Провадження по справі № 2/260/415/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Ленінський районний суд міста Донецька
в складі:

головуючого судді:
Кротінова В.О.

при секретарі:
Шелістовій Ю.К., Гефтер П.В.,

Ткач Є.Г.

за участю прокурора:
Сюсяйло О.І.

за участю позивачки:
ОСОБА_3

за участю відповідача:
ОСОБА_4

за участю представника органу опіки та
піклування: Дегтяренко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_6, третя особа - орган опіки та
піклування Ленінської районної в місті
Донецьку Ради про позбавлення
батьківських прав, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із
позовом до відповідача про позбавлення
його батьківських прав відносно сина
ОСОБА_7. В обґрунтування позову
зазначила, що вона зареєструвала шлюб з
відповідачем були у цивільному шлюбі з
січня 2007 року. Від шлюбу у них
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_7, який
проживає з нею. Приблизно через місяць
після народження їх сина, а саме у
травні 2008 року, шлюбні відносини між
позивачкою та відповідачем були
повністю припинені за ініціативою
позивачки, оскільки відповідач поводив
себе по відношенню до неї неналежним
чином, ображав її, між ними виникали
великі сварки, які негативно впливали
як на неї, так і на їх маленьку дитину. З
моменту припинення їх шлюбних
відносин, відповідач ні з нею, ні з
дитиною не мешкав, абсолютно припинив
цікавитися долею свого сина, якимось
чином брати учать у його утриманні та
вихованні. За п'ять років відповідач
бачив свою дитину 2 рази і це тільки за
перший рік життя сина. В подальшому
цікавість до дитини у відповідача
повністю зникла. Останній не
цікавиться життям, здоров'ям дитини,
його потребами, не вітає зі святами.
Рішенням Ленінського районного суду
місті Донецька від 04 листопада 2010 року
на користь позивачки на утримання сина
з відповідача було стягнуто аліменти у
розмірі ? від усіх видів доходів
щомісячно, але не менш 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 27 липня 2010 року та до
досягнення ним повноліття. При цьому
відповідач з жовтня 2010 року ухиляється
від сплати аліментів на утримання
свого сина. У відповідності з довідкою,
що видала виконавча служба Ленінського
району міста Донецька, станом на 20
грудня 2013 року борг відповідача по
аліментам складає 34 514,05 гривень. За
період з серпня 2010 по грудень 2013 року
відповідач сплатив аліменти
одноразово (з необхідних 985,75 гривень). У
листопаді 2013 року. Їх син знаходиться
повністю на її утриманні, мешкає разом
з нею, її чоловіком та її батьками. Не
зважаючи на повну відсутність рідного
батька у житті дитини, ОСОБА_7 зростає
доброю дитиною, відвідує дитячий садок
№ 367 у місті Донецку з 2010 року.
Відповідно з характеристикою, що
видана вихователем сина позивачки,
ОСОБА_7 має хороші відносини з іншими
дітьми у дитячому садку, він
дружелюбний, обережний хлопчик, в іграх
з одногрупниками є лідером, виявляє
цікавість до програмного матеріалу. 21
травня 2011 року вона уклала шлюб з
ОСОБА_9. Від цього шлюбу вони мають
дитину ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1. В лютому 2013
року вона зверталася з письмовою
заявою до Виконавчого комітету
Ленінської районної у місті Донецьку
ради про розгляд питання про зміну
прізвища її сина ОСОБА_7 з «Ларионова»
на «Приймак». Розглянувши висновок
Комісії з питань захисту прав дитини,
виконавчий комітет прийняв рішення
затвердити постанову комісії з питань
захисту прав дитини та вважати
можливим зміну прізвища. У зазначеному
Рішенні Виконавчого комітету від 13
березня 2013 року № 94, також викладені
обставини та встановлені факти, що
свідчать про невиконання відповідачем
своїх батьківських обов'язків у
відношенні до їхнього сина ОСОБА_7.
Просила суд позбавити відповідача,
ОСОБА_4, батьківських прав у відношенні
її сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі та пояснила, що з відповідачем
вона знаходилась у цивільному шлюбі з
січня 2007 року по травень 2008 року. Від
шлюбу вони мають сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Фактичні шлюбні відносини
з відповідачем вони припинили в травні
2008 року, з цього часу вони стали мешкати
окремо, оскільки чоловік пішов з
родини. Відповідач спілкувався з сином
дуже рідко, приблизно 2 рази на першому
році життя, при цьому він не приділяв
належної уваги сину, не спілкувався з
ним, не вітав зі святами. У 2010 році вона
звернулася до Ленінського районного
суду міста Донецька із позовною заявою
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, позов було
повністю задоволено, але відповідач
стягнуті з нього аліменти не сплачував,
в результаті чого має заборгованість
на сьогоднішній день у сумі 34 514,05
гривень. Просила суд задовольнити
позов на позбавити батьківських прав
ОСОБА_4,відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, надав
письмове заперечення та пояснив, що
позивачка вірно вказала, що вони в
травні 2008 року розірвали шлюбні
відносини. Коли народився син вони
проживали разом місяць. Після цього
позивачка перестала давати йому
дитину та у нього не було можливості
бачити дитину. Однак, він матеріально
періодично підтримував позивачку
купуючи речі дитині за їх проханням,
дарував подарунки. Про те, що у
Ленінському районному суді місті
Донецька 04 листопада 2010 року було
прийняте рішення про стягнення з нього
аліментів йому стало відомо лише у
березні 2014 року та не ухилявся від
сплати аліментів. На теперішній час у
Ленінському районному суді міста
Донецька розглядається питання про
скасування вищезазначеного заочного
рішення.

Представник третьої особи органа
опіки та піклування Ленінської
районної у місті Донецьку ради -
Дегтяренко Наталія Сергіївна, у
судовому засідання підтримала позовні
вимоги позивача, раніше надала суду
Висновок органу опіки та піклування
Ленінської районної у місті Донецьку
ради від 24.04.2014 № 01-19/1515 в якому було
зазначено, що є доцільним позбавленням
батьківських прав ОСОБА_4 відносно
ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_11 в судовому
засіданні пояснила, що позивачка є її
рідною сестрою. Вона жодного разу не
бачила, щоб відповідач забирав сина до
себе, відводив до дитячого садку або
був присутній на дитячих святах у
дитячому садку. Також зазначила, що
відповідач аліментів на утримання
дитини не сплачує. У грудні 2013 року
приблизно 20-00 годин відповідач
приходив до позивачки, приніс грошові
кошти у сумі 300 гривень. Дитина на
сьогоднішній день мешкає разом зі
своєю матір'ю та вітчимом. Вітчим
піклується про нього, утримує
матеріально, відводить до дитячого
садка, грається з ним.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що
позивачка по справі є її донькою, що з
відповідачем вони не проживають однією
родиною вже п'ять років. За всі роки, що
донька разом із онуком мешкають з нею,
відповідач жодного разу не приходив до
дитини, не гуляв із ним, не водив на
дитячі майданчики або до дельфінарію.
ЇЇ донька вийшла другий раз заміж,
чоловік повністю утримує ОСОБА_7,
виховує його, піклується про його
здоров'я.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, думку прокурора, який вважав,
що позов необхідно задовольнити,
дослідивши матеріали справи, вважає
необхідним зазначити наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходились в
цивільному шлюбі, який у травні 2008 року
було розірвано.

Від вказаного шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить
відповідне свідоцтво про її
народження. (а.с.7).

Відповідно до ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я або навчальний
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

З позовом про позбавлення
батьківських прав відносно ОСОБА_7
звернулась мати дитини ОСОБА_3, з якою
проживає дитина.

Відповідно до ст. 157 ч.2 Сімейного
кодексу України той з батьків, хто
проживає окремо від дитини
зобов'язаний брати участь у її
вихованні.

Відповідно до ст. 164 ч.1 п.2
Сімейного кодексу України батьки або
один з них можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо буде
встановлено, що вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Позивачка в обґрунтування позовних
вимог зазначила, що позбавлення
батьківських прав відповідача
відносно сина ОСОБА_7, їй необхідно для
того, з тих причин, що останній
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дитини, не сплачує аліменти.

Так, сімейне законодавство виходить із
принципу повної рівноправності обох
батьків - батька і матері - у всіх правах
і обов'язках відносно своїх дітей.
Зокрема стаття 155 СК України визначає,
що здійснення батьками своїх прав по
виконанню обов`язків мають
ґрунтуватися на повній повазі до прав
дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини. Таким чином, законодавством
визначено права та обов`язки батьків
щодо виховання дитини, при цьому
пріоритетним та принциповим
визначенням є інтереси дитини, що вони
повинні бути непорушними в
незалежності від стосунків батьків між
собою.

Разом з тим, судом достовірно
встановлено, що ОСОБА_6 свої
батьківські обов'язки виконує не
належним чином, що виявляється у тому,
що відповідач надає матеріальну
допомогу на утримання сина не
систематично та в мізерному розмірі по
відношенню до отримуваної ним
заробітної плати, не забезпечує її
необхідним одягом, харчуванням, не
спілкується з нею, тобто не робить
нічого для задоволення життєво
важливих потреб дитини, проти чого не
заперечував і сам відповідач у
судовому засіданні.

Проте, відповідач ОСОБА_4 в судовому
засіданні зазначив, що він жалкує про
те, що неналежним чином виконує свої
батьківські обов'язки щодо сина ОСОБА_7,
він бажає відновити стосунки із сином і
брати участь у її вихованні, тому
заперечував проти позбавлення його
батьківських прав.

Суд зазначає, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
при вирішенні проблеми, яка виникає у
разі ухилення батьків від виконання
своїх батьківських обов'язків та суд
повинен в першу чергу при розгляді
такої категорії справ враховувати саме
інтереси дитини.

Позбавлення батьківських прав - це
насамперед спосіб захисту прав та
інтересів дитини, але зважаючи на
встановлені в судовому засіданні
обставини, суд приходить до висновку,
що в разі позбавлення відповідача
батьківських прав, від цього не
передбачається позитивного результату
для долі дитини.

Таким чином, аналізуючи зібрані у
справі докази у їх сукупності, доводи і
заперечення сторін, суд, враховуючи
інтереси дитини, що батьківські права
не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини, приходить до
висновку, що у позовних вимогах ОСОБА_3
про позбавлення ОСОБА_4 батьківських
прав щодо сина ОСОБА_7 - необхідно
відмовити, але в той же час, суд вважає
необхідним попередити відповідача, про
необхідність змінити своє ставлення до
виконання своїх батьківських
обов'язків належним чином та в разі
невиконання цього, можливості
позбавлення його батьківських прав.

На підставі ст. ст. 157, 164 ч.1 п.2, 165, 166 СК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
орган опіки та піклування Ленінської
районної в м. Донецьку Ради, про
позбавлення батьківських прав
відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 -
відмовити, попередивши ОСОБА_4, про
необхідність зміни свого ставлення до
виконання своїх батьківських
обов'язків належним чином та в разі
невиконання цього, можливості
позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення, а особами, які
приймали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення у 10-ти денний
строк з дня отримання його копії.

Суддя: