Справа № 428/5972/13-ц
Провадження № 22ц/782/1429/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Гаврилюка
В.К.

суддів: Коротенка Є.В.,
Околота Г.М.

при секретарі :
Вербицькому І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ПАТ
«Родовід Банк»

на рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 21 лютого 2014
року

за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2013 року позивач звернувся із
зазначеним позовом до суду,
посилаючись на те, що 23 травня 2007 року
ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником
якого є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_1
уклали договір № РР/АМSТ/00/3294/08-2007. У
відповідності до умов вказаного
договору банк встановив відповідачу
ліміт на кредитування за картковим
рахунком № НОМЕР_1 на платіжну карту №
НОМЕР_2 у розмірі 2800 грн. строком до
01.11.2008 року включно. Відповідач
прийняті на себе зобов'язання за
кредитним договором не виконала, у
визначені договором строки в повному
обсязі кредитну заборгованість не
погасила, у зв'язку з чим станом на 01.07.20
13 року заборгованість відповідача за
кредитним договором становить 13743,19
грн., яка складається з простроченого
кредиту - 2630,59 грн., прострочених
відсотків за користування кредитом -
57.86 грн., пені за прострочення кредиту -
9565,16 грн., пені за прострочення
відсотків - 320,69 грн., 3 % річних за
прострочення кредиту - 365,91 грн., 3 %
річних за прострочення процентів - 12,30
грн., інфляційних витрат за
прострочення кредиту - 745,56 грн.,
інфляційних витрат за прострочення
відсотків - 25,12 грн. Крім того, 21 серпня
2008 року ВАТ «Родовід Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «Родовід
Банк») банк відкрив відповідачу
ліміт на кредитування за картковим
рахунком № НОМЕР_3 на платіжну карту
№ НОМЕР_4, у розмірі 14181,70 грн. строком
до 19.07.2010 року включно. Відповідач
прийняті на себе зобов'язання за
кредитним договором не виконала, у
визначені договором строки в повному
обсязі кредитну заборгованість не
погасила, у зв'язку з чим станом на
01.07.2013 року заборгованість відповідача
за кредитним договором становить 155123,33
грн., яка складається з простроченого
кредиту - 12972,61 грн., прострочених
відсотків - 24,43 грн., простроченої плати
за обслуговування кредиту - 8806,93 грн.,
пені за прострочення кредиту - 75760,04
грн., пені за прострочення відсотків -
142,67 грн., пені за простроченої плати за
обслуговування кредиту - 51432,47 гри., 3 %
річних за прострочення кредиту - 1476,05
грн., 3 % річних за прострочення
відсотків - 2,75 грн., 3 % річних за
прострочення плати за обслуговування
кредиту - 1404,67 грн., інфляційних витрат
за прострочення кредиту - 2104,77 грн.,
інфляційних витрат за прострочення
відсотків - 3,95 грн., інфляційних витрат
за прострочення плати за
обслуговування кредиту 1404,67 грн..
Зупинення діяльності Сєвєродонецького
відділення № 1 жодним чином не вплинуло
на порядок погашення кредитних
зобов'язань для відповідача. Внесення
готівкових коштів для погашення
кредиту могло здійснюватись
відповідачем в будь-якому відділенні
ПАТ «Родовід Банк» на території
України та банків-партнерів -
безкоштовно, або в інших банках України
(за встановленими тарифами) - за
реквізитами, зазначеними в Додатку №1
Кредитного договору, які по
сьогоднішній день не змінювались.
Звернутись з позовом самостійно до
цього часу позивач можливості не мав з
поважних причин, які полягають в тому,
що призначення з 13.03.2009 р. тимчасової
адміністрації в Банку спричинило
заборону здійснення операцій,
платіжних документів без підпису
тимчасового адміністратора. Коштів,
передбачених внутрішнім бюджетом
банку під час діяльності введеної
Національним банком України
тимчасової адміністрації, не вистачало
на покриття судових витрат. В період
дії тимчасової адміністрації ПАТ
«Родовід Банк» було капіталізоване
державою відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України та
Національного Банку України № 580 від
10.06.2009 р. На сьогодні 99.99% статутного
капіталу Банку належить державі в
особі Міністерства фінансів України.

Рішенням суду першої інстанції у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення суду, як незаконне та
необґрунтоване, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, зазначає, що
судом неповно встановлені обставини,
що мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, а тому просить ухвалити нове
рішення про задоволення позову в
повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення відповідачки у справі,
розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України законним і обґрунтованим є
рішення, коли суд виконав всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені у судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб. Згідно зі ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. Крім того,
згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на основу своїх
вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи,
судом під час розгляду цієї справи дані
вимоги закону у повній мірі виконані не
були.

Ухвалюючи рішення суд дійшов
висновку, що оскільки між позивачем та
відповідачем було укладено договори
про надання споживчих кредитів, строк
дії яких закінчився, а з часу
закінчення строку дії договору
відповідачем дій відповідно до ст. 264 ЦК
України, які свідчили б про визнання
нею свого боргу перед позивачем, не
вчинялось і тому строк позовної
давності не переривався, тому
позивачем пропущено встановлений
строк позовної давності, передбачений
ст.ст. 256, 257 ЦК України, а тому позовні
вимоги про стягнення заборгованості за
кредитними договорами підлягають
залишенню без задоволення, як і вимоги
про стягнення судового збору.

Проаналізувавши встановлені судом
першої інстанції обставини по справі,
апеляційний суд вважає, що висновок
суду, викладений в рішенні стосовно
підстав відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення заборгованості за
кредитним договором Ск-1159-017070/7-2008 від 19
липня 2008 року в зв'язку з пропуском
строку позовної давності є помилковим,
а тому рішення суду в цій частині слід
змінити з наступних підстав.

23 жовтня 2007 року ВАТ «Родовід Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «Родовід
Банк») та ОСОБА_1 уклали договір №
РР/АМSТ/00/3294/08-2007. У відповідності до
умов вказаного договору банк встановив
відповідачу ліміт на кредитування за
картковим рахунком № НОМЕР_1 на
платіжну карту № НОМЕР_2, у розмірі 2800
грн. строком до 01.11.2008 року включно.
Тобто, з договору видно, що відповідач
прийняла на себе зобов'язання за
кредитним договором. З позовної заяви
видно, що відповідач у визначені
договором строки в повному обсязі
кредитну заборгованість не погасила, у
зв'язку з чим станом на 01.07.2013 року
заборгованість відповідача за
кредитним договором становить 13743,19
грн., яка складається з простроченого
кредиту - 2630,59 гри., прострочених
відсотків за користування кредитом -
87,86 грн., пені за прострочення кредиту -
9565,16 грн., пені за прострочення
відсотків - 320,69 грн.. 3 % річних за
прострочення кредиту - 365,91 грн., 3 %
річних за прострочення відсотків - 12,30
грн., інфляційних витрат за
простроченій кредиту - 745,56 грн.,
інфляційних витрат за прострочення
відсотків - 25,12 грн.

Згідно умов укладеного між сторонами
договору № РР/АМSТ/00/3294/08-2007 позивач
надав відповідачу споживчий кредит у
розмірі 2800 грн. строком до 01.11.2008 року
включно. Позивач звернувся із позовом
до суду 22.07.2013 року, згідно штампу на
поштовому відправленні.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Відповідно до п. 31 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», суди
мають виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув У зв'язку з цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку.

Чинне законодавство України не містить
заборони звернення до суду будь-яким
юридичним особам, діяльність яких не
припинена у встановленому законом
порядку, у зв'язку з чим вбачаються
необґрунтованими посилання позивача
на наявність обставин, які не дозволяли
йому звернутися із позовом до суду та
які полягають у тому, що з 13.03.2009 р. було
введено тимчасову адміністрацію в ПАТ
«Родовід Банк», що спричинило заборону
здійснення операцій, платіжних
документів без підпису тимчасового
адміністратора, а коштів, передбачених
внутрішнім бюджетом банку під час
діяльності введеної Національним
банком України тимчасової
адміністрації, не вистачало на
покриття судових витрат і прокуратура
м. Сєвєродонецька відмовила у заявах
про вжиття заходів в інтересах держави
шляхом подання цивільних позовів в
інтересах позивача до фізичних осіб.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те що позивачем
пропущено встановлений строк позовної
давності, передбачений ст.ст. 256, 257 ЦК
України, однак тільки стосовно
договору від 23 жовтня 2007 року №
РР/АМSТ/00/3294/08-2007, укладеного між ВАТ
«Родовід Банк» (правонаступником якого
є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_1

Стосовно кредитного договору №
Ск-1159-017070/7-2008 від 19 липня 2008 року,
укладеного між сторонами, позивач
надав відповідачу споживчий кредит
розмірі 14181,70 грн. строком до 19 липня 2010
року включно і відповідачка на протязі
строку дії договору частково
виконувала свої зобов'язання . Таким
чином строк звернення до суду
починається з наступного дня тобто з
20.07.2013 р., однак 20.07.2013 р. та 21.07.2013 р. були
вихідними днями. Позивач звернувся
22.07.2014 р., що вбачається зі штампу на
конверті, таким чином строк не
пропущено.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» договір про
надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор прийняти виконання особисто,

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

З позовної заяви видно, що відповідач у
визначені договором строки в повному
обсязі кредитну заборгованість за
картковим рахунком № НОМЕР_3 не
погасила, у зв'язку з чим станом на
01.07.2013 року заборгованість відповідача
за кредитним договором на думку
позивача становить 155123,33 грн., яка
складається з простроченого кредиту -
12972,61 грн., прострочених відсотків - 24,43
грн., простроченої плати за
обслуговування кредиту - 8806,93 грн., пені
за прострочення кредиту -75760,04 грн., пені
за прострочення відсотків - 142,67 грн.,
пені за простроченої плати за
обслуговування кредиту - 51432,47 грн., 3 %
річних за прострочення кредиту - 1476,05
грн., 3 % річних за прострочення
відсотків - 2,75 грн., 3 % річних за
прострочення плати за обслуговування
кредиту - 1404,67 грн., інфляційних витрат
за прострочення кредиту - 2104,77 грн.,
інфляційних витрат за прострочення
відсотків - 3,95 грн., інфляційних витрат
за прострочення плати за
обслуговування кредиту 1404,67 грн.

Однак, стосовно сум пені та
простроченої суми заборгованості за
обслуговування кредиту, в матеріалах
справи відсутні розрахунки яки б
підтверджували вказані в позові суми
пені та простроченої суми за
обслуговування кредиту, на інші суми
розрахунки маються.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що слід стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Родовід Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ Ск-1159-017070/7-2008 від 19 липня 2008 року у
сумі 18981, 22 грн., яка складається з: 12972,61
грн. - прострочений кредит; 24,43 грн. -
прострочені проценти; 1476,05 грн. - 3%
річних за прострочення кредиту; 2,75 грн.
- 3% річних за прострочення процентів;
991,99 грн. - 3% річних за прострочення
плати за обслуговування кредиту; 2104,77
інфляційні витрати за прострочення
кредиту; 1404,67 грн. - інфляційні витрати
за прострочення плати за
обслуговування кредиту.

Зважаючи на вищевикладене, ураховуючи,
що суд встановив обставини справи і
характер правовідносин сторін, але
висновки суду не відповідають нормам
діючого законодавства, тому відповідно
до ст. 309 ЦПК України вказані обставини
є підставами для зміни рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк»
задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 21 лютого 2014
року змінити, скасувати рішення у
частині відмови в задоволенні позовних
вимог ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № Ск-1159-017070/7-2008 від 19 липня 2008
року.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором № Ск-1159-017070/7-2008
від 19 липня 2008 року задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Родовід Банк» заборгованість за
кредитним договором № Ск-1159-017070/7-2008 від
19 липня 2008 року у розмірі 18981 (
вісімнадцять тисяч дев'ятсот
вісімдесят одна) грн. 22 коп.

У задоволенні інших позовних вимог ПАТ
«Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ Ск-1159-017070/7-2008 від 19 липня 2008 року
відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Родовід Банк» на відшкодування
судових витрат 284 ( двісті вісімдесят
чотири) грн. 71 коп.

В інший частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :