Справа № 2/487/427/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2014 року

Заводський районний суд м. Миколаєва
у складі головуючого судді Павлової
Ж.П., секретаря Сочивко І.О.,
представника позивача Статкевської
І.С.,представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради до ОСОБА_3 та третьої
особи КП СКП "Гуртожиток" про визнання
особи такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради та третьої особи КП СКП
"Гуртожиток" про визнання права на
користування жилим приміщенням,

В С
Т А Н О В И В

23.12.2013р. Виконком Миколаївської
міської ради звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_3 та третьої особи КП
СКП "Гуртожиток" про визнання ОСОБА_3
таким, що втратив право на користування
кімнатою в гуртожитку по АДРЕСА_1.

Свій позов мотивували тим, що
відповідача було зареєстровано у
вказаному гуртожитку , але ордер на
його заселення не видавався.
Відповідно до акту, складеного
працівниками КП "СКП "Гуртожиток"
відповідач у вказаному гуртожитку не
проживає більше шести місяців, що є
підставою для визнання відповідача
таким, що втратив право на користування
гуртожитком по АДРЕСА_1.

29.02.2014р. ОСОБА_3 звернувся до суду із
зустрічним позовом до виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
та третьої особи КП СКП "Гуртожиток" про
визнання права на користування жилим
приміщенням , а саме кімнатою АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому
засіданні просила позов задовольнити,
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
просив відмовити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, в його
задоволенні просила відмовити з тих
підстав, що позивач вселилася в
кімнату АДРЕСА_1 на законних підставах,
а його непроживання у вказаній кімнаті
є тимчасовим, у звязку із проведенням в
кімнаті ремонтих робіт.Зустрічний
позов вона підтримала та просила його
задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача та представника
відповідача, показання свідків ,
дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Ст.ст.47,48 Конституції України гарантує
кожному право на житло. Ніхто не може
бути позбавлений житла.

Згідно зі статтями 6, 127 ЖК жилі будинки
і жилі приміщення призначаються для
постійного проживання громадян, а
також для використання у
встановленому порядку як службових
жилих приміщень і гуртожитків.
Гуртожитки можуть використовуватися
для проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання.
Постановою Ради Міністрів УРСР від 3
червня 1986 року № 208 затверджене
Примірне положення про гуртожитки,
яким відповідно до ст. 131 ЖК,
визначається порядок користування
останнім.

Правовідносини щодо користування та
забезпечення жилими приміщеннями
військовослужбовців та членів їх сімей
регулюється житловим законодавством
та Порядком забезпечення
військовослужбовців та членів їх сімей
житловими приміщеннями, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
3 серпня 2006 року № 1081.

На виконання п. 4 цього порядку 24
березня 2008 року за № 113 затверджена
наказом Міністра оборони України
Інструкція щодо організації надання
житлової площі у гуртожитках Збройних
Сил України ( зареєстрована МЮ України
15 квітня 2008 року за № 305/14996).

Як вбачається із матеріалів справи,
гуртожиток по АДРЕСА_1 переданий у
комунальну власність територіальної
громади м.Миколаєва відповідно до акту
приймання-передачі від 10.06.2012р. та
перебуває на балансі КП "СКП
"Гуртожиток"

В зазначеному гуртожитку відповідач
проживає та зареєстрований із 04.08.2011р.,
де займає кімнату АДРЕСА_1. Іншого
житла він не має.

Право на заселення цієї кімнати було
надано позивачу на підставі договору
№12 від 01.09.2011р., укладеного між ТОВ
"Корабел-ПромстроЙ", на балансі якого на
той час знаходився вказаний
гуртожиток, з однієї сторони та ОСОБА_3
з другої сторони.

В подальшому , між ОСОБА_3 та ТОВ
«Черноморбитстрой» на право зайняття
кімнати в гуртожитку було укладекно
договір від 01.05.2012р., а 17.10.2012р., такий
договір укладено між КП СКП
"Гуртожиток" та ОСОБА_3

Відповідно до довідки , виданої
29.11.2013р. ОСОБА_3 проходить службу в
підрозділах ГУ ДСНС у Миколаївській
області

Таким чином відповідач, на законній
правовій підставі був вселений в
приміщення гуртожитку та має право
користування житловим приміщенням в
ньому відповідно до ст.ст.128, 129 ЖК
України.

Згідно зі ст. 9 ЖК ніхто не може бути
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням ,інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Згідно рішення Європейського суду з
прав людини від 02 грудня 2010 року
«Справа Кривіцька і Кривіцький проти
України», у контексті Конвенції,
поняття «Житло»не обмежується
приміщеннями, в яких проживають на
законних підставах або які були у
законному порядку встановлені, а
залежить від фактичних обставин, а саме
існування достатніх і тривалих зв
язків з конкретним місцем. Втрата житла
будь-якою особою є самою крайньою
формою втручання у права на житло.

Як встановлено судом ,відповідно до
наявних в матеріалах справи актів від
17.12.2012р., та від 14.02.2014р., та показів
свідків , непроживання відповідача
ОСОБА_3 в кімнаті АДРЕСА_1 є тимчасовим,
оскільки в грудні 2012року у спірній
кімнаті, де мешкає ОСОБА_3 стався порив
труби центрального опалення, внаслідок
чого кімната прийшла в непридатний для
проживання технічний і санітарний
стан, у звязку із чим у кімнаті ОСОБА_3
проводяться ремонтні роботи.

За вказаних обставин суд вважає позов
виконкому Миколаївської міської ради
таким , що не знайшов свого
підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім*ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено поважність причин
тимчасового непроживання ОСОБА_3 в
гуртожитку по АДРЕСА_1 , до вказаного
жилого приміщення кімнати АДРЕСА_1
вказаного гуртожитку він ставиться як
до свого основного і постійного місця
проживання , зв'язок із приміщенням не
втрачав, в кімнаті залишились всі його
речі, і ОСОБА_3 постійно сплачує
рахунки за проживання в гуртожитку,
суд вважає , що зустрічний позов ОСОБА_3
є обґрунтованим ,та таким, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК
України, суд-

В И
Р І Ш И В:

В задоволені позову виконкому
Миколаївської міської ради до ОСОБА_3
та третьої особи КП СКП "Гуртожиток" про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право
користування кімнатою АДРЕСА_1 в
гуртожитку, розташованого за адресою
АДРЕСА_1.

Рішення вступає в законну силу через
10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Миколаївського апеляційного
суду через Заводський районний суд
м.Миколаєва в порядку, визначеному
ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Суддя: підпис
ПАВЛОВА
Ж.П.

Копія вірна. суддя