Справа № 212/143/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 травня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу в складі:

головуючого судді Чайкіна І.Б.,

при секретарі Конограй В.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, при заочному розгляді у залі
суду міста Кривого Рогу, цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування витрат на утримання,
догляд, лікування та поховання
спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2. звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування витрат на
утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця, в якій просив
стягнути з ОСОБА_3 на його користь
витрати понесені на утримання
спадкодавця у розмірі 19907 грн, та
витрати понесені ним на правову
допомогу у розмірі 800 грн., а також
витрати на судовий збір у розмірі 229
грн. 40 грн. Витрати, які були затрачені
ОСОБА_2 протягом останніх трьох років,
що передували смерті дружини - ОСОБА_4 ,
на її утримання, догляд, лікування та
поховання, що складаються з
наступного:витрати по оплаті
комунальних послуг за адресою: 5
Зарічний, б. 20, кв. 63, м.Кривий Ріг у
період з 2011р. по 2013р. у розмірі 3 980грн;
витрати на поховання та поминальний
обід - 11040 грн : 2 = 5520грн; послуги з «Бюро
судово-медичної експертизи» - 813,36 грн. :
2 - 406,68 грн. ; витрати за останні 3 роки
життя ОСОБА_4 ( лікування, догляд,
утримання) - 10 000 тис. грн., 3980+ 5520+406,68+10000=19
907 грн.

Вважає всього до стягнення з ОСОБА_3 19 907
грн.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про
причини неявки не сповістив.

Фіксація судового засідання за
допомогою технічних засобів, згідно
ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Суд встановив, що ОСОБА_2 з 05 березня 1993
року перебував у шлюбі з ОСОБА_4 (а.с. 7).
Після шлюбу вони проживали в квартирі,
яка належала його дружині за адресою:
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина
ОСОБА_4 - померла ( а.с.8). Після її смерті
відкрилась спадщина, у вигляді
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та її син -
ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України
спадкоємці зобов'язані відшкодовувати
розумні витрати, які були зроблені
одним із них або іншою особою на
утримання, догляд, лікування та на
поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить
особливість при покладенні на
спадкоємців обов'язку щодо покриття
витрат на поховання спадкодавця, а
саме: такі витрати повинні бути
розумними, що стосується їхнього
розміру та необхідності здійснення.

Статтею 2 Закону України "Про
поховання та похоронну справу"
визначено, зокрема, що поховання
померлого - комплекс заходів та
обрядових дій, які здійснюються з
моменту смерті людини до поміщення
труни з тілом або урни з прахом у могилу
або колумбарну нішу, облаштування та
утримання місця поховання відповідно
до звичаїв та традицій, що не
суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та
обрядових дій розуміється, зокрема,
організація поховання померлого і
проведення у зв'язку з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення
поняття поховання відповідно до
Закону, до таких витрат можна віднести
ті, які здійснюються з моменту смерті
людини до поміщення труни з тілом у
могилу.

З буквального тлумачення та
системного аналізу виписаних норм
можна зробити висновок про те, що
спадкоємці померлого відшкодовують
особі, яка поховала спадкодавця, її
витрати на поховання лише у разі, якщо
вони вчинені в строк, початком якого є
момент смерті спадкодавця, а
закінченням - поміщенням труни з тілом
в могилу, а також, витрати понесені на
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечать
законодавства.

За приписами ст.ст.58,59 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені повними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно з наданих позивачем
квитанцій, ним на поховання та послуги
Бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_4
(окрім поминального обіду) понесено
витрат на загальну суму 6 637,36 грн.
(товарний чек № 205 від 25.09.2012 року;
накладною № 97 від 25.09.2012 року;
квитанціями 2329.120.4 та 2329.499.9 (а.с. 36-38).

Відповідно до ст. 91 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», у разі
смерті пенсіонера його сім'ї або особі,
яка здійснила похорон, виплачується
допомога на поховання в розмірі
двомісячної пенсії.

Отже, ОСОБА_2 отримано від
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області області
допомоги на поховання у розмірі -1888
грн.00 коп., що підтверджується разовим
дорученням № 1262.

За таких обставин до
відшкодування з відповідача підлягає
(6637,36 грн. - 1888,00 грн.)/2= 2392,68 грн. .

Щодо позовних вимоги в частині
відшкодування витрат, понесених
позивачем на оплату комунальних послуг
та витрат за останні 3 роки життя ОСОБА_4
(лікування, догляд, утримання) слід
зазначити наступне.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.1232 ЦК
України до витрат, понесених на
утримання можна віднести, зокрема,
витрати на оплату одягу, продуктів
харчування, преси, електроенергії для
спадкодавця; до витрат, понесених на
догляд - витрати на оплату послуг
доглядальниці для спадкодавця,
безпосередній його догляд,
приготування їжі, прибирання, прання.
При цьому потрібно надати докази, що ці
витрати дійсно понесені, і те, що вони
були розумними, тобто доцільними.

З врахуванням обставин справи та
наданих письмових доказів, понесені
позивачем вищевказані витрати не є
такими, які підлягають стягненню зі
спадкоємця в порядку ст.1232 ЦК України,
оскільки ним не доведено використання
та необхідність цих витрат на цілі,
визначені вищевказаною нормою.

Суд відмовляє в стягненні витрат
по оплаті комунальних послуг за
адресою: АДРЕСА_1 у період з 2011 р. по 2013
року, оскільки позивач та померла
мешкали однією сім'єю, померла
отримувала пенсію, з квитанцій
фактично не вбачається, хто саме
здійснював таку оплату(в багатьох
платником вказано ОСОБА_4), які
конкретно послуги оплачувались та за
якими реквізитами така оплата
здійснювалась . Із проживанням
позивача в будинку пов'язана і оплата
комунальних послуг (а.с.9).

Суд відмовляє позивачу в частині
вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 на його
користь витрат у розмірі 10 000 грн. на
лікування, догляд та утримання
померлої за обставин недоведеності
даного факту. В матеріалах справи
відсутні будь-які докази, які б
підтвердили наведені вище з цього
приводу доводи позивача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України на
користь позивача присуджуються судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, оскільки
його вимоги задовольняються частково.
Згідно ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати на правову допомогу.

Так, за подання позовної заяви
позивачем сплачено 229 грн. 40 коп..

Враховуючи, що позивач не надав належні
докази на підтвердження понесених
витрат на правову допомогу, суд не
вважає за можливе задовольнити
витрати в сумі 800 грн. 00 коп.

На підставі викладеного і керуючись
ст..ст.1166 Цивільного Кодексу України,
ст. 10,11,60, 88, 212-214, 224-225 ЦПК України - суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування витрат на утримання,
догляд, лікування та поховання
спадкодавця - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
витрати у розмірі 2392,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір в розмірі 229 грн.40 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
перегляд заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя: І. Б. Чайкін