Провадження № 22-ц/779/1048/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Горблянського
Я.Д., Соколовського В.М.,

секретарів Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди, заподіяних в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
26 березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди, заподіяних в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася 10.11.2012 року близько
21.50 год. в м. Івано-Франківську на
перехресті вул. С.
Стрільців-Мазепи, з вини ОСОБА_3, йому
було пошкоджено автомобіль, спричинено
тілесні ушкодження та завдано
моральної шкоди.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 керував
транспортним засобом, який належить на
праві власності ОСОБА_4, в
добровільному порядку завдані збитки
не відшкодовані, просив стягнути з
відповідачів в солідарному порядку
заподіяні матеріальні збитки в розмірі
123 348 грн., витрати за
проведення експертного дослідження в
розмірі 500 грн., витрати за послугу
евакуатора в розмірі 270 грн., та на
відшкодування заподіяної моральної
шкоди 5000 грн.

В процесі розгляду справи позивачем
зменшено позовні вимоги в частині
відшкодування матеріальної шкоди та,
посилаючись на те, що страховою
компанією виплачено страхове
відшкодування в розмірі 49 490 грн., а
ОСОБА_4 оплачено франшизу в розмірі 510
грн., просив стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 73
348 грн. матеріальної шкоди, заподіяної в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 26.03.2014 року позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок
ДТП в сумі 58 020,83 грн.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
витрати за проведення експертного
дослідження в сумі 500 грн. та послуги
евакуатора в сумі 270 грн.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 580,20
грн. судового збору.

В задоволенні решти заявлених вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Зазначає, що суб'єктом оціночної
діяльності ОСОБА_6 при складанні звіту
про оцінку вартості матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
НОМЕР_1, 15.11.2012 року на замовлення ПАТ
«Страхова компанія «Українська
страхова група», не проводився
розрахунок втрати товарної вартості
автомобіля, що є необхідним відповідно
до Методики товарознавчої експертизи
та оцінки колісних транспортних
засобів, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України, Фонду
Державного майна України 24.11.2003 року
№142/5/2092 (у редакції наказу від 24.07.2009
року №1335/5/1159).

Суд безпідставно не взяв до уваги
висновок №318 експертного
автотоварознавчого дослідження по
визначенню вартості матеріального
збитку від 29.11.2012 року, складений
судовим експертом Романюком В.К., яким
розраховано втрату товарної вартості
автомобіля у розмірі 11 748,88 грн. (п. 7
звіту).

Судом не враховано і той факт, що розмір
витрат на відновлення пошкодженого
автомобіля значно перевищує розмір
матеріального збитку, зазначеного в
позовних вимогах ОСОБА_2 Фактична
вартість ремонтних робіт значно
перевищила розмір таких робіт,
вказаних оцінювачами у своїх
висновках, звіті.

Також судом порушено вимоги ст. 1192 ЦК
України та не взято до уваги, що на
момент складання звіту ОСОБА_6, 15.11.2012
року, офіційний курс гриві до іноземної
валюти долара США становив 7,99 грн. за 1
долар США, в той час, як на момент
винесення рішення, 26.03.2014 року, такий
курс, згідно даних НБУ становив 10,57 грн.
за 1 долар США.

Не погоджується з висновком суду про
відсутність підстав для відшкодування
моральної шкоди та витрат на
проведення рецензування звіту у
розмірі 1 000,00 грн., які належним чином
підтверджені наявними в матеріалах
справи доказами.

Посилаючись на вищенаведене, просить
рішення в частині відмови у
задоволенні позовних вимог скасувати
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким додатково стягнути з відповідачів
у солідарному порядку матеріальну
шкоду в розмірі 15 327,17 грн., витрати за
проведення рецензування звіту - 1000 грн.,
а також 5000 грн. моральної шкоди та
судові витрати в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу
підтримали з вищенаведених мотивів.

Відповідач ОСОБА_3, представник ОСОБА_4
та ОСОБА_3 - ОСОБА_8 апеляційну скаргу
заперечили, посилаючись на її
безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частково задовольняючи позов та
стягуючи з відповідачів в солідарному
порядку заподіяну матеріальну шкоду,
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно звіту про оцінку вартості
матеріального збитку, складеного
ОСОБА_6 на замовлення ПАТ «Страхова
компанія «Українська страхова група»
від 15.11.2012 року, дійсний розмір
матеріальної шкоди, завданої позивачу
становить 108020,83 грн., а тому, з
врахуванням виплаченого страхового
відшкодування, до стягнення підлягає 58
020,83 грн.

Відмовляючи в позові в частині
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано жодного доказу
заподіяння йому моральних страждань.

Проте, висновок суду в частині
визначення розміру матеріальної шкоди,
стягнення її в солідарному порядку з
відповідачів та відмови в стягненні
заподіяної моральної шкоди є невірним.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 10.11.2012 року близько 21.50 год. в
м. Івано-Франківську на перехресті
вул. С. Стрільців-Мазепи, керуючи
транспортним засобом Seat Ibiza ДНЗ НОМЕР_5,
рухаючись по головній дорозі вул.
Січових Стрільців, яка змінює напрямок,
не дав дороги автомобілю, який
наближався до перехрестя по головній
дорозі праворуч та допустив зіткнення
з транспортним засобом Subaru Outback ДНЗ
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, чим
порушив вимоги п. 16.14 Правил дорожнього
руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди обидва автомобілі отримали
механічні пошкодження, а позивач -
тілесні пошкодження.

Постановою інспектора ВДАІ
Івано-Франківського МВ УМВС від 11
листопада 2012 року у порушенні
кримінальної справи за фактом
дорожньо-транспортної пригоди
відмовлено.

Постановою Івано-Франківського
міського суду від 03 грудня 2012 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року у постанові № 4
«Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», якщо особа під
час керування транспортним засобом має
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії і реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2 Правил
дорожнього руху України).

Встановлено, що дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини водія ОСОБА_3,
який керував транспортним засобом Seat
Ibiza ДНЗ НОМЕР_5, що належить на праві
власності ОСОБА_4

ОСОБА_3 під час керування транспортним
засобом мав посвідчення водія і
реєстраційний документ на даний
транспортний засіб, переданий ОСОБА_4

А тому, колегія суддів вважає, що саме
ОСОБА_3, який на відповідній правовій
підставі керував транспортним засобом,
зобов'язаний відшкодувати шкоду,
завдану позивачу.

У зв'язку з цим, висновок суду про
солідарну відповідальність є невірним.

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження по
визначенню матеріального збитку №318
складеного 29.11.2012 року судовим
експертом Романюком В.К., вартість
відновлювального ремонту автомобіля
НОМЕР_1, складає 111559 грн. 88 коп.,
вартість матеріального збитку (шкоди),
завданого власнику автомобіля НОМЕР_2
становить 123348 грн.

Висновком №018/ТЛ-13 судово-експертної
фірми «Експо-Фірма» філії Українського
центру післяаварійного захисту
«Експерт-Сервіс», складеного 27
листопада 2013 року встановлено, що
вартість матеріального збитку
завданого власнику автомобіля НОМЕР_3
становить 82 928,47 грн. без врахування
заміни - п. 27 «балка заднього моста».

Крім того, 15 листопада 2012 року, на
замовлення ПАТ «Страхова компанія»
Українська страхова група», ОСОБА_6
складено звіт про оцінку вартості
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля НОМЕР_3, яким
встановлено розмір вартості
матеріального збитку, завданого
власнику даного транспортного засобу в
сумі 108020,83 грн.

Визначаючи розмір матеріального
збитку, суд першої інстанції виходив з
того, що з трьох звітів про оцінку
вартості матеріального збитку,
найбільш вірогідний до визначення
такої вартості збитку, завданого
автомобілю, є визначений розмір ПАТ
«Страхова компанія Українська
страхова група» в сумі 108 020 грн. 23 коп.

Разом з тим, суд першої інстанції,
стягуючи розмір матеріальної шкоди,
визначеної ОСОБА_6 на замовлення
страхової компанії, не врахував, що
суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6
при визначенні розміру матеріального
збитку не проводився розрахунок втрати
товарної вартості відповідно до
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України, Фонду Державного
майна України 24.11.2003 року №142/5/2092 (у
редакції наказу від 24.07.2009 року
№1335/5/1159).

Зокрема, зі змісту звіту вбачається, що
розрахунок втрати товарної вартості
автомобіля не проводився, згідно листа
замовника оцінки - страхової компанії.

Відповідно до п. п. 8.1 Методики, величина
втрати товарної вартості характеризує
фізичний знос, який виникає у разі
пошкодження транспортного засобу і
відповідного ремонту унаслідок
передчасного погіршення товарного
(зовнішнього) вигляду, а також
внаслідок зниження міцності чи
довговічності окремих елементів
складових частин, захисних
властивостей покриттів або
застосування для ремонту складових
частин, які були у вжитку чи в ремонті.

Величина ВТВ нараховується у разі
потреби проведення ремонтних робіт з
відновлення пошкоджених складових
частин усіх типів КТЗ.

П. п. 8.6.2 Методики визначено випадки, в
яких величина ВТВ КТЗ не нараховується,
зокрема, якщо строк експлуатації
легкових автомобілів перевищує 5 років
для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років -
для інших КТЗ.

Встановлено, що автомобіль НОМЕР_4 - 2011
року випуску.

Підстав для ненарахування ВТВ при
визначенні суми матеріального збитку,
передбачених п. п. 8.6.2 зазначеної
Методики, не встановлено.

А тому при визначенні суми
матеріального збитку слід враховувати
величину втрати товарної вартості
автомобіля позивача.

З врахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що до
стягнення підлягає матеріальна шкода,
яка визначена відповідно до висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження №318, складеного 29.11.2012 року
судовим експертом Романюком В.К.

З врахуванням, того, що 08 лютого 2013 року
ПАТ «Страхова компанія» виплатила
ОСОБА_2 страхове відшкодування в
розмірі 49490 грн., а ОСОБА_4 сплатила
франшизу в розмірі 510 грн., з
відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню
заподіяна матеріальна шкода в розмірі
73 348 грн.

Що стосується висновку №018/ТЛ-13
судово-експертної фірми «Експо-Фірма»
філії Українського центру
післяаварійного захисту
«Експерт-Сервіс», згідно яким вартість
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля НОМЕР_2 становить 82
928,47 грн. без врахування заміни - п. 27
«балка заднього моста», то такий
відповідно до проведеного СПД ОСОБА_9
рецензування від 3 березня 2014 року, не
відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна.

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням автомобіля, позивач
зазнав вимушених змін у його життєвих
стосунках, змушений був докладати
зусиль для його відновлення, крім того,
в дорожньо-транспортній пригоді
позивач одержав травму у вигляді
струсу головного мозку, що призвело до
його страждань.

А тому, з врахуванням наведених
обставин та виходячи з вимог
розумності та справедливості, колегія
суддів приходить до висновку про
стягнення на користь позивача з
відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди в
розмірі 1000 грн.

У зв'язку з наведеним, рішення суду
першої інстанції підлягає до
скасування з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог та стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 73 348 грн. заподіяної
матеріальної шкоди та 1 000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача підлягають стягненню
витрати за проведення експертного
дослідження в сумі 500 грн.,
витрати за проведення рецензування
звіту в сумі 1000 грн. та 977, 08 грн.
сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 26 березня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок
ДТП в сумі 73 348 грн. та на відшкодування
моральної шкоди 1 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
витрати за проведення експертного
дослідження в сумі 500 грн., витрати за
проведення рецензування звіту в сумі
1000 грн. та 977,08 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання ним законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
Я.Д. Горблянський

В.М. Соколовський