АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4246/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Токар Н. В. Доповідач - Каратаєва
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П., Кочкової
Н.О.

при секретарі - Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне
рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2012
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Марфін
Банк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за
кредитним договором , -

в с т а н
о в и л а:

11 липня 2012 року
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська ухвалено рішення про
задоволення позову ПАТ «Марфін Банк»
до ОСОБА_4 про стягнення боргу за
кредитним договором, а саме, стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 415138 грн. 11 коп., з яких: 276 22 грн.
05 коп. - заборгованість кредитних
коштів; 81406 грн. 03 коп. - заборгованість
за процентами на основну суму боргу; 52
207 грн. 74 коп. - заборгованість по пені за
несплачену суму кредиту та несплачені
проценти за користування кредитом; 5302
грн. 30 коп. - штраф на підставі п. 4.2
кредитного договору за прострочення на
строк більше 60 днів зобов'язань по
поверненню кредиту, сплаті відсотків
та комісії та вирішено витання щодо
стягнення судового збору.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ОСОБА_4 подала
апеляційну скаргу, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову ПАТ «Марфін Банк»
відмовити в повному обсязі у зв'язку з
недоведеністю та необґрунтованістю
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
котрим суд виконав всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, прийняте на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
при прийнятті рішення суд вирішує,
зокрема, питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги та якими доказами це
підтверджується, чи є інші фактичні
дані, що мають значення для вирішення
справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої
інстанції не врахував.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.309 ЦПК
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції ї ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
неправильне застосування норм
матеріального права.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений термін,
відповідно закону, договору.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитор) зобов'язана надати
грошові кошти (кредит) позичальнику в
розмірі і на умовах, передбачених
договором, а позичальник зобов'язаний
повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1054 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 31
жовтня 2007 року між ВАТ «Морський
транспортний банк», правонаступником
якого є ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_4
було укладено кредитний договір №00136/RD
(арк.с.11-12).

Відповідно до кредитного договору
відповідачу були надані грошові кошти
у розмірі 364916 грн. 00 коп. на наступні
цілі: 300000 грн. 00 коп. на придбання
нерухомості, 40166 грн. 00 коп. і 24750 грн. 00
коп. на сплату страхових платежів
відповідно до умов кредитного
договору, з терміном погашення 29 жовтня
2024 року включно, а відповідач прийняв
на себе зобов'язання сплачувати
проценти за користуванням кредитом у
розмірі 17,00% річних та здійснювати
повернення кредиту щомісячними
платежами відповідно графіку
(арк.с.11-12).

Позивач виконав свої зобов'язання в
повному обсязі, надавши через касу
банку кредитні кошти в розмірі 364916 грн.
00 коп.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань, передбачених кредитним
договором, з відповідачем було
укладено Договір іпотеки №00112-rd від 31
жовтня 2007 року, за яким відповідач
надала банку в іпотеку квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і
належить останній на праві власності
(арк.с.18-20).

В порушення умов кредитного договору
відповідач не виконує свої
зобов'язання за кредитним договором,
внаслідок чого утворилася
заборгованість відповідача перед
позивачем за кредитним договором, яка
станом на 09.04.2012 року становить 415138 грн.
11 коп., з яких: 276222 грн. 05 коп. -
заборгованість кредитних коштів; 81406
грн. 03 коп. - заборгованість за
процентами на основну суму боргу; 52207
грн.74 коп. - заборгованість по пені за
несплачену суму кредиту та несплачені
проценти за користування кредитом; 5302
грн. 30 коп. - штраф на підставі п.4.2
кредитного договору за прострочення на
строк більше 60 днів зобов'язань по
поверненню кредиту, сплаті відсотків
та комісії.

Доводи апелянта про невірне
нарахування кредитної заборгованості,
неврахування усіх сплачених сум,
колегія суддів не приймає до уваги, так
як відповідно до розрахунку
заборгованості позивачем враховані
всі перераховані відповідачкою кошти,
зокрема ті, які відповідачка вважала
неврахованими та надала квитанції.

Що стосується нарахування пені,
то ці доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими, а заперечення позивача
стосовно того, що позивачем не
заявлялося про застосування строку
позовної давності колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки
відповідачка не приймала участь у суді
першої інстанції та по справі було
винесено заочне рішення.

За вказаних підстав, колегія
суддів вважає за необхідне змінити
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення пені та зменшити її,
стягнувши в межах одного року,
відповідно до ст.. 258 ЦК, в сумі - пеня за
неповернення основного боргу 17851 грн. 35
коп., за несплату процентів за
користування кредитом - 22885 грн. 50 коп., а
всього пені - 40736,85 грн.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Доводи апелянта про отримання
кредиту в меншій сумі за рахунок сплати
страхових внесків, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки страхові
внески є частиною кредитних коштів
отриманих для придбання квартири та на
час укладання договору відповідачка
погоджувалась на такі умови.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково .

Рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
11 липня 2012 року в частині стягнення з
ОСОБА_4 на користь Публічного
акціонерного товариства «Марфін
Банк» 52 207 грн. 74 коп. - заборгованість по
пені за несплачену суму кредиту та
несплачені проценти за користування
кредитом, змінити, зменшивши вказану
суму до 40736 грн. 85 коп.

В решті рішення залишити без змін

Рішення апеляційного суду чинне з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді