Справа № 434/2792/14-ц
Провадження № 2/434/2201/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 травня 2014 року
Артемівський районний суд міста
Луганська в складі: головуючого -
судді Река А.С., при секретарі -
Ліпітюк К.С. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Луганську цивільну справу за позовом
Луганського міського комунального
підприємства «Теплокомуненерго» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року Луганське міське
комунальне підприємство
«Теплокомуненерго», від імені якого
діє представник за довіреністю,
пред'явило дійсний позов. Просило
стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
заборгованість за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання, що утворилась за
період з 01.10.2005 року по 01.06.2013 року в
сумі 5842,02 гривні основного боргу; 3139,41
гривень - витрати від інфляційних
процесів; 1004,65 гривень - 3% річних, а
всього стягнути - 9986,08 гривень, і судові
витрати мотивуючи тим, що відповідачі
належним чином не виконують
зобов'язання щодо оплати отриманих
послуг.

В судовому засіданні представника
позивача - Федоренко О.А. наполягав на
задоволені позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов не визнала , просила застосувати
строк позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явились, про час, дату та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
розташована у багатоповерховому
будинку та забезпечується
централізованим опаленням і гарячим
водопостачанням, послуги з якого
надаються ЛМКП «Теплокомуненерго».

З даних довідки за формою № 3, виданої
МКП «Центржилком» філіал №3 від 07.06.2013
року вбачається, що вищезазначена
квартира є приватизованою і за
вказаною адресою зареєстровані:
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2

Таким чином, між сторонами виникли
правовідносини в сфері комунальних
послуг, в яких ЛМКП «Теплокомуненерго»
є виробником послуг з централізованого
опалення, що надаються до будинку, де
розташована вищезазначена квартира, а
споживачем - власник або мешканець
квартири. Дійсні правовідносини
регулюються нормами Законів України
«Про житлово-комунальні послуги», «Про
теплозабезпечення», Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ № 630 від 21
липня 2005 р. N 630, нормами ЦК України.

Згідно ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 162 ЖК України регламентує, що
власник квартири зобов'язаний вносити
плату за комунальні послуги згідно
затверджених в установленому порядку
тарифами.

Згідно ст.1 Закону України «Про
теплопостачання» споживачем теплової
енергії є фізична або юридична особа,
яка використовує теплову енергію на
підставі договору.

Поняття «споживач» також надано у ч.1
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ № 630 від 21
липня 2005 р. N 630, згідно якої це особа, яка
отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення.

Обов'язковість укладання договору
виробника послуг і споживача
вищезазначеними нормативними актами
не передбачена.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачі періодично здійснювали
оплату за спожиті послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання, що підтверджується
витягом з особового рахунку НОМЕР_1, та
свідчить про наявність між сторонами
фактичних договірних правовідносин.

Відповідачі надали до суду заяву про
застосування строку позовної давності
у три роки.

Відповідно до ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки,
але не є беззаперечною підставою для
відмови у позові і застосовується
судом лише у випадках, коли про це
заявила одна із сторін.

З матеріалів справи вбачається,
що першочергово позивач звертався до
суду з даними вимогами в порядку
наказного провадження у листопаді 2014
року, тому строк позовної давності має
обчислюватись саме з цієї дати .
Позивачем пропущено строк позовної
давності звернення до суду з даним
позовом у період часу з 01.10.2005 р. по
01.11.2010 р. Відповідачі у заяві просять
застосувати строк позовної давності
.

Таким чином , заборгованість
відповідачів перед позивачем за
період з 01.10.2005 р. по 01.11.2010 не підлягає
стягненню, оскільки ці позовні вимоги
заявлені поза межами трирічного строку
позовної давності, встановленого ст. 257
ЦК України. Доказів поважності причини
пропуску цього строку позивачем суду
не представлено, і суд не вбачає
підстав для його поновлення. Тому в
частині позовних вимог про стягнення
боргу, виниклого за вказаний період
слід відмовити за пропуском строку
позовної давності.

Згідно поясненнь наданих
представником позивача сума
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання за період з 01.11.2010 року
по 01.05.2013 року відсутня.

Останнє свідчить про повну сплату
відповідачами послуг, які надаються
ЛМКП «Теплокомуненерго».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне застосувати строк
позовної давності до спірних
правовідносин, та беручи до уваги, що за
період з 01.11.2010 року по 01.05.2013 року
відповідачі заборгованості по сплаті
за послуги з теплопостачання не мають,
суд приходить до висновку про відмову
ЛМКП «Теплокомуненерго» у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 257, 267, 526 ЦК України, ст.
162 ЖК України, ст.ст. 19, 20, 21 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», п.8 Правил надання послуг з
централізованого опалення, холодному
та гарячому водопостачанню та
водовідведенню, ст.ст.10,11,60, 88, 212-215, 217
ЦПК України, суд, -

вирішив:

У позові Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області шляхом подання
апеляційної скарги через Артемівський
районний суду м. Луганська у
десятиденний строк з дня ухвалення
рішення.

Суддя
А.С. Река