Справа № 460/3140/13
Головуючий у 1 інстанції: Варениця
Провадження № 22-ц/783/2419/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Мацея М.М.,

суддів: Копняк
С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря:
Олексіва О.А.,

з участю:
ОСОБА_2, Чікеля А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Приватліспром" на
рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 16 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Приватліспром" про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 16 грудня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 2 536 490 грн. 00 коп.
заборгованості по договору позики від
16.06.2011 року станом на 01.10.2013 року. В
рахунок погашення заборгованості за
договором від 16.06.2011 року в сумі 2 536 490
грн. 00 коп., звернено стягнення на
предмет іпотеки у вигляді будівлі
«Головного корпусу гаражного
господарства», інвентарний № 100106, за
адресою АДРЕСА_1, що належить ТзОВ
«Приватліспром», шляхом надання права
ОСОБА_4 на продаж вищевказаного
нежитлового приміщення (предмета
іпотеки), з укладенням від його імені
договору купівлі-продажу на підставі
іпотечного договору будь-яким способом
з іншою особою покупцем за ціною
предмета іпотеки, яка буде визначена на
момент укладення договору
купівлі-продажу, без необхідності
отримання для цього будь-якого
окремого уповноваження іпотекодавця, а
також надання ОСОБА_4 всіх повноважень
необхідних для здійснення продажу.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 1792
грн. 75 коп. судових витрат по оплаті
судового збору.

Стягнуто з ТзОВ «Приватліспром» в
користь ОСОБА_4 1792 грн.75 коп. судових
витрат по оплаті судового збору.

Ухвалою Яворівського районного суду
Львівської області від 23 січня 2014 року
виправлено описку у вищезазначеному
рішенні.

Рішення суду оскаржив відповідач ТзОВ
«Приватліспром».

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність, неповне з'ясування
обставин справи, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що з іпотечного договору від
16.06.2011 року не вбачається, що
іпотекодавець надав згоду відповідати
за виконання зобов'язання новим
боржником у разі наявності
спадкодавців у позичальника. Вважає, що
вирішуючи спір, суд вимог закону не
врахував, оскільки перевіркою
встановлено факт вбивства ОСОБА_5
Вказує, що в порушення ст. 35 ЗУ «Про
іпотеку» позивачем на адресу ОСОБА_5
попередньо письмова згода про усунення
порушень, як в договірному, так і в
судовому порядку про виконання
зобов'язання, вимога про розірвання
кредитного договору не надсилалася та
не вирішувалася, як і жодних вимог про
усунення порушень ТзОВ
«Приватліспром» не отримував, а тому
позов про стягнення на предмет іпотеки
є передчасним. Крім того, при вирішенні
спору про звернення стягнення на
предмет іпотеки, суд мав дати оцінку
співмірності суми заборгованості за
позикою із вартістю іпотечного майна,
однак в рішенні не міститься мотивів, з
яких суд дійшов таких висновків,
оскільки вартість будівлі на час
пред'явлення позивачем вимоги про
звернення стягнення на предмет іпотеки
судом не встановлена.

Відповідач ОСОБА_5 належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що стверджується наявним у
справі рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення
(а.с.248) та опублікованим у газеті
«Високий замок» від 06 травня 2014 року
оголошенням про виклик його в судове
засідання відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК
України, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК
України, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта ТзОВ
«Приватліспром» - Чікеля А.І. на
підтримання апеляційної карги,
пояснення представника позивача
ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на заперечення скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно з ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Судом та матеріалами справи
установлено, що 16 травня 2011 року між
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було укладено договір
позики в розмірі 1 млн. 500 тис. грн. на
строк до 16 червня 2014 року зі сплатою
винагороди за користування грошовими
коштами в строки та в порядку
встановленому договором позики. В
порядку забезпечення виконання
зобов'язань за цим договором позики між
ОСОБА_4 і Товариством з обмеженою
відповідальністю «Приватліспром» 16
червня 2011 року був укладений договір
іпотеки, за умовами якого товариство
передало в іпотеку будівлю головного
корпусу гаражного господарства,
інвентаризаційний номер 100106, що
розташована в АДРЕСА_1.

Проте, як підтверджено зібраними та
дослідженими матеріалами справи,
ОСОБА_5 не виконав своїх зобов'язань за
договором позики, а саме, не
дотримувався зобов'язань перед ОСОБА_4
щодо повернення коштів у визначенні
строки, чим порушив умови договору та
норми чинного законодавства.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Частиною першою ст.33 та ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» передбачено
право іпотекодержателя задовольнити
свої вимоги за основними
зобов'язаннями шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання.
Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі: рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса.

Установлено, що позивач ОСОБА_4 двічі
направляв відповідачам письмові
вимоги про усунення порушень щодо
невиконання боржником умов договору
позики, однак такі залишені без
задоволення, хоча отримано поштові
відправлення 16 серпня і 17 вересня 2012
року.

Ураховуючи суму заборгованості та
вартість переданого в іпотеку майна,
суд дійшов вірного висновку, адже
принцип співмірності суми
заборгованості за договором позики та
вартості іпотечного майна не
порушується. Станом на 18 вересня 2012
року внаслідок порушення
позичальником обов'язків за договором
позики, в нього утворилася
заборгованість в розмірі 2 194 481,85 грн., а
на рахунок позивача з 01 серпня 2011 року
жодних коштів не поступало.

Згідно договору іпотеки заставна
вартість предмета іпотеки визначена
сторонами в сумі 1 млн.500 тисяч грн..

Із матеріалів справи убачається, що 19
травня 2012 року слідчим слідчого
відділу Сихівського районного
відділення Львівського міського
управління Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області винесено
постанову про порушення кримінальної
справи по факту вбивства ОСОБА_5 за
ознаками злочину, передбаченого ч.1
ст.115 КК України та прийняття її до
свого провадження.

Матеріалами справи установлено, що
ОСОБА_5 у встановленому законом порядку
зареєстрований по АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.46 ЦК України, фізична
особа може бути оголошена судом
померлою, якщо у місці її постійного
проживання немає відомостей про місце
її перебування протягом трьох років, а
якщо вона пропала без вісті за
обставин, що загрожували їй смертю або
дають підставу припускати її загибель
від нещасного випадку - протягом шести
місяців.

Виходячи з положень вищевказаної норми
обставинами, що дають підстави для
оголошення особи померлою у разі
відсутності відомостей про її
місцезнаходження протягом шести
місяців є такі обставини, які
достовірно свідчать про загрозу смертю
чи загибель від певного нещасного
випадку. Такими, зокрема, можуть бути
стихійні лиха (повені, землетруси,
гірські обвали, сходження лавин,
пожежі, транспортні катастрофи, тощо).

Сам по собі факт порушення
кримінальної справи не свідчить про те,
що існують обставини, які свідчили б
про смерть ОСОБА_5, оскільки досудовим
розслідуваннями не встановлено факту
смерті ОСОБА_5 та не добуто доказів, які
б підтверджували факт смерті
останнього.

Порядок оголошення фізичної особи
померлою встановлюється Цивільним
процесуальним кодексом України.

В засіданні апеляційного суду подано
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області від 15 квітня 2014
року, яким у задоволенні заяви ОСОБА_7
про оголошення ОСОБА_5, 07 січня 1972 року
померлим - відмовлено.

Відтак, районний суд дійшов вірного
висновку про відсутність відомостей
про смерть ОСОБА_5

Ураховуючи наведене вище колегія
суддів вважає, що районний суд
підставно задовольнив позовні вимоги
ОСОБА_4

Висновки суду вмотивовані,
обґрунтовані і підтверджені наявними в
матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, оскільки
висновків суду не спростовують.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини у справі, подані
сторонами докази та правильно визначив
характер спірних правовідносин,
рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам.

Апелянтом не подано належних та
допустимих доказів для спростування
рішення суду першої інстанції, які б
мали доказове значення та
заслуговували на увагу, чи порушень
норм матеріального і процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування рішення відповідно до ст. 309
ЦПК України.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Приватліспром" відхилити.

Рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 16 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Мацей М.М.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.