Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2014 року Лисичанський міський суд
Луганської області у складі:

головуючої судді
Чернобривко Л.Б.

при секретарі судових засідань
Дьоміновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої
служби Лисичанського міського
управління юстиції Луганської області,
ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 про
усунення перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження майном,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
позовом про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження майном в обґрунтування
якого посилається на те, що 08.11.2013 року
Лисичанським міським судом Луганської
області було прийнято рішення, яке
набрало чинності, відповідно до якого,
за позивачем було визнано право
власності на ? частину вантажного
транспортного засобу, марки ГАЗ 3302-14
СПГ, номер державної реєстрації -
НОМЕР_1, та право власності на ? частину
вантажного транспортного засобу, марки
ГАЗ 33021-1212 СПГ, номер державної
реєстрації - НОМЕР_2. 30.01.2014 року позивач
звернулась до ВДВС Лисичанського МУЮ
із заявою про зняття з-під арешту
рухомого майна. 11.02.2014 року було надано
відповідь, відповідно до якої, майно
боржника, не може бути звільнено з-під
арешту, оскільки, відповідно до ст. 60
Закону України «Про виконавче
провадження», особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належіть
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. В зв'язку з
цим просила суд припинити дії відділу
ДВС Лисичанського МУЮ щодо арешту
рухомого майна, а саме вантажного
транспортного засобу, марки ГАЗ 3302-14
СПГ, номер державної реєстрації -
НОМЕР_1, та вантажного транспортного
засобу, марки ГАЗ 33021-1212 СПГ, номер
державної реєстрації - НОМЕР_2. Також
просила зобов'язати ВДВС Лисичанського
МУЮ виключити з опису та зняти з-під
арешту рухоме майно, а саме вантажний
транспортний засіб, марки ГАЗ 3302-14 СПГ,
номер державної реєстрації - НОМЕР_1, та
вантажний транспортний засіб, марки
ГАЗ 33021-1212 СПГ, номер державної
реєстрації - НОМЕР_2.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, про причину неявки суд
не повідомила, клопотань про розгляд
справи в її відсутності до суду не
надходило.

Представник позивача ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явився, просив
справу розглянути в його відсутність,
позовні вимоги підтримав, про що надав
до суду письмову заяву.

Представник відповідача Відділу
державної виконавчої служби
Лисичанського міського управління
юстиції Луганської області в судове
засідання не з'явилась, просила справу
розглянути в її відсутність, надала
письмові заперечення на позовну заяву
в яких посилалась на те, що 26.10.2009 року
до ВДВС Лисичанського МУЮ на виконання
надійшов виконавчий лист № 2-5997 від
23.06.2009 року Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська про накладення
арешту на все майно, що належить ОСОБА_4
в межах заявлених позовних вимог у
розмірі 76 022,22 грн.: нерухоме майно, що
знаходиться за адресою м. Лисичанськ,
вул. Автомобілістів,40-а/54, інше рухоме
майно, що знаходиться за місцем
реєстрації ОСОБА_4, грошові кошти, що
обліковуються на рахунках відповідача.

26.10.2009 року держаним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошено заборону на його
відчуження. 02.02.2011 року винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження.

10.08.2012 року до ВДВС Лисичанського
МУЮ на виконання надійшов виконавчий
лист № 2/1214/871 від 16.05.2012 року
Лисичанського міського суду про сплату
боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в
сумі 130654,92 грн. 17.08.2012 року державним
виконавцем винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборону на його відчуження. 12.06.2013 року
було винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження.

16.04.2013 року до ВДВС Лисичанського
МУЮ на виконання надійшов виконавчий
лист б/н від 11.03.2013 року Лисичанського
міського суд про накладення арешту на
автомобіль ГАЗ 3302-14 СПГ, державний
номер НОМЕР_1 та автомобіль ГАЗ 33021-1212
СПГ, державний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_4 шляхом заборони
будь-якими способами укладати угоди
стосовно майна, проводити його
реєстрацію та перереєстрацію,
здійснювати йог відчуження, в межах
суми стягнення. 16.04.2013 року державним
виконавцем було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошено
заборону на його відчуження. 18.04.2013 року
державним виконавцем було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження.

Відповідно до ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі закінчення виконавчого
провадження повернення виконавчого
документу до суду або іншого органу,
який його видав, арешт, накладений на
майно боржника, знімається,
скасовуються інші вжиті державним
виконавцем заходи примусового
виконання рішення, а також провадяться
інші дії, необхідні у зв'язку із
завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Таким чином майно
звільняється з-під арешту у разі
находження відповідного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки в суд не
повідомив, клопотань про розгляд
справи до суду не надходило.

Третя особа в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки в суд не
повідомив, клопотань про розгляд
справи до суду не надходило.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явилась, просила справу
розглянути в її відсутність, проти
задоволення позовних вимог не
заперечувала, про що надала до суду
письмову заяву.

У судовому засіданні були дослідженні
наступні докази: копія посвідчення;
копії свідоцтв про народження; копія
рішення суду; копія заяви; копія
відповіді; копія договору оренди; копії
заяв про згоду подружжя на укладення
договору оренди; копія Витягу про
реєстрацію в державному реєстрі
обтяжень рухомого майна; копія Витягу з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна на запит органу державної влади;
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження від 08.10.2013
року; копія постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору; копія
постанови про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій;
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження від 26.10.2009
року; копія постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 26.10.2009 року; копія
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 02.02.2011 року; копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 10.08.2012 року; копія
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 17.08.2012 року; копія постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 12.06.2013 року; копія постанови про
відкриття виконавчого провадження від
16.04.2013 року; копія постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 16.04.2013 року;
копія постанови про закінчення
виконавчого провадження від 18.04.2013
року; копія ухвали суду.

Суд дослідивши наявні в матеріалах
справи письмові докази, встановивши на
їх підставі фактичні обставини та
характер спірних правовідносин між
сторонами, вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Примусове відчуження об'єктів права
власності може бути застосоване лише
як виняток з мотивів суспільної
необхідності на підставі і в порядку,
встановлених законом, та умови
попереднього та повного
відшкодовування їх вартості, крім
випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 цього
Кодексу.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків не стягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний
виконавець видає йому додаткові копії
постанови, зазначеної в частині другій
цієї статті, для їх пред'явлення до
органів, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини. Копія
постанови про зняття арешту з майна
надсилається боржнику та органу
(установі), якому була надіслана для
виконання постанова про накладення
арешту на майно боржника.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідно рішення Лисичанського
міського суду Луганської області від 08
листопада 2013 року, за позивачем визнано
право власності на ? частину вантажного
транспортного засобу, марки ГАЗ 3302-14
СПГ, номер державної реєстрації -
НОМЕР_1, та право власності на ? частину
вантажного транспортного засобу, марки
ГАЗ 33021-1212 СПГ, номер державної
реєстрації - НОМЕР_2 (а.с.8).

30.01.2014 року позивач зверталась до ВДВС
Лисичанського МУЮ з проханням
звільнити рухоме майно з-під арешту, а
саме вантажний транспортний засіб,
марки ГАЗ 3302-14 СПГ, номер державної
реєстрації - НОМЕР_1, та вантажний
транспортний засіб, марки ГАЗ 33021-1212
СПГ, номер державної реєстрації -
НОМЕР_2 (а.с. 9).

Відповідно до відповіді ВДВС
Лисичанського МУЮ від 11.02.2014 року, майно
боржника, не може бути звільнено з-під
арешту, оскільки, відповідно до ст. 60
Закону України «Про виконавче
провадження», особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належіть
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту (а.с.10).

Як вбачається з договору оренди від
01.02.2013 року ОСОБА_4 передав в оренду
ОСОБА_5 вантажний транспортний засіб,
марки ГАЗ 33021 2006 року випуску,№ рами
НОМЕР_3, номер державної реєстрації -
НОМЕР_1 (а.с.11).

Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження від 26.10.2009
року, державний виконавець на підставі
ухвали Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська № 2-5997 від 23.06.2009 року
про накладення арешту на все майно, що
належить ОСОБА_4, відкрив виконавче
провадження ВП № 15490382.

Постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 26.10.2009 року на підставі ухвали
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська № 2-5997 від 23.06.2009 року
накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_4 в межах заявлених
позовних вимог.

Постановою про закінчення виконавчого
провадження від 02.02.2011 року, виконавче
провадження з примусового виконання
ухвали Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська № 2-5997 від 23.06.2009 року
про накладення арешту на все майно, що
належить ОСОБА_4 закінчено.

Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження від 10.08.2012
року, державний виконавець на підставі
виконавчого листа Лисичанського
міського суду № 2/1214/871 від 16.05.2012 року
про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» боргу у сумі 130 654,92 грн.,
відкрив виконавче провадження ВП №
33877626.

Постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 17.08.2012 року на підставі виконавчого
листа Лисичанського міського суду №
2/1214/871 від 16.05.2012 року про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
боргу у сумі 130 654,92 грн., накладено арешт
на все майно, що належить ОСОБА_4

Постановою про закінчення виконавчого
провадження від 12.06.2013 року, виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Лисичанського
міського суду № 2/1214/871 від 16.05.2012 року
про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» боргу у сумі 130 654,92 грн.
закінчено. Пунктом 2 постанови
припиняється чинність арешту майна
боржника та скасовуються інші заходи
примусового виконання рішення.

Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження від 16.04.2013
року, державний виконавець на підставі
ухвали Лисичанського міського суду б/н
від 11.03.2013 року про накладення арешту на
автомобіль ГАЗ 3302-14 СПГ, державний
номер НОМЕР_1, автомобіль ГАЗ 33021-1212 СПГ,
державний номер НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_4 шляхом заборони будь-яким
способами укладати угоди стосовно
майна, проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження, в межах суми стягнення,
відкрив виконавче провадження ВП №
37588276.

Постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 16.04.2013 року на підставі ухвали
Лисичанського міського суду б/н від
11.03.2013 року про накладення арешту на
автомобіль ГАЗ 3302-14 СПГ, державний
номер НОМЕР_1, автомобіль ГАЗ 33021-1212 СПГ,
державний номер НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_4 шляхом заборони будь-яким
способами укладати угоди стосовно
майна, проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження, в межах суми стягнення,
накладено арешт на автомобіль ГАЗ 3302-14
СПГ, державний номер НОМЕР_1, автомобіль
ГАЗ 33021-1212 СПГ, державний номер НОМЕР_2,
що належить ОСОБА_4

Постановою про закінчення виконавчого
провадження від 18.04.2013 року, виконавче
провадження з примусового виконання
ухвали Лисичанського міського суду б/н
від 11.03.2013 року про накладення арешту на
автомобіль ГАЗ 3302-14 СПГ, державний
номер НОМЕР_1, автомобіль ГАЗ 33021-1212 СПГ,
державний номер НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_4 шляхом заборони будь-яким
способами укладати угоди стосовно
майна, проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження, в межах суми стягнення,
закінчено.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, на спірне майно ОСОБА_4, було
накладено арешт на підставі ухвали
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 23.06.2009 року про
накладення арешту на все майно, що
належить ОСОБА_4 та на підставі ухвали
Лисичанського міського суду
Луганської області від 11.03.2013 року про
накладення арешту на автомобіль ГАЗ
3302-14 СПГ, державний номер НОМЕР_1,
автомобіль ГАЗ 33021-1212 СПГ, державний
номер НОМЕР_2. Тобто арешти накладені на
спірне майно є засобом забезпечення
позову. Для скасування заходів
забезпечення позову
цивільно-процесуальним законодавством
передбачена процедура. Так, відповідно
до ст. 154 ЦПК України, заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.
Особа, щодо якої вжито заходи
забезпечення позову без її
повідомлення, протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали може подати до
суду заяву про їх скасування, яка
розглядається судом протягом двох
днів. Питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому засіданні з повідомленням
осіб, які беруть участь у справі. Неявка
цих осіб не перешкоджає розгляду
питання про скасування заходів
забезпечення позову. Якщо у
задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили. Проте суд може одночасно з
ухваленням судового рішення або після
цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову.

Суду не надано доказів про те, що, судм
яким було прийнято ухвалу про
накладення арешту на майно боржника, а
саме ухвала Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 23.06.2009 року
була скасована ухвалою саме цього
суду. Про те, що дану ухвалу суду не було
скасовано, підтверджується записом 1 у
копії витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна про заборону
відчуження. Тому суд вважає, що не може
бути скасована ухвала про заборону
відчуження іншим судом, який не
розглядав справу щодо заборони
відчуження майна.

На підставі ст.ст. 316, 321 ЦК України,
ст.ст. 50, 60 Закону України «Про
виконавче провадження», керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 154, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволення позову ОСОБА_2 до Відділу
державної виконавчої служби
Лисичанського міського управління
юстиції Луганської області, ОСОБА_4,
третя особа - ОСОБА_5 про усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження майном
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Лисичанський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а для осіб, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.Б. Чернобривко