Справа № 308/3250/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року
м.
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Ротмістренко М.В.,

при секретарі - Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгород цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення безоплатного земельного
сервітуту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 про встановлення безоплатного
земельного сервітуту.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те,
що йому належить на праві власності
житловий будинок АДРЕСА_1. По сусідству
з ним у житловому будинку АДРЕСА_2,
проживає ОСОБА_2 Вказує, що нещодавно
йому стало відомо, що ОСОБА_3, у 2006 році
приватизував земельну ділянку, яка
межує з його домоволодінням та
приналежною до неї земельною ділянкою.
Зазначає, що відповідач не
дотримується вимог добросусідства і
не дає можливості йому вільно і
безперешкодно проводити ремонтні
роботи, стіни вікон будинку та
двухскатної криші, що розташовані на
зовнішній стіні будівлі, яка виходить
на земельну ділянку відповідача.

Також зазначає, що намагався
домовитися з відповідачем, однак
останній від добровільного вирішення
спору відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав посилаючись на
обставини викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні заперечив проти
позову та просив суд у його задоволенні
відмовити, оскільки ОСОБА_2 не укладав
жодних правочинів щодо придбання
земельної ділянки по АДРЕСА_2.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, посвідченого 21.08.1981 року
старшим державним нотаріусом Першої
Ужгородської державної нотаріальної
контори за реєстровим №1-355, ОСОБА_1 є
власником 133/400 частин у домоволодінні
АДРЕСА_1.

Позивач вказує на те, що земельна
ділянка за адресою АДРЕСА_2 належить
ОСОБА_2 у відповідності до державного
акту виданого на підставі договору
купівлі-продажу, що стверджується
повідомленням Департаменту міського
господарства Ужгородської міської
ради №885/24-07 від 18.10.2013 року.

Разом з тим, таке твердження позивача
спростовується довідкою Управління
Держземагентства в Ужгородському
районі Закарпатської області від 14.04.2014
року, відповідно до якої на території
Ужгородського району, м. Чоп та м.
Ужгород, за ОСОБА_2 земельні ділянки у
власності та/або користування (в тому
числі на умовах оренди) не
зареєстровані.

Відповідно до ст. 401 ЦК України, право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом. Сервітут
може належати власникові
(володільцеві) сусідньої земельної
ділянки, а також іншій, конкретно
визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно ч.1 та ч.3 ст.402 ЦК України,
сервітут може бути встановлений
договором, законом, заповітом або
рішенням суду. У разі недосягнення
домовленості про встановлення
сервітуту та про його умови спір
вирішується судом за позовом особи, яка
вимагає встановлення сервітуту.

В силу вимог ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Однак, всупереч вказаним положенням,
позивачем не надано жодних доказів, які
б підтверджували, що земельна ділянка,
розташована за адресою АДРЕСА_2
перебуває у власності ОСОБА_2, а тому
суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,

Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про встановлення безоплатного
земельного сервітуту - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Закарпатської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка її оскаржує, протягом десяти днів з
дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Ротмістренко
М.В.