Справа № 214/7850/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 травня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова
В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

за участю:

представника позивача - Гоменюка Ю.В.,

відповідачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вінмаль» до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про
стягнення шкоди в порядку регресу,
завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому вказав, що 05
вересня 2011 року, находячись на
території автомийки «Віанор»,
розміщеної за адресою: м. Кривий Ріг, м-р
Сонячний 7Г, відповідачі незаконно
заволоділи транспортним засобом
ОСОБА_7, спричинивши останньому
матеріальну шкоду в розмірі 107 623,37 грн.

Вироком Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 22.02.2013 року
відповідачів визнано винними у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
289 КК України, відмовлено у задоволенні
цивільного позову потерпілого ОСОБА_7
до цивільного відповідача - ТОВ
«Вінмаль» про стягнення шкоди.

28 травня 2013 року апеляційним
судом Дніпропетровської області у
зазначеній кримінальній справі було
винесено ухвалу, якою скасовано вирок
суду першої інстанції в частині
цивільного позову, ухвалено про
стягнення з ТОВ «Вінмаль» на користь
потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду в
сумі 77 573 грн. 37 коп. та 15 000 грн.
моральної шкоди.

Постановою Саксаганського ВДС
Криворізького МУЮ ВП № 38938187 від 19.07.2013
року було відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №435/335, виданого Саксаганським
районним судом м. Кривого Рогу, про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди у розмірі 92 573,37 грн., а 21 серпня 2013
року позивачем зазначену суму було
сплачено на депозитний рахунок
Саксаганського ВДС Криворізького МУЮ
кошти в повному розмірі.

Таким чином, оскільки ним було
відшкодовано завдану відповідачами
внаслідок вчинення злочину шкоду, він,
згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, має право
зворотної вимоги (регресу) до
відповідачів, а відтак просить суд
стягнути солідарно з відповідачів на
свою користь Стягнути з солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в
порядку регресу 92573 грн. та понесені
судові витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
позов визнали лише в частині стягнення
з них матеріальної шкоди, однак
пояснили, що платити будуть.

Інші відповідачі, будучи повідомленими
про час та місце розгляду справи
належним чином, в судове засідання не
з'явились.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Так, 05 вересня 2011 року, відповідачі,
будучи працівниками автомийки ТОВ
«Вінмаль», знаходячись на території
автомийки, незаконно заволоділи
транспортним засобом потерпілого
ОСОБА_7, спричинивши останньому
матеріальну шкоду в розмірі 107 623,37 грн.

Вироком Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 22.02.2013 року
відповідачів визнано винними у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
289 КК України, відмовлено у задоволенні
цивільного позову потерпілого ОСОБА_7
до цивільного відповідача - ТОВ
«Вінмаль» (далі - Позивач) про стягнення
шкоди (а.с.6-10).

28 травня 2013 року ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області скасовано вирок суду першої
інстанції в частині цивільного позову,
ухвалено про стягнення з Позивача на
користь потерпілого ОСОБА_7
матеріальної шкоди в сумі 77 573 грн. 37
коп. та моральної шкоди в розмірі 15000
грн. (а.с.11-13).

21 серпня 2013 року Позивачем було
сплачено на депозитний рахунок
Саксаганського ВДС Криворізького МУЮ,
який виконував судове рішення, 92573 грн.
37 коп. (а.с.14-16).

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КЗпП
України працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків, причому у сенсі ст.
130 КЗпП України до матеріальної шкоди,
завданої кримінально караними діями
працівника під час виконання трудових
обов'язків, відносять, зокрема, і суми
зайво сплачених грошових виплат на
відшкодування шкоди третім особам.

До такого ж висновку приходить й Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ,
зокрема в рішенні від 14 вересня 2011 року
(повний текст рішення знаходиться за
адресою http://reyestr.court.gov.ua/Review/18397730).

До того ж, як роз'яснено у п. 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
шкоди» за моральну (немайнову) шкоду,
заподіяну працівником під час
виконання трудових обов'язків,
відповідальність несе організація, з
якою цей працівник перебуває у
трудових відносинах, а останній
відповідає перед нею в порядку регресу
(ст. ст. 130, 132-134 КЗпП України), якщо
спеціальною нормою закону не
встановлено іншого.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 134 КЗпП
України, працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли шкоди завдано діями
працівника, які мають ознаки діянь,
переслідуваних у кримінальному
порядку та/або шкоди завдано
працівником, який був у нетверезому
стані. Як кримінальна складова діянь
відповідачів, так і та обставина, що
злочин було вчинено ними у нетверезому
стані, встановлені судовими рішеннями,
що додаються до цієї позовними заявами.

У судовому засіданні встановлено,
що Позивачем було відшкодовано
матеріальну та моральну шкоду, завдану
потерпілому ОСОБА_7 злочинними діями
відповідачів.

У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Таким чином, Позивач має право
зворотної вимоги (регресу) до
відповідачів.

У п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 31.03.1989
року «Про практику застосування судами
України законодавства про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної злочином, і стягнення
безпідставно нажитого майна»
роз'яснено, що солідарну
відповідальність по відшкодуванню
шкоди несуть особи, діяння яких були
об'єднані спільним злочинним наміром, а
заподіяна ними шкода стала наслідком
їх спільних дій. Спільність злочинних
намірів та дій відповідачів
встановлена судовим рішенням (вироком),
що додається до цієї позовної заяви.

Таким чином, вимоги Позивача про
солідарне стягнення в порядку регресу
з відповідачів на його користь 92573 грн.
37 коп. є обґрунтованими, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно з вимогами статті 88
ЦПК України, з відповідачів на користь
позивача підлягають стягненню
понесені ним судові витрати в рівних
частках по 22 грн. з кожного окремо та в
дохід держави недоплачений Позивачем
судовий збір у рівних частках по 185 грн.
з кожного окремо.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 130, 132-134 КЗпП України, ст. 1191 ЦК
України, ст. ст.3, 5, 7, 10, 11, 15, 57-61, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вінмаль»
задовольнити.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вінмаль» в порядку
регресу 92573 грн. та з кожного окремо по 22
грн. у рахунок відшкодування понесених
судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, з кожного окремо, в
дохід держави по 185 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Попов.