Справа № 215/8469/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2014 року Тернівський районний
суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді
- Камбул М.А.

при секретарі
- Чорнобривець А.В.

за участю представників позивача
- ОСОБА_1

відповідача
- Доценко Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» про
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2013 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом про відшкодування моральної
шкоди до Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» /далі
ПАТ/, яким просить стягнути відповідно
до ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст.237-1 КЗпП
України з КПТМ - 150 000 грн. моральної
шкоди, у зв'язку нещасним випадком, який
стався на виробництві.

В обгрунтування вказує, що 20.03.2013 року
він заступив в зміну з 20.00 год. до 08.00
год. 21.03.2013 року водієм транспортних
засобів в Першотравневому кар'єрі ПАТ
«ПівнГЗК», виконував наряд по
перевезенню гірничої маси на
автомобілі «Білаз-75145», госп.№ 28, на
перевантажуванні майданчики № 15,12,16.
21.03.2013 року о 02.15 год. він розгрузив
вантаж та заглушив автомашину для
виконання власних фізіологічних
потреб. О 02.16 год. він завів машину,
відновив рух, та після початку руху
виявив відсутність робочих гальм та
рульового керування. Рятуючись, він
вистрибнув із кабіни автомобілю та
скотився на підошву технологічної
підлоги, в цей час автомобіль
продовжував свій рух і при виїзді на
запобіжний вал зупинився. Під час
наїзду самоскиду на запобіжний вал, він
затиснув його праву ногу між зовнішнім
колесом та волом. Водії ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 за допомогою бульдозера
звільнили його ногу та повідомили про
пригоду керівництво.

Згідно акту від 01.04.2013 року, нещасний
випадок вважається пов'язаним з
виробництвом та стався внаслідок
невиконання начальником технологічної
колони автомобілів № 52 ГТЦ-1 посадової
інструкції, внаслідок невиконання
майстром в кар'єрі дільниці № 58
посадової інструкції майстра,
внаслідок невиконання ОСОБА_3 п.1.6.12 1.8
«Інструкції з охорони праці № 44.151-11 для
водія автотранспортних засобів в
кар'єрі» та п.п. 2.3 (б), 12.3«Правил
дорожнього руху України».

Згідно висновку МСЕК від 17.07.2013 р.
вперше позивачу встановлена стійка
втрата професійної працездатності в
розмірі 65 % та друга група інвалідності.

В наслідок нещасного випадку,
порушилися його нормальні життєві
зв'язки, у липні 2013 року його було
звільнено з підприємства, він втратив
можливість допомоги сім'ї, спілкування
з оточуючими, він постійно потребує
лікування, переніс декілька операцій,
тривалий час його права нога
знаходилася в апараті Елізарова.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явився, про місце, день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Представник позивача ОСОБА_1 на позові
наполягає.

Представник ПАТ за довіреністю Доценко
Т.Ю. позов не визнала, надала письмові
заперечення, які в судовому засіданні
підтримала. Вказує, що нещасний випадок
з ОСОБА_3 стався внаслідок дії цілого
ряду причин, у тому числі з вини самого
потерпілого, тому покладення
відповідальності за завдану позивачу
моральну та фізичну шкоду лише на
відповідача вважає неправомірним.
Позивач отримує виплати призначені
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві,
отримує пенсію по інвалідності, Фонд
фінансує витрати на медичну допомогу
та придбання ліків. Позивач не
звертався до ПАТ із заявою про виплату
йому моральної шкоди у добровільному
порядку. Крім того, позивачем не надано
доказів щодо проведення заходів
додаткового медичного лікування та
реабілітації, тому просить відмовити в
задоволенні позову.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено поясненнями
сторін, актом про нещасний випадок від
01.04.2013 року та актом розслідування
нещасного випадку від 01.04.2013 року,
а.с.11-22, що з позивачем ОСОБА_3 при
виконанні ним службових обов'язків,
стався нещасний випадок, який
вважається пов'язаним з виробництвом,
та стався внаслідок невиконання
начальником технологічної колони
автомобілів № 52 ГТЦ-1 посадової
інструкції, внаслідок невиконання
майстром в кар'єрі дільниці № 58
посадової інструкції майстра,
внаслідок невиконання позивачем
ОСОБА_3 п.1.6.12 1.8 «Інструкції з охорони
праці № 44.151-11 для водія
автотранспортних засобів в кар'єрі» та
п.п. 2.3 (б), 12.3«Правил дорожнього руху
України».

Позивачу вперше встановлена стійка
втрата професійної працездатності в
розмірі 65 % та друга група інвалідності,
згідно висновку МСЕК від 17.07.2013р.,а.с.25.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України -
власником проводиться відшкодування
моральної шкоди працівнику в разі, якщо
порушення його законних прав, що
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Правовідносини регулюються ст.ст.1167,1168
ЦК України, згідно норм яких
визнається, що моральна шкода
відшкодовується юридичною особою, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
вважає, що слід врахувати роз'яснення
п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р., з подальшими
змінами, " Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", відповідно до
якого, розмір відшкодування моральної
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров"я
потерпілого, тяжкість отриманого
захворювання, істотність вимушених
змін у його життєвих і виробничих
стосунках, конкретних обставин по
справі, характер моральних страждань і
наслідків, що наступили.

Таким чином суд враховує, що з 17.07.2013
року позивачу вперше встановлено 65 %
втрати професійної працездатності та
друга група інвалідності.

При встановленні розміру моральної
шкоди суд враховує, що нещасний випадок
стався як з вини посадових осіб
підприємства так і з вини позивача
ОСОБА_3, в наслідок невиконання ним
п.1.6.12 1.8 «Інструкції з охорони праці №
44.151-11 для водія автотранспортних
засобів в кар'єрі» та п.п. 2.3 (б),
12.3«Правил дорожнього руху України», а
також враховує наслідки отриманої
травми, позивач відчуває постійні болі
в нозі, не може виконувати будь-яку
роботу та вільно пересуватися.

Вказані обставини свідчать про
заподіяння позивачу моральних
страждань, які позбавляють його
нормальних життєвих зв"язків, та
потребують додаткових зусиль для
організації свого життя.

Відповідно до наслідків що наступили,
які підтверджуються медичними
документами а.с.11-24,32-34, позов ОСОБА_3
слід задовольнити частково та
стягнути з ПАТ на користь позивача 50 000
грн. у відшкодування моральної шкоди,
вважаючи суму, що вимагає позивач - 150 000
грн. завищеною.

При частковому задоволенні позову та
звільненні позивача від сплати
судового збору при зверненні до суду,
відповідно до Закону України «Про
судовий збір», судовий збір в сумі 121,80
грн., слід стягнути з ПАТ на користь
держави.

На підставі ст.1167, 1168 ЦК України,
ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись
ст.ст.10,27,31,60,79, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, стягнути
з Публічного акціонерного товариства
«Північний гірничо-збагачувальний
комбінат» на користь ОСОБА_3 - 50 000
/п'ятдесят тисяч/ грн. моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат»
судовий збір в сумі 121,80 грн. на користь
держави.

В іншій частині позову-відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення
подавши на протязі 10 днів з дня
проголошення рішення апеляційну
скаргу в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м.Кривого
Рогу.

СУДДЯ: