Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Ленінський
районний суд міста Луганська в складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.,

при секретарях - Атуової К.А., Єсауленко
Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення батьківства та
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
із вказаним позовом, в обґрунтування
якого зазначила, що познайомилась з
відповідачем у липні 2009 року. З 7 квітня
2010 року перебувала з ним у близьких
інтимних стосунках, у результаті чого
завагітніла. Про вагітність позивач
особисто повідомила відповідача
ОСОБА_2, який пропонував зробити
штучний аборт. Позивач відмовилась від
цієї пропозиції та ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї
народилася дитина - ОСОБА_4. У зв'язку з
тим, що ОСОБА_2 відмовився від
народження дитини та відмовився від
батьківства у встановленому
законодавством України порядку, у
книзі реєстрації народжень 06 грудня 2011
року за номером 261 зроблено запис, що
батьком дитини є ОСОБА_5. Відомості про
батька записані відповідно до частини 1
ст. 135 Сімейного кодексу України.
Позивач зазначає, що не мала права
вказувати на прізвище дійсного батька,
тому вказала своє, ім'я та по-батькові
вона зазначила «ОСОБА_5», як дійсно
звуть відповідача ОСОБА_2 та
справжнього батька дитини. Після
народження дитини ОСОБА_1 особисто
повідомила відповідача про те, що у
нього народився син. Відповідач не
заперечує факт походження дитини від
нього, але відмовився приймати участь в
його вихованні та утриманні. Тільки
один раз у 2012 році ОСОБА_2 надав сину
матеріальну допомогу у сумі 700 (сімсот)
гривень. Більше від ОСОБА_2 позивач
ніякої допомоги не отримувала. Позивач
зазначає, що ОСОБА_2 зовсім не
цікавиться станом здоров'я дитини.
Також відповідач ОСОБА_2 ухиляється від
утримання позивачки, чим порушує її
права. Позивач ніде не працює, отримує
допомогу на утримання дитини у розмірі
400 грн., що в теперішній час зовсім
недостатньо для існування. ЇЇ син,
ОСОБА_4 потребує додаткового утримання
та лікування у зв'язку з хворобою.
Відповідач ОСОБА_2 працює у Луганському
національному педагогічному
університеті ім. Т. Шевченко, є
власником Клініки психології та
психотерапії ім. Зеленько, є головою
Східноукраїнської асоціації
психоаналізу, за проведення курсів
психотерапії отримує від клієнтів
грошові кошти, проводить платні
навчання (курси) за спеціальністю
психоаналітик, за що також отримує
грошову винагороду. Таким чином
позивач вважає, що відповідач має
реальну змогу сплачувати аліменти
щомісячно на утримання дитини у
розмірі ? частини заробітку (доходу) та
на утримання позивачки щомісячно у
розмірі ? частини заробітку (доходу) до
досягнення дитиною трирічного віку. На
підставі викладеного позивач просить
суд встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути
з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на її
користь аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини
всіх видів заробітку, починаючи з дати
подання позову до його повноліття.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь аліменти на
моє утримання в розмірі ? частини всіх
видів заробітку, починаючи з дати
подання позову до досягнення дитиною
трирічного віку.

В судовому засіданні, представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала,
просила суд задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання,
призначене на 28.04.2014 р. не з'явився,
надав суду клопотання про перенесення
розгляду цивільної справи на термін
після 12.05.2014 р. у зв'язку із находженням
у службовому відрядженні у м.
Тернопіль. До клопотання було долучено
копії квитку та запрошення від
Тернопільського національного
педагогічного університету на
конференцію з теми «Зміцнення та
захист прав дітей в Україні».
Враховуючи те, що цивільна справ
слухається тривалий час з 10.09.2013 р, а
також те, що відповідач ОСОБА_2 двічі
проігнорував призначену судом
судово-генетичну експертизу, суд
вважає причину неявки відповідача
неповажною і вважає за можливе
розглянути справу за наявними
доказами. При, цьому суд виходить з
майнових інтересів малолітньої дитини
- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який не отримує
належного утримання.

Заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов наступних
висновків.

Фактичні обставини справи
підтверджуються письмовими доказами,
вивченими та оголошеними в судовому
засіданні: Копією свідоцтва про
народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5);
витягом з державного реєстру актів
цивільного стану громадян про
народження із зазначенням відомостей
про батька відповідно до частини
першої статті 135 Сімейного кодексу
України (а.с.6). ксерокопією паспорту
позивачки (а.с.7).копією диплому та
розпискою (а.с.8); копією свідоцтва про
народження ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.24)
та свідоцтвом про укладення шлюбу
(а.с25).

Відповідно до статті 128 Сімейного
кодексу України, за відсутності заяви,
право на подання якої встановлено
статтею 126 цього Кодексу, батьківство
щодо дитини може бути визнане за
рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України.

У відповідності до ст.181 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при
призначенні аліментів суд враховує
стан здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина та інші
обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів судом встановлений
згідно ст.183 Сімейного кодексу України
у розмірі частки всіх видів заробітку
(доходу), але не менш ніж 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч 2 ст.59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Частиною 1 статті 146 ЦПК України, у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

18.10.2013 р. судом було призначено судово-
генетичну експертизу, проведення якої
доручено експертам Донецького
обласного бюро судово-медичної
експертизи.

Відповідач ОСОБА_2 двічі під
особистий розпис був повідомлений про
час та місце проведення судової
експертизи, призначеної на 27.12.2013 р. та
на 25.03.2014 р., однак до експертної
установи не з'явився, про причину
неявки не повідомив а ні суд, а ні
експерта.

Суд розцінює неявку відповідача
ОСОБА_2 як свідоме ухилення ним від
проведення експертизи з метою
затягування строку розгляду цивільної
справи.

Тому, у суду є законі підстави як для
визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, так і для стягнення с
ОСОБА_2 аліментів на утримання
малолітнього сина ОСОБА_4 та на
утримання позивачки ОСОБА_1 з
урахуванням того, що на вихованні
ОСОБА_2 знаходиться неповнолітній син
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.15, 30,57, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 128 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення батьківства та стягнення
аліментів, задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ніжин Чернигівської
області, є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ніжин Чернигівської
області, на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/3 частини всіх видів
заробітку, починаючи стягнення з 18.07.2013
р. до досягнення дитиною повноліття,
тобто ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на її
утримання в розмірі 1/8 частини всіх
видів заробітку, починаючи стягнення з
18.07.2013 р. до досягнення дитиною
трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Ленінський районний суд м.
Луганська шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий: суддя
М.В. Антоненко