Справа №
Пр. № 2/333/1013/14
Комунарський районний суд м.
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3 В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 04.09.1999 року між нею та
відповідачем зареєстрований шлюб, про
що відділом реєстрації актів
громадянського стану міської ради м.
Запоріжжя в книзі реєстрації актів про
одруження зроблено запис за № 804.
Сторони від даного шлюбу мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем
та знаходиться на її утриманні.
Посилаючись на зазначене, а також
враховуючи те, що відповідач
добровільно не надає коштів на
утримання дитини, просить суд стягнути
з відповідача на свою користь аліменти
на утримання неповнолітнього сина у
розмірі ? частини з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дати звернення до суду і до
досягнення дитиною повноліття.
У судове засідання позивач ОСОБА_1,
не з'явилась, про день, час та місце
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином. Свої
інтереси довірила представляти ОСОБА_4,
який у судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи без
його участі, на задоволенні позову
наполягає, проти ухвалення заочного
рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2, будучи
належним чином повідомлений судом про
день, час і місце розгляду справи,
повторно в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив. Оскільки суд не має
відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169
Цивільного процесуального кодексу
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України).

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_2, видане відділом
реєстрації актів громадянського стану
міської ради м. Запоріжжя 04.09.1999 року
(а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації
актів громадянського стану
Комунарської рай адміністрації
Запорізької міської ради 19.09.2000 року
(а.с. 3).

Син проживає з матір'ю - ОСОБА_1 і
находиться на її утриманні.

Таким чином, судом встановлено, що на
цей час ОСОБА_3 повністю знаходиться на
утриманні позивача та проживає разом з
останньою. Добровільно відповідач
ОСОБА_2 матеріальної допомоги на
утримання спільної дитини не надає,
хоча є працездатним.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ратифікованої
Постановою Верховної Ради України від
27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного
кодексу України при вирішенні
будь-яких питань щодо дітей, суд
повинен виходити з якнайкращого
забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини, батько (батьки) або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

На підставі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу
України передбачено, що частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного
кодексу України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність у
останнього інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу
України встановлено, що аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Виходячи з матеріального становища
сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а
також те, що відповідач в добровільному
порядку не сплачує аліменти на
утримання дитини, не має на утриманні
інших непрацездатних осіб, зазначених
у статті 182 СК України та не надав суду
інших доказів, які б могли вплинути на
визначення розміру аліментів, суд
дійшов висновку, що відповідач має
можливість надавати позивачу
матеріальну допомогу на утримання
неповнолітньої дитини.

Так як позивач при подачі позовної
заяви був звільнений від сплати
судового збору, тому з відповідача
відповідно до ст. 88
Цивільного-процесуального кодексу
України повинен бути стягнений судовий
збір на користь держави.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК
України, ст. ст. 10, 11, 84, 88, 209, 212, 214-215, 224-226,
367 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Вільнянськ, Запорізької
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі ? частини з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 11.02.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовій збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення в частині суми платежу за один
місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України, допустити до негайного
виконання.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.Б. Кулик