Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
Ужгородський
міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого - судді: Семерак
І.О.

при секретарі: Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду в м. Ужгороді,
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про виселення та зняття з
реєстраційного обліку, -

В С
Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з
вказаним позовом мотивуючи його тим, що
16.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №MKH7GK00000022,
згідно якого остання отримала кредит в
розмірі 43174,00 дол. США, строком до 15.07.2023
року. В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали
договір іпотеки №MKH7GK00000022 від 16.07.2008
року, згідно якого остання надала в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
житловий будинок загальною площею - 61,40
кв.м., житловою площею - 34,90 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, що
належить відповідачу ОСОБА_1 на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу. Однак, взяті на себе
зобов'язання по поверненню кредиту
ОСОБА_1 не виконала, що призвело до
виникнення заборгованості, що стало
підставою для звернення позивача ПАТ
КБ «ПриватБанк» до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. 28 вересня 2012 року Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської
області прийнято рішення, яке набуло
законної сили, про звернення стягнення
на предмет іпотеки, а саме житловий
будинок загальною площею 61,40 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Вказує, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців та позивачем
було надіслано повідомлення
відповідачу з вимогою в тридцяти
денний строк, з дня отримання вимоги,
добровільно звільнити дане нерухоме
майно ОСОБА_1 та всіма зареєстрованими
особами. Проте, дана вимога
відповідачем ОСОБА_1 не була виконана.

У зв'язку з цим, просить суд виселити
відповідача, а також інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
житловому будинку за вказаною адресою,
зі зняттям їх з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаного житлового будинку.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в ньому, та просив
суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про час та місце слухання
справи, в тому числі і через
повідомлення у пресу (газета «Новини
Закарпаття» №№ 21-22(4192-4193), а тому суд
приходить до переконання про
можливість розгляду справи у
відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши зібрані докази,
виходячи з їх належності та
допустимості, суд приходить до
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №MKH7GK00000022,
згідно якого остання отримала кредит в
розмірі 43174,00 дол. США, строком до 15.07.2023
року. В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали
договір іпотеки №MKH7GK00000022 від 16.07.2008
року, згідно з п. 33,3 договору іпотеки
відповідач надала в іпотеку нерухоме
майно, а саме: житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, що
належить відповідачу ОСОБА_1 на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 28 вересня 2012 року, яке набуло
законної сили, позов ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволено та
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме житловий будинок загальною
площею 61,40 кв.м., який розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із
способів захисту судом цивільних прав
та інтересів є примусове виконання
зобов'язання в натурі. Примусове
виконання зобов'язання в натурі, - це
спосіб захисту, який випливає з
загального принципу повного і
належного виконання зобов'язання та
полягає в зобов'язанні здійснити дію,
або утриматися від її здійснення,
незалежно від застосування до боржника
інших заходів впливу.

Статтею 40 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги. Якщо
мешканці не звільняють житловий
будинок або житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п.43 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
договорів» від 30.03.2012 року №5, суд за
заявою іпотекодержателя ухвалює
рішення про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення тільки за умови, якщо
мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Судом встановлено, що ПАТ КБ
«ПриватБанк» було надіслано
повідомлення за № 30.1.0./2 - 160 від 23.04.2013
року відповідачу з вимогою в тридцяти
денний строк, з дня отримання вимоги,
добровільно звільнити житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1. Проте, дана
вимога відповідачем не була виконана.

За таких обставин, суд вважає, що вимога
позивача в частині виселення
відповідача ОСОБА_1 з вказаного
житлового будинку є обґрунтованою і
підлягає до задоволення.

Разом з тим, позовна вимога в частині
зняття відповідача ОСОБА_1 з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1, у територіальному органі
державної міграційної служби України
задоволенню не підлягає, так як, за
відомостями адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в
Закарпатській області, вих № 11062 від 22
липня 2013 року, ОСОБА_1 не зареєстрована
за вищевказаною адресою.

Також не підлягає задоволенню і вимога
позивача про виселення з вказаного
помешкання та зняття з реєстраційного
обліку інших осіб, які проживають
та/або зареєстровані в даному
житловому будинку, оскільки позивачем
з цього приводу не надано жодних
належних та допустимих доказів.

Разом з тим, суд вважає, що у
відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України, підлягають до стягнення з
відповідача понесені позивачем та
документально підтверджені судові
витрати по справі, які складаються з
114,70 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.16, 526, 527, 530 ЦК України,
ст. 40 Закону України «Про іпотеку» , ст.
ст. 4, 5, 14, 60, 61, 88, 208, 209, 294 ЦПК України, суд,
-

Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення
та зняття з реєстраційного обліку -
задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 з будинку за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 114,70 грн.
судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Закарпатської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка її оскаржує, протягом десяти днів з
дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Семерак І.О.