй
підприємством товарно-матеріальних
цінностей, що потягло їх нестачу, а тому
стягненню з неї підлягає сума завданої
внаслідок цього шкоди.

Аналізуючи зміст приведених норм,
ураховуючи те, що між сторонами
відповідно до ст.1351 КЗпП України було
укладено відповідний письмовий
договір, суд доходить висновку про те,
що відповідачка має нести матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з її вини, тобто в
сумі 116250грн.

Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК
України з відповідачки також
підлягають стягненню сума судового
збору в розмірі 1162грн.50коп., сплачені
позивачем при подачі позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,10,11,57,60,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
"Брокбізнесбанк" на відшкодування
шкоди 116250грн., на повернення судових
витрат - 1162грн.50коп., а всього
117412грн.50коп.

Строк апеляційного оскарження рішення
10 днів.

Суддя