Справа № 531/1314/ 14
Провадження № 2/531/3/14
РІШЕННЯ

іменем України

26 травня 2014 року Карлівський районний
суд Полтавської області в складі:
головуючого судді: Жмурко П.Я., при
секретарі судових засідань - Клименко
Т.М., позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представника позивачів ОСОБА_4,
відповідача ОСОБА_5 , представника
відповідача ОСОБА_6 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Карлівка Полтавської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення
моральної шкоди , -

В с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7
звернулись до ОСОБА_5 про стягнення з
нього на їх користь 200 000 грн.моральної
шкоди. Свій позов обгрунтовують
наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у неврологічному
відділенні Карлівської ЦРЛ
Полтавської області, внаслідок
отримання тупої закритої
черепно-мозкової травми, помер ОСОБА_8 ,
який являвся ОСОБА_2 чоловіком а ОСОБА_3
та ОСОБА_7 батьком .

За даним фактом 05.06.2003 року
Карлівським РВ УМВС України в
Полтавській області, за ознаками
злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК
України, порушено кримінальну справу №
03070091.

Позивач ОСОБА_2 визнана
потерпілою по даній справі.

В ході розтину трупа ОСОБА_8
встановлено, що причиною смерті
останнього стала тупа закрита
череино-мозкова травма, яка
супроводжувалася крововиливом під
тверду мозкову оболонку правові' та
лівої лобно-тім'яних областей, набряком
головного мозку.

По справі проведено ряд
судово-медичних експертиз, кримінальна
справа закривалась та шляхом
скасування прокурором Карлівського
району Полтавської області постанови
слідчого про закриття кримінальної
справи, досудове слідство
відновлювалось.

Після смерті ОСОБА_8, сім'я
останнього лишилася чоловіка, батька
двох дітей, годувальника родини.

Позивач ОСОБА_2 після смерті
чоловіка лишилася з двома дітьми, які
на той час продовжували навчання.

Так, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 10.06.2003
року закінчив навчання у Полтавському
професійному ліцеї за спеціальністю
столяр- будівельник, однак у зв'язку з
тим, що роботу знайти було дуже важко і
матеріальне становище родини було
вкрай погане, було прийнято рішення
щодо вступу ОСОБА_3 до іншого училища та
продовження навчання, оскільки у
зв'язку із навчанням можливо було
оформити допомогу по втраті
годувальника, яка і була оформлена на
обох синів;ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в
Липковатівському аграрному коледжі у
період з 2000 року по 2004 рік. Дитячий
садок , де працювала позивач на час
смерті її чоловіка закрили і усіх
працівників звільнили , близько 3-х
років роботу знайти не можливо.У
зв*язку з цим остання , щоб прокормити
родину вимушена була продати столярні
станки чоловіка завдяки яким останній
заробляв на життя , займаючись
деревообробними роботами та столярним
ремеслом. Відповідач жодного разу не
звернувся до родини позивачів з
вибаченнями та пропозицією про
допомогу. Дані обставини змусили
позивачів звернутись з даним позовом .

В судовому засідані позивачі
позов підтримали і просили його
задовольнити.

Відповідач позов визнав частково
пояснивши наступне , що дійсно десять
років тому між ним і загиблим ОСОБА_8
відбулася бійка в ході якої він три -
чотири рази вдарив останього . Тоді і
йому також попало. До цього у них були
дружні стосунки. Він у ОСОБА_8 орендував
склад . Бачились кожний день. Дійсно він
в тій бійки перегнув але він взагалі
нехотів тих наслідків . Він вважає , що
смерть наступила не від його ударів ,
оскільки ОСОБА_8 після їх бійки ходив на
роботу і помер через деякий час ,
Відповідач не думив . Після бійки
відповідач на другий день прийшов
миритись з бутилкою до ОСОБА_8 , але
через дружину , позивача не помирився .
Пояснились пізніше у ОСОБА_8 на роботі .
Про свої болі відповідачу останній
нічого не говорив. Відповідач вважає ,
що він якщо і повинен відповідати так ,
це за бійку а не засмерть. Також
відповідач згодний позивачам
заплатити 50000 грн. моральної шкоди.

Суд, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, допитавши свідків
приходить до наступних висновків .

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній
або юридичній особі неправомірними
рішеннями діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка завдала,
за наявності її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

У відповідності з ч. 3 ст. 23 ЦК
України моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р., з
подальшими змінами, "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди",
відповідно до якого розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідачів та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили.

Судом встановлено, що з рапорту
помічника начальника оперативного
чергового Карлівського РВ УМВС стало
відомо , що ІНФОРМАЦІЯ_5 у
неврологічному відділенні Карлівської
ЦРЛ Полтавської області, внаслідок
отримання тупої закритої
черепно-мозкової травми, помер
ОСОБА_8.(а.с.3 т.2 )

27.05.2003 року черговим Карлівського
РВ УМВС зареєстровано протокол - заяву
ОСОБА_2 позивача по справі , про
прохання притягти до кримінальної
відповідальності ОСОБА_5 із-за побиття
її чоловіка ОСОБА_8 , та причинення йому
тілесних ушкоджень .(а.с.4 т.2)

З копії свідоцтва про народження
(а.с.11-12 т.1) вбачається , що позивачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є синами померлого,
ОСОБА_8.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_11
від 28.01.2005 року , вбачається , що 27.03.2003
року останній на велосипеді проїзджав
по вул. , де мешкає ОСОБА_8 та побачив , як
билися двоє чоловіків . Коли під*їхав
ближче то побачив що це були ОСОБА_8 та
ОСОБА_5 Спочатку вони «тягали» один
одного за одяг, а потім впали на землю,
так, що ОСОБА_8 впав на спину, а ОСОБА_5
впав зверху на ОСОБА_8 та наносили удари
один одному по тілу. Підійшовши до них
ОСОБА_11 відтяг ОСОБА_5 з ОСОБА_8 та
ніяких тілесних ушкоджень і предметів
поряд не побачив. Від'їхавши на
велосипеді метрів 30, ОСОБА_11 озирнувся
та побачив, як ОСОБА_8 знов лежить на
землі, а ОСОБА_5 знаходився на ньому.
Повертаючись до них, ОСОБА_11 побачив на
обличчі у ОСОБА_8 кров та на лобові рану,
а також те, що ОСОБА_5 близько 2-х разів
вдарив ОСОБА_8 кулаком в голову. Коли
ОСОБА_11 стяг ОСОБА_5 з ОСОБА_8, останній
зайшов до свого подвір'я і відразу
вийшовши виніс металевий прут довжиною
1,5 м, яким почав розмахувати і відганяти
ОСОБА_5, але жодного разу його не вдарив.
Після цього ОСОБА_5 більше до ОСОБА_8 не
підходив і бійка між ними не
продовжувалась. В цей час на місце
бійки прийшов ОСОБА_12. ОСОБА_11 сів на
свій велосипед і поїхав, що відбувалося
далі йому не відомо.( а.с.116 т.2)

Такі ж показання ОСОБА_11 давав і
на допиті в якості свідка 12.06.2003 року
(а.с.23 т.2) , 12.03.2004 р. (а.с.94 т.2) та в
поясненні 27.05.2003 року (а.с.14-15).

Суд вважає , що ці пояснення і
потрібно враховувати як докази ,
оскільки вони бралися майже зразу
після смерті ОСОБА_8 є послідовними та
між собою не мають розбіжностей.

Відносно свідчень які давав
ОСОБА_11 в судовому засіданні , що він не
бачив ударів і взагалі підписував
протоколи ті , в яких було написано
слідчим , що їм потрібно то суд до таких
показань ставиться критично і вважає ,
що вони не заслуговують уваги.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_12
від 09.02.2005 року, вбачається , що останній
показав, що 27.03.2003 року почувши гамір та
сварку, прийшовши на вулицю, побачив
ОСОБА_8 у сидячому положенні, який
намагався піднятися, а ОСОБА_5 наносив
йому численні удари руками та ногами по
голові (близько 15-18 ударів). Почавши їх
розбороняти, побачив, що у ОСОБА_8
розсічена брова, а обличчя було все у
крові, у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не
бачив. Розбороняючи ОСОБА_12 побачив, що
на снігу, поряд із слідами крові,
знаходиться металева палка. ОСОБА_8
піднявши дану палку почав нею
розмахувати, відганяючи ОСОБА_5, але
тілесних ушкоджень не наносив,
оскільки той стояв на відстані 5-6 м.
Коли ОСОБА_5 пішов, ОСОБА_12 допоміг
ОСОБА_8 обмити обличчя та відвіз до
лікарні.

У своїх показах ОСОБА_12 також
зазначив той факт, що під час бійки
ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного
сп'яніння та характеризував останнього
з негативної сторони, оскільки він
постійно вчиняє сварки, бійки та вживає
алкоголь.( а.с.115 т.2)

Такі ж показання ОСОБА_12 давав і
на допиті в якості свідка 12.06.2003 року
(а.с.19-20 т.2) 12.03.2004 року (а.с.90-92 т.2) та в
поясненні 27.05.2003 року (а.с.10 т.2).

Будучи допитаним в судовому
засіданні ОСОБА_12 підтвердив свої вище
вказані показання .

Суд вважає їх послідовними та між
собою не маючих розбіжностей.

З протоколу допиту потерпілої
ОСОБА_2 від 10.06.2003 року, вбачається , що
остання 27.03.2003 року близько 18.00 год.
разом із своїм чоловіком знаходились
вдома та порались по господарству. Коли
загавкав собака, її чоловік пішов
подивитися, хто це міг прийти, а вона
пішла на город по солому. Зустрівши
сусіда ОСОБА_12, повідомила, що хтось
прийшов і чоловік розмовляє на вулиці
біля домогосподарства. ОСОБА_12 пішов до
її чоловіка. Коли ОСОБА_12 майже вийшов
на вулицю, то помітила, як він побіг, але
уваги не звернула. Набравши соломи та
зайшовши на подвір'я, побачила, що з
будинку вийшов її чоловік ОСОБА_8, у
якого було розсічено бров, побите
обличчя та багато свіжих ссадин,
волосся було також у крові. Чоловік їй
повідомив про те, що його побив ОСОБА_5,
так як приревнував до ОСОБА_15, яка
раніше співмешкала з ОСОБА_5 її чоловік
ОСОБА_8 займався виготовленням виробів
із дерева, ОСОБА_15 він робив рами та
підбивав стелю в перукарні, а тому і
приходив до неї. Надавши першу медичну
допомогу, ОСОБА_12 власним автомобілем
відвіз її чоловіка до лікарні. Після
цього її чоловік не міг довго ходити на
роботу , виходив не надовго і знову
приходив до дому , оскільки у нього
боліла голова. Його поклали в
неврологічне відділення Карлівської
ЦРЛ так як стан його постійно
погіршувався . ( а.с.17-18 т.2)

Такі ж показання позивач дала і в
судовому засіданні .

З протоколу відтворення
обстановки та обставин події за участю
свідка ОСОБА_12 від 07.03.2006 року
вбачається , що свідок ОСОБА_12 показав
як 27.03.2003 року він побачив ... ОСОБА_8,
ОСОБА_5 та ОСОБА_11 В цей час ОСОБА_8
знаходився в положенні горизонтально і
стояв на зігнених колінних суглобах та
руках. На той час на місці, де стояв
ОСОБА_8 знаходився сніговий покрив з
пухкого снігу висотою близько 15-20 см.
Поряд з головою ОСОБА_8 знаходився
ОСОБА_5, який знаходився в положенні
вертикально, побачив, що ОСОБА_5
наносить ОСОБА_8 удари ногами та
кулаками рук в голову, бачив, що ОСОБА_5
близько 2-3 разів вдарив ОСОБА_8 в голову,
який в той час стояв на колінах і руках.
Голова ОСОБА_8 була опущена до низу,
злегка повернута вправо в сторону
ОСОБА_5 Удари правою ногою ОСОБА_5
заподіяв ОСОБА_8 знизу, а саме в обличчя.
Також в цей час ОСОБА_5 правою рукою
наніс ОСОБА_8 близько 4-х ударів в
обличчя знизу і близько 4-х ударів лівою
рукою в голову, а саме у вісочну тім'яну
частину справа ОСОБА_5 наносив
вищевказані удари ОСОБА_8 на протязі 2-3
хв., не бачив, щоб ОСОБА_5, окрім голови,
ще куди-небудь наносив удари ОСОБА_8., в
момент заподіяння ударів ОСОБА_8
знаходився в одному положенні
(а.с.138-140,т.2)

З протоколу відтворення
обстановки та обставин події за участю
свідка ОСОБА_11 від 17.03.2006 року
вбачається , що свідок ОСОБА_11 показав
як 27.03.2003 року він побачив... билися
двоє чоловіків... не бачив, як і куди
саме чоловіки наносили тілесні
ушкодження і удари...побачив, що ОСОБА_8
та ОСОБА_5, які стояли один перед одним,
«тягали» один одного за одяг. В цей час
він не бачив, щоб ОСОБА_5 та ОСОБА_8
наносили один одному удари. За його
присутністю ОСОБА_5 та ОСОБА_8 впали на
землю і після падіння ОСОБА_8 лежав на
землі на спині, а ОСОБА_5 упав зверху на
ОСОБА_8 і сівши на нього став наносити
удари по тулубу...Щоб ОСОБА_5 наносив
удари в голову не бачив. В цей час на
обличчі ОСОБА_8 ...він не бачив ніяких
видимих тілесних ушкоджень та крові. На
місці сутички він не бачив предметів,
якими можна було б наносити тілесні
ушкодження,...побачив, що ОСОБА_8 знов
знаходився лежачі на спині на землі, а
ОСОБА_5 ніби лежав поряд з ОСОБА_8,
трішки насідаючи на нього з правої
сторони....бачив на обличчі ОСОБА_8 кров,
якою було облите все обличчя і на лобу
була рублена рана, здається з правої
сторони...ОСОБА_5 двічі вдарив ОСОБА_8
кулаком в праву частину обличчя в
область ока, але саме якою рукою він не
побачив. (а.с.141 - 144)

З висновку експерта Головного
бюро судово - медичної експертизи МОЗ
України № 305/09 від 15.03.2013 року ,
вбачається , що причиною смерті гр.-на
ОСОБА_8 явилась закрита черепно-мозкова
травма з крововиливом під тверду
мозкову оболонку правої та лівої
лобно-скронево-тімяної ділянки,
набряком і дислокацією головного
мозку. Зазвичай такі ушкодження у
вигляді крововиливів під тверду
мозкову оболонку головного мозку мають
ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за
критерієм небезпеки для життя.
Виходячи з кількості субдуральних
гематом, їх локалізації (зліва
лобно-тім'яна ділянка, справа
лобно-скронево-тім'яна ділянка),
наявності клінічних проявів стиснення
головного мозку за рахунок цих гематом,
за відсутності симптоматики
вогнищевих уражень головного мозку,
дозволяє виключити виникнення цих
гематом за рахунок падіння з положення
стоячи. Отже, беручи до уваги вище
викладене слід зазначити, що між
отриманими ушкодженнями та настанням
смерті гр.. ОСОБА_8 існує прямий
причинно-наслідковий зв'язок. Виявлені
ушкодження могли виникнути за обставин
вказаних ОСОБА_12та ОСОБА_11 «під час
відтворення обстановки і обстановки і
обставин події щодо механізму
нанесення ОСОБА_5,тілесних ушкоджень
ОСОБА_8. (а.с.245-246 т.2)

Таким чином, судом встановлено,
що 27.03.2003 року близько 18.00. год.
Відповідач ОСОБА_5, знаходячись поблизу
подвір'я домогосподарства АДРЕСА_1 на
грунті неприязних відносин вчинив
сварку з ОСОБА_8, під час якої у ОСОБА_5,
виник умисел на нанесення тяжких
тілесних ушкоджень ОСОБА_8.

Після цього реалізуючи свій
злочинний намір ОСОБА_5, діючи умисно,
усвідомлюючи суспільно небезпечний
характер своїх дій та передбачаючи їх
суспільно небезпечні наслідки, наніс
удари кулаками та ногами в голову
ОСОБА_8, в наслідок чого останній
отримав тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми з
крововиливом під тверду мозкову
оболонку правої та лівої
лобно-скронево-тім'яної ділянки,
набряком і дислокацією мозку, які у
відповідності до висновку додаткової
комісійної судово-медичної експертизи
№ 305/09 від 15.03.2013 року відносно живої
людини мають ознаки тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя в
момент заподіяння, а в даному
конкретному випадку призвели до смерті
ОСОБА_8.

Вина ОСОБА_5, у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
підтверджується вище наведеними
доказами .

Внаслідок смерті ОСОБА_8
позивачам було завдано моральну шкоду,
яка полягає у тому, що вони втратила
єдину близьку людину, тому така втрата
для позивачів є болісною.

Окрім цього при визначенні
розміру суми відшкодування моральної
шкоди, , суд враховує характер
вчинення кримінального правопорушення
( умисел ОСОБА_5 не був направлений на
смерть ОСОБА_8) тривалість страждань
позивачі у справі - дружини загиблого
ОСОБА_8 та його синів ( пройшло більше
десяти років) , істотність вимушених
змін у життєвих стосунках позивачів (
було погіршено матеріальний стан
позивачів) , конкретних обставин по
справі ( між померлим ОСОБА_8 та ОСОБА_5
після бійки були все таки спокійні
відносини , про що свідчить відсутність
за період життя ОСОБА_8 заяви до міліції
та розписки ( а.с.73 т.2) про відмову від
проходження судмєдекспертизи) ,
наслідків, що наступили.

Таким чином суд вважає за можливе
стягувати із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
- 40000 грн. моральної шкоди , ОСОБА_3 - 40000
грн. моральної шкоди, ОСОБА_7 - 40000 грн.
моральної шкоди , в іншій частині
відмовити із-за недоведеності

Судові витрати стягнути на
підставі ст. 88 ЦПК України .

Керуючись ст. ст. 23,1167,1168 ЦК України, ст.
ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 до
ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає в АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 ; на
користь ОСОБА_2 - 40000 грн. моральної
шкоди , на користь ОСОБА_3 - 40000 грн.
моральної шкоди, на користь ОСОБА_7 - 40000
грн. моральної шкоди .

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає в АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на
користь держави судовий збір в сумі 1200
гривень 00 копійок.

Судовий збір в сумі 800 грн. відрахувати
за користь держави .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення або дня отримання
копії рішення через Карлівський
районний суд Полтавської області до
Апеляційного суду Полтавської області
а особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення..

Суддя
П.Я.Жмурко