Справа № 454/1124/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року Сокальський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Матолінець З.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокалі, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в
натурі частки будинковолодіння, що є у
спільній частковій власності та
реальний розподіл земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину позивач успадкувала 1/2
ідеальну частину житлового будинку
АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_3, що
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності
зареєстровано.

Інша 1/2 ідеальна частина вищевказаного
будинку належить відповідачу, а відтак
даний будинок являється спільною
частковою власністю.

Рішенням Сокальського районного суду
Львівської області від 27.04.2012р., визнано
за позивачкою та виділено на праві
власності 1|2 частину від
будинковолодіння АДРЕСА_1, а саме:
приміщення 1 - 4 площею 19,5 м.кв., 1-5 площею
19,5 м.кв., 1-9 площею 19,6 м.кв., 1-10 площею 19,4
м.кв., в підвалі під житловим будинком
приміщення ІУ площею 40,4 м.кв., частину
приміщення І площею 11,9 м.кв., залишено в
користуванні частину прибудови « а-2»
площею 23,7 м.кв., літню кухню «Б», веранду
«б», погріб «ІІг», сарай «В», загальною
вартістю по будинковолодінню 228716,00 грн.

Рішенням виконавчого комітету
Сокальської міської ради № 313 від
26.12.2012, змінено цільове призначення 12
будинку по АДРЕСА_1 на будинок.
Присвоєно адресу будинку АДРЕСА_2 та
дозволено оформити право власності на
будинковолодіння АДРЕСА_2 на ім'я, та в
КП ЛОР «Червоноградське МБТІ»
сформувати свідоцтво про право
власності на будинковолодіння АДРЕСА_2
та провести реєстрацію такого права
власності.

Проте 18.04.2013 реєстраційною службою
Сокальського РУЮ надано відповідь
№02/2-07/53, в якій роз'яснено, що
відповідно до ст. 183 ЦК України, один
будинок є неподільною річчю, тобто один
будинок не може бути поділено між
співвласниками. Крім того, у відповіді
зазначено, що із спільного майна
можливо здійснювати виділ частки, що є
у спільній частковій власності. Згідно
довідки КП «Червоноградського МБТІ» №
76 від 14.01.2014р., після розподілу
позивачу належить ідеальна частка, а
саме 47/100 від житлового будинку та 53/100
від будинковолодіння. Також, 25.12.2013р.
ЛОР ДКП «Червоноградське МБТІ»
виготовлено технічний паспорт на її
частину будинку як на окреме
будинковолодіння АДРЕСА_2, згідно якого
вказане будинковолодіння складається
з трьох житлових кімнат, кухні, двох
веранд, двох підвалів і тамбуру.
Загальна площа становить 158,5 м.кв.,
житлова - 58,6 м.кв. та інші приміщення - 56,6
м.кв..

Постановою Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду роз'яснено, що
установлення співвласниками порядку
користування будинком з виділенням
конкретних приміщень у натурі не
припиняє право спільної часткової
власності, тому що такі частини не
перетворюються в об'єкт самостійної
власності кожного з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки з майна, що є у спільній
частковій власності.

Крім того, виходячи з аналізу змісту
норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України
слід дійти висновку, що виділ часток
(поділ) жилого будинку, що перебуває у
спільній частковій власності, є
можливим, якщо кожній зі сторін може
бути виділено відокремлену частину
будинку із самостійним виходом
(квартиру) або у разі, коли є технічна
можливість переобладнання будинку в
ізольовані квартири, які за розміром
відповідають розміру часток
співвласників у праві власності.

Вважає, що виділити частку з спільної
часткової власності в даному випадку є
можливо, оскілки будинок АДРЕСА_1
фактично вже поділений на дві окремі
частини, згідно рішення Сокальського
районного суду Львівської області від
27.04.2012р. має два окремі входи, до кожного
з яких є можливість влаштувати окремі
заїзди після розподілу земельної
ділянки в натурі та використовується
нею та відповідачем, як два окремих
будинковолодіння.

Позивач має на меті набути право
власності на будинковолодіння АДРЕСА_2
як на самостійний об'єкт права
власності та в подальшому
реалізувати своє право як власник що
передбачено ст. 319 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Крім того, відповідно до ст. 377 ЦК
України до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Так, позивачем після смерті батька
успадковано 1/2 ідеальну частину
земельної ділянки загальною площею 0,0600
га. для обслуговування вказаного
житлового будинку і господарських
будівель розташованої в АДРЕСА_1. Іншу
1/2 ідеальну частинку земельної ділянки
успадкував відповідач, а відтак
спадкова земельна ділянка належить їй
та ОСОБА_2 на праві спільної часткової
власності.

На підставі наведеного позивач просить
суд ухвалити рішення, яким виділити
ОСОБА_1 зі спільної часткової власності
реальну частину житлового будинку по
АДРЕСА_2 та належних до нього
господарських будівель; виділити
ОСОБА_1 зі спільної часткової власності
частину земельної ділянки згідно плану
розподілу земельної ділянки №4 для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель по АДРЕСА_2 та
визнати за нею право власності на
житловий будинок АДРЕСА_2 з належною до
нього земельною ділянкою для
обслуговування будинку та
господарських будівель.

30.04.2014р. представник позивача ОСОБА_3
подала зустрічний позов та просила суд:

Виділити ОСОБА_2 зі спільної часткової
власності в окреме будинковолодіння
частину житлового будинку АДРЕСА_1, а
саме: приміщенням 1-3 площею 32,2м.кв., 1-1
площею 6,7м.кв., 1-2 площею 13,8м.кв., 1-6
площею 6,8м.кв, 1-8 площею 32,2м.кв., 1-7 площею
13,9м.кв. в підвалі під житловим будинком
приміщення ІІІ площею 19,4 м.кв., ІІ
площею 29,8 м.кв., частину приміщення І
площею 7,6м.кв залишити у користуванні
частину прибудови "а-2" площею 14,8 м.кв,
балкон "а", сходи "а" ( згідно матеріалів
інвентаризаційної справи на будинок) з
присвоєнням цьому будинковолодінню
окремої поштової адреси - АДРЕСА_1 та
визнати за ним право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 з належною до
нього земельною ділянкою для
обслуговування будинку та
господарських будівель.

Виділити ОСОБА_2 у приватну власність
частину земельної ділянки площею 0,0228га
( згідно 4 варіанту розподілу) для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель за адресою:
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не
з»явилася, надала суду заяву, в якій
просить суд справу слухати за її
відсутності. Первісний позов підтримує
повністю та визнає зустрічний позов
просить врахувати, щодо розподілу
земельної ділянки проводити за планом
№4.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в
судове засідання не з»явилася, надала
суду заяву, в якій просить суд справу
слухати за її відсутності. Вказала, що
зустрічний позов підтримує та визнає
первісний позов, а також підтримує
розподіл земельної ділянки за планом
№4.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що первісні та
зустрічні позовні вимоги підлягають до
задоволення в повному обсязі з
наступних підстав:

Відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину, виданого приватним
нотаріусом Сокальського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 29.04.2011 та
зареєстрованого в реєстрі за № 1211
ОСОБА_1 успадкувала 1/2 ідеальну частину
житлового будинку АДРЕСА_1, після
смерті батька ОСОБА_3, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Право власності на житловий будинок
зареєстровано в ЛОР ДКП
«Червоноградське МБТІ», про що видано
витяг про державну реєстрацію прав №
30416313 від 24.06.2011р. на 1/2 ідеальну частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

Крім того, позивачем після смерті
батька успадковано 1/2 ідеальну
частину земельної ділянки загальною
площею 0,0600га для обслуговування
вказаного житлового будинку і
господарських будівель розташованої в
АДРЕСА_1, про що приватним нотаріусом
Сокальського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 29.04.2011р. видано
Свідоцтво про право на спадщину
зареєстроване в реєстрі за № 1213 та
зроблено відповідну відмітку на
Державному акті на право приватної
власності на землю серії ЛВ № 2967.

Таким чином, судом встановлено, що
сторони в рівних частках по 1/2
ідеальній частині успадкували після
смерті батька житловий будинок
АДРЕСА_1, а також земельну ділянку для
обслуговування цього будинку.

Рішенням Сокальського районного суду
Львівської області від 27.04.2012р., визнано
за позивачем та виділено на праві
власності 1/2 частину від
будинковолодіння АДРЕСА_1, а саме:
приміщення 1 - 4 площею 19,5 м.кв., 1-5 площею
19,5 м.кв., 1-9 площею 19,6 м.кв., 1-10 площею 19,4
м.кв., в підвалі під житловим будинком
приміщення ІУ площею 40,4 м.кв., частину
приміщення І площею 11,9 м.кв., залишено в
користуванні частину прибудови « а-2»
площею 23,7 м.кв., літню кухню «Б», веранду
«б», погріб «Пг», сарай «В». Визнано за
відповідачем та виділено йому на праві
власності 1/2 частину будинковолодіння
АДРЕСА_1: приміщенням 1-3 площею 32,2м.кв.,
1-1 площею 6,7м.кв., 1-2 площею 13,8м.кв., 1-6
площею 6,8м.кв, 1-8 площею 32,2м.кв., 1-7 площею
13,9м.кв. в підвалі під житловим будинком
приміщення ІІІ площею 19,4 м.кв., ІІ
площею 29,8 м.кв., частину приміщення І
площею 7,6м.кв. залишино в користуванні
частину прибудови «а-2» площею 14,8 м.кв.,
балкон «а», сходи «а».

Рішенням виконавчого комітету
Сокальської міської ради № 313 від
26.12.2012р., змінено цільове призначення 1/2
будинку по АДРЕСА_1 на будинок.
Присвоєно адресу будинку АДРЕСА_2 та
дозволено оформити право власності на
будинковолодіння АДРЕСА_2 на ім'я
позивача, та в КП ЛОР «Червоноградське
МБТІ» сформувати свідоцтво про право
власності на будинковолодіння АДРЕСА_2
на моє ім'я та провести реєстрацію
такого права власності.

Відповідно до ст..4 Закону України від
01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень»обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права
та/або їх обтяження як на земельні
ділянки, так і на об'єкти нерухомого
майна, розташованих на них, зокрема
право власності, право володіння, право
користування (сервітут), право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами, іпотека, інші
речові права відповідно до Закону.

Так, у вищезазначеному рішенні
виконкому Сокольської міської ради
було визначено, що КП ЛОР
«Червоноградське МБТІ» мало
зареєструвати право власності на
виділену частку будинку, проте в силу
змін в законодавстві позивач змушена
була звернутися до Реєстраційної
служби Сокальського РУЮ.

18.04.2013р. Реєстраційною службою
Сокальського РУЮ надано відповідь №
02/2-07/53, в якій роз'яснено, що відповідно
до ст. 183 ЦК України, один будинок є
неподільною річчю, тобто один будинок
не може бути поділено між
співвласниками. Крім того, у відповіді
зазначено, що із спільного майна
можливо здійснювати виділ частки, що є
у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки з майна, що є у спільній
частковій власності.

Крім того, виходячи з аналізу змісту
норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України
слід дійти висновку, що виділ часток
(поділ) жилого будинку, що перебуває у
спільній частковій власності, є
можливим, якщо кожній зі сторін може
бути виділено відокремлену частину
будинку із самостійним виходом
(квартиру) або у разі, коли є технічна
можливість переобладнання будинку в
ізольовані квартири, які за розміром
відповідають розміру часток
співвласників у праві власності.

Відповідно до ст..367 ЦК України майно, що
є у спільній частковій власності може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 88 ЗК України,
учасник спільної часткової власності
має право вимагати виділення належної
йому частки із складу земельної
ділянки як окремо, так і разом з іншими
учасниками, які вимагають виділення, а
у разі неможливості виділення частки -
вимагати відповідної компенсації.
Учасник спільної часткової власності
на земельну ділянку має право на
отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

Виходячи із загальних положень ЦК
України, які регулюють порядок
користування спільних майном, зокрема
ст.377 ЦК України, до особи, яка набула
права власності на житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування
земельною ділянкою на якій вони
розміщені без зміни її цільового
призначення.

Так, спеціалістом було проведено
заміри земельної ділянки по АДРЕСА_1 з
варіантами її розподілу між власниками
будинку за цією ж адресою, при цьому
згідно заяв сторін вони погодилися на
варіант розподілу №4, за яким за ОСОБА_1
слід визначити земельну ділянку площею
0,0372га ( червоним кольором), а за ОСОБА_2 -
0,0228га ( синім кольором).

З врахуванням фактичного реального
розподілу будинку між сторонами, який
має два окремі входи, до кожного з яких
є можливість влаштувати окремі заїзди
після розподілу земельної ділянки в
натурі та використовувати сторонами,
як два окремих будинковолодіння, з
метою забезпечення здійснення прав
власників, що передбачені ст.319 ЦК
України, суд вважає, що позов слід
задовольнити.

Керуючись ст..ст.10, 60,212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Первісні та зустрічні позовні вимоги
задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_1 зі спільної часткової
власності в окреме будинковолодіння
частину житлового будинку АДРЕСА_1, а
саме: приміщення 1 - 4 площею 19,5 м.кв., 1-5
площею 19,5 м.кв., 1-9 площею 19,6 м.кв., 1-10
площею 19,4 м.кв., в підвалі під житловим
будинком приміщення ІУ площею 40,4 м.кв.,
частину приміщення І площею 11,9 м.кв.,
залишити в користуванні частину
прибудови « а-2» площею 23,7 м.кв., літню
кухню «Б», веранду «б», погріб «Пг»,
сарай «В»( згідно матеріалів
інвентаризаційної справи на будинок) з
присвоєнням цьому будинковолодінню
окремої поштової адреси - АДРЕСА_2 та
визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_2 з належною до
нього земельною ділянкою для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель.

Виділити ОСОБА_2 зі спільної часткової
власності в окреме будинковолодіння
частину житлового будинку АДРЕСА_1, а
саме: приміщенням 1-3 площею 32,2м.кв., 1-1
площею 6,7м.кв., 1-2 площею 13,8м.кв., 1-6
площею 6,8м.кв, 1-8 площею 32,2м.кв., 1-7 площею
13,9м.кв. в підвалі під житловим будинком
приміщення ІІІ площею 19,4 м.кв., ІІ
площею 29,8 м.кв., частину приміщення І
площею 7,6м.кв залишити у користуванні
частину прибудови "а-2" площею 14,8 м.кв,
балкон "а", сходи "а" ( згідно матеріалів
інвентаризаційної справи на будинок) з
присвоєнням цьому будинковолодінню
окремої поштової адреси - АДРЕСА_1 та
визнати за ним право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 з належною до
нього земельною ділянкою для
обслуговування будинку та
господарських будівель.

Виділити та визнати право власності за
ОСОБА_1 на частину земельної ділянки
площею 0,0372га ( згідно 4 варіанту
розподілу) для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель за адресою: АДРЕСА_2.

Виділити та визнати право власності за
ОСОБА_2 на частину земельної ділянки
площею 0,0228га ( згідно 4 варіанту
розподілу) для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель за адресою: АДРЕСА_1 та визнати
за ним право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 з належною до нього
земельною ділянкою для обслуговування
будинку та господарських будівель.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Львівської області через Сокальський
районний суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:
Л. Ю. Фарина