Номер провадження: 22-ц/785/5390/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А.,
Суворова В.О.,

за участю секретаря - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 27 лютого 2014
року у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 - «Про стягнення заборгованості
за кредитним договором», -

ВСТАНОВИЛА:

13.12.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду із зазначеним
позовом, по якому просило стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором № б/н від 16.05.2007
року у розмірі 22906,10 грн. та судові
витрати, посилаючись на те, що
відповідач належним чином не виконує
свої зобов'язання перед банком
відповідно до умов кредитного
договору.

Представник позивача до суду не
з'явився, надавши письмову заяву,
відповідно до якої просить справу
розглянути за його відсутності та про
підтримання позовних вимог, які
просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти
задоволення позовних вимог та просив
застосувати наслідки спливу строку
позовної давності.

Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 27.02.2014 року
було відмовлено у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

04.04.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало
апеляційну скаргу на вказане рішення
суду, по якій просить скасувати рішення
районного суду, ухвалити у справі нове
рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення
районним судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
КБ «ПриватБанк» до відповідача про
стягнення заборгованості за кредитом,
районний суд виходив з того, що строк
позовної давності за кредитним
договором сплив, позивач не порушив
перед судом питання про визнання
поважними причини пропуску позовної
давності та не вказав такі причини. При
таких обставинах, суд вважав, що
вказаний строк не підлягає поновленню,
що є підставою для відмови позивачу у
позові.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини по справі.

16.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 був укладений договір № б/н,
відповідно до умов якого банк надав
ОСОБА_2 кредит у сумі 0,00 грн. у вигляд
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки, а ОСОБА_2 зобов'язався у
встановлені кредитним договором
строки повернути кредит та сплатити
відсотки за користування кредитними
коштами.

Позивач посилається на те, що
відповідач не виконує умови договору
та відповідно до наданого позивачем
розрахунку, станом на 31.08.2013 року
загальний розмір заборгованості
відповідача перед позивачем становить
22906,10 грн., з яких заборгованість за
кредитом - 6567,29 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом -
11357,01 грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 3414,84 грн., штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 1066,96 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 256 ЦК
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю три роки.
Спеціальна позовна давність в один рік,
відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Частина 1 ст. 261 ЦК України передбачає,
що перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права про особу, яка
його порушила.

Умовами та правилами надання
банківських послуг, згідно матеріалів
справи передбачено, що для надання
послуг, банк відкриває клієнту
картковий рахунок, його вид і строк дії
визначений в заяві від 16.05.2007 року і в
пам'ятці клієнта, підписання якої
клієнт та банк укладають договір про
надання банківських послуг.

Датою укладання договору являється
дата відкриття рахунку зазначена в
розділі «відмітки банку» - 16.05.2007 року.
Погашення кредиту здійснюється шляхом
поповнення рахунку або у
безготівковому порядку. При порушення
строків платежів позичальник
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
500 грн. та 5 % від суми позову. Картковий
рахунок відкривається на невизначений
строк. Строк дії кредитного ліміту
співпадає зі строком дії картки. Строк
дії картки, виданої відповідачу,
складав 2 роки.

Якщо протяг вказаного строку жодна зі
сторін не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично продовжується на такий же
строк. Строк дії картки зазначений на
лицьовій сторінці картки. По
закінченню строку дії картки,
відповідна картка продовжується
банком на новий строк, якщо раніше, не
надійшла письмова заява держателя про
закриття карткового рахунку, а також за
умови наявності грошових коштів на
картковому рахунку для оплати послуг з
виконання розрахункових операцій з
карткового рахунку і при дотриманні
інших умов, передбачених договором.

Колегія суддів звертає увагу, що
позивачем не надано доказів щодо
продовження строку дії кредитного
договору, а також, що після закінчення
строку дії платіжної картки,
відповідач продовжував нею
користуватися, або отримував в
установі банку нову платіжну картку з
встановленим на ній кредитним лімітом
наявності на ній грошових коштів.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Одночасно, колегія суддів звертає
увагу, що позивачем питання про
продовження судом строку позовної
давності із зазначенням причин
поважності пропуску строку у позовній
заяві або окремій заяві перед районним
судом не ставилося. Документів, які б
свідчили про переривання або зупинення
перебігу строку позовної давності до
матеріалів цивільної справи не
додавалося.

Крім того, кредитний договір між банком
та відповідачем є споживчим і тому на
нього розповсюджуються положення
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Згідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», якщо
кредитодавець у позасудовому порядку
або до судового провадження
звертається з вимогою про повернення
споживчого кредиту або погашення
іншого боргового зобов'язання
споживача, кредитодавець не може у
будь-який спосіб вимагати будь-якої
плати або винагороди від споживача за
таке звернення. При цьому кредитодавцю
забороняється: вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якої минув.

Пунктом 31 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» передбачено,
що при застосуванні положення п. 7 ч. 11
ст. 11 Закону України «Про захист прав
споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, суди мають виходити з того,
що у системному зв'язку з ч. 11 ст. 11
зазначеного Закону ця вимога
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямована на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не
передбачає заборони пред'явлення
окремих вимог у зв'язку з пропущенням
строку позовної давності, при
вирішенні таких спорів, суди повинні
враховувати положення ЦК про позовну
давність.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність сплила
і до додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставлене майно тощо), положення п. 7 ч.
11 ст. 11 Закону України «Про захист прав
споживачів» та вимоги ЦК України щодо
позовної давності застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
районного суду, що строк дії картки,
який відповідає строку повернення
кредиту - грудень 2009 року і саме з цієї
дати починається перебіг строку
позовної давності, яка дорівнює трьом
рокам.

У свою чергу, позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з даним
позовом 13.12.2013 року, тобто через 4 роки з
дня спливу строку виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Цивільний інтерес підлягає захисту,
якщо він не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Однак, колегія суддів вважає, що
районний суд, давши оцінку поясненням
сторін по справі та на підставі
сукупності зібраних по справі доказів,
прийшов до правильного обґрунтованого
висновку, що позивачем був пропущений
строк позовної давності звернення до
суду із вказаним позовом про стягнення
заборгованості.

Висновки суду першої інстанції
відповідають вимогам норм права, на які
посилається суд під час розгляду
справи і фактичним обставинам по
справі, а також підтверджується
зібраними по справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам,
дійшов до обґрунтованих висновків про
відсутність правових підстав для
задоволення позову через сплив строку
позовної давності.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які мають бути підставами для
скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги є
неспроможними, висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
є правильним по суті, відповідає
вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України,
підстави для його скасування та
ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 27 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

04.06.2014 року
м. Одеса