Провадження № 2-531/2014 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2014 року Деснянський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді
Скрипка О.І.

при секретарі
Федорченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» в
особі Центральної філії Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» до
ОСОБА_1, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Брокбізнес» про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок ДТП в порядку
регресу, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «УСК «Гарант-Авто» звернулось до
суду з позовом, який було неодноразово
уточнено в ході розгляду справи, про
стягнення з ОСОБА_1 в порядку регресу
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
ДТП, у розмірі 9311 грн. 79 коп.,
посилаючись на той факт, що з вини
відповідача 01.03.2010 року відбулась ДТП
між автомобілем «Фольксваген-Поло»,
д.н.з. НОМЕР_4, під його управлінням, та
автомобілем «Деу», д.н.з. НОМЕР_5, під
керуванням водія ОСОБА_2, що належить
ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено
транспортні засоби. ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» здійснило виплату
страхового відшкодування потерпілому
у зв»язку зі страховим випадком в
розмірі 9311 грн. 79 коп. Оскільки
відповідач у добровільному порядку
зазначені кошти не повертає, позивач
змушений звернутися до суду з вказаним
позовом.

В судовому засіданні представник ПАТ
«УСК «Гарант-Авто» Дуля Ю.В. уточнені
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, зазначила суду, що саме з вини
відповідача ОСОБА_1 відбулась
зазначена ДТП. Оскільки відповідач не
відшкодував понесені ним витрати по
сплаті страхового відшкодування
власнику пошкодженого транспортного
засобу, Дуля Ю.В. просила суд стягнути у
судовому порядку суму страхового
відшкодування в розмірі 9311 грн. 79 коп.
та понесені судові витрати в розмірі 229
грн. 40 коп.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
не визнав. При цьому своєї вини в ДТП не
оспорював, однак зауважив, що на момент
ДТП його цивільно-правова
відповідальність була застрахована у
ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»,
яку він повідомив одразу після ДТП, в
зв»язку з чим на місце ДТП прибув
страховий комісар ПрАТ «Страхова
компанія «Брокбізнес».

Крім того, відповідач просив
застосувати строк позовної давності,
вказуючи на те, що даний строк
пропущений позивачем без поважних
причин.

Також до суду надійшли письмові
заперечення на позов представника
відповідача ОСОБА_6, в яких він
посилається також і на те, що позивачем
помилково застосовано положення
ст.ст.993, 1187 ЦК України, так як у
правовідносинах, що склалися між
сторонами, відбулась суброгація, а не
регрес, а тому позивач звертається до
суду за захистом свого порушеного
права з пропущенням строку позовної
давності, в зв»язку з чим представник
відповідача просив відмовити в
задоволенні позову, застосувавши
наслідки пропуску строку позовної
давності.

Представник ПрАТ «СК «Брокбізнес»
Бакасова О.О. в судовому засіданні
позовні вимоги ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
про стягнення коштів з відповідача
ОСОБА_1 підтримала, вказуючи на те, що
дійсно цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес».
Однак, в порушення умов договору
страхування відповідач страхову
компанію про настання страхового
випадку у встановленому законом
порядку не повідомив, а тому саме на
нього має бути покладено обов»язок
відшкодування позивачу понесених
витрат по відшкодуванню заподіяної
відповідачем шкоди.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що позов є
обґрунтованим у повному обсязі та
таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.03.2010 року
відбулась ДТП між автомобілем
«Фольксваген-Поло», д.н.з. НОМЕР_4, під
управлінням ОСОБА_1, та автомобілем
«Деу», д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням
водія ОСОБА_2, що належить ОСОБА_3,
внаслідок чого було пошкоджено
застрахований автомобіль «Деу».

01.10.2009 року між Відкритим акціонерним
товариством «Українська страхова
компанія «Дженералі Гарант»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» згідно
протоколу загальних зборів акціонерів
від 20.04.2011 року) та ОСОБА_3 було укладено
Договір добровільного страхування
автотранспорту, оформлений Полісом
№19G-0337191, згідно якого на страхування
був прийнятий автомобіль «Деу».
Відповідно до вказаного договору ДТП
відноситься до переліку страхових
випадків (а.с.14).

Згідно постанови Голосіївського
районного суду м.Києва від 17 березня 2010
року винним у скоєнні ДТП визнано
ОСОБА_1, його було притягнуто до
адмінвідповідальності за ст.124 КУпАП та
накладено адмінстягнення у вигляді
штрафу в розмірі двадцяти п»яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 425 грн. (а.с.13).

Відповідно до Звіту №5539 про незалежну
оцінку з визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику колісного транспортного
засобу від 23.03.2010 року вартість
матеріального збитку, нанесеного
власнику автомобіля «Деу» в результаті
його пошкодження при ДТП, становить 11069
грн. 58 коп. (а.с.20-25).

Згідно вимог ст.1166 ЦК України, ... шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
страхування", страхова компанія при
настанні страхового випадку сплачує
страхувальнику страхове
відшкодування.

Відповідно до Договору відшкодування з
страхового випадку визначається у
межах страхової суми, за вирахуванням
обумовленої в договорі страхування
франшизи.

На виконання зазначеного Закону, 13.04.2010
року ВАТ «УСК «Дженералі Гарант»
здійснило ОСОБА_3 виплату страхового
відшкодування в розмірі 9311 грн. 79 коп.
на підставі, що підтверджується
платіжними дорученнями №2359, виходячи з
наступного розрахунку:

9219 грн. 59 коп. (Калькуляція Аудатекс №8069
від 30.03.2010 року - 0,00 грн. (франшиза) = 9219,59
грн.+1% - 92 грн. 20 коп. (за послуги банку).

Згідно п.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

У відповідності до ст.993 ЦК України та
ст.27 ЗУ «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Таким чином, в результаті настання
страхового випадку (ДТП) вартість
матеріального збитку ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» склала 9311 грн. 79 коп.

Твердження представника відповідача в
письмових запереченнях про те, що
позивачем помилково застосовано
положення ст.ст.993, 1187 ЦК України, так як
у правовідносинах, що склалися між
сторонами, відбулась суброгація, а не
регрес, суд до уваги не приймає,
оскільки вважає правомірним
застосування вказаних норм закону до
спірних правовідносин.

Представник позивача в судовому
засіданні просила суд стягнути вказану
суму з відповідача ОСОБА_1, вказуючи на
те, що відповідач не повідомив належним
чином свого страховика про настання
страхового випадку, а тому має
самостійно відшкодовувати заподіяну
шкоду.

Заперечуючи проти позову відповідач
вказував на те, що його
цивільно-правова відповідальність
була застрахована у ПрАТ «Страхова
компанія «Брокбізнес», яку він
повідомив одразу після ДТП, в зв»язку з
чим на місце ДТП прибув страховий
комісар ПрАТ «Страхова компанія
«Брокбізнес». З цих підстав відповідач
вважає, що саме ПрАТ «Страхова компанія
«Брокбізнес» має відшкодувати
позивачу понесені витрати.

Представник відповідача ПрАТ
«Страхова компанія «Брокбізнес» проти
даних тверджень відповідача
заперечувала, підтримуючи вимоги
позивача про стягнення коштів з
відповідача ОСОБА_1, вказуючи на те, що
порушення умов договору страхування
відповідач страхову компанію про
настання страхового випадку у
встановленому законом порядку не
повідомив, а тому саме на нього має бути
покладено обов»язок відшкодування
позивачу понесених витрат по
відшкодуванню заподіяної відповідачем
шкоди, так як відсутні правові підстави
для стягнення коштів з ПрАТ «Страхова
компанія «Брокбізнес».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.33 ЗУ «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав
змоги виконати зазначений обов'язок,
він має підтвердити це документально.

Згідно п.1 ст.33-1 вказаного Закону,
страхувальник, інша особа,
відповідальність якої застрахована,
водій транспортного засобу,
причетного до дорожньо-транспортної
пригоди, особа, яка має право на
отримання відшкодування (потерпілий),
зобов'язані сприяти страховику та
МТСБУ в розслідуванні причин та
обставин дорожньо-транспортної
пригоди, а саме: надати для огляду
належний їй транспортний засіб або
інше пошкоджене майно, повідомити
страховика (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі
відомі їй обставини та надати для
огляду та копіювання наявні у неї
документи щодо цієї
дорожньо-транспортної пригоди
протягом семи робочих днів з дня
отримання нею відповідної інформації
або документа. Якщо зазначені особи з
поважних причин не мали змоги
виконати ці дії, вони мають підтвердити
це документально.

Як вказано у п.16 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», у разі
невиконання особою, відповідальність
якої застрахована, обов'язку
письмового надання страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у передбачених
випадках - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, шкода
відшкодовується завдавачем шкоди.

Враховуючи наведене, аналізуючи
зібрані по справі докази, суд приймає
до уваги пояснення представника
позивача та представника відповідача
ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»,
в той час, як вважає твердження
відповідача ОСОБА_1 в цій частині
безпідставними, оскільки ним не надано
жодного належного доказу про виконання
ним умов договору страхування в
частині належного повідомлення
страхувальника про настання
страхового випадку. Крім того,
відповідач в своїх поясненнях вказав,
що з письмовою заявою про настання
страхового випадку до ПрАТ «Страхова
компанія «Брокбізнес» він не
звертався.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в результаті настання страхового
випадку (ДТП) вартість матеріального
збитку ПАТ «УСК «Гарант-Авто» склала 9311
грн. 79 коп., яка підлягає стягненню з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» в судовому порядку.

Що стосується заперечень відповідача в
судовому засіданні та його
представника в письмових запереченнях
проти позову та їх заяви про
застосування наслідків пропуску
строку позовної давності, то дані
заперечення та заяву суд до уваги не
приймає, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.264 ЦК України,
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Як визначено ч.ч.3, 4, 5 ст.267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, страхове
відшкодування позивачем було
виплачено 13.04.2010 року і саме з цього дня
почався перебіг позовної давності.
Перебіг даного строку було перервано
10.04.2013 року пред»явленням позивачем до
Солом»янського районного суду м.Києва
аналогічного позову до відповідача.
Ухвалою Солом»янського районного суду
м.Києва від 08.05.2013 року вказану позовну
заяву було повернуто позивачу для
подання до належного суду, оскільки
було встановлено реєстрацію місця
проживання відповідача у Деснянському
районі м.Києва. З даним позовом до
Деснянського районного суду м.Києва
позивач звернувся 05.09.2013 року,
направивши даний позов поштою.

Таким чином, з урахуванням викладених
обставин, суд вважає можливим
задовольнити заяву представника
позивача про поновлення строку
позовної давності.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача судовий збір у
розмірі 229 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст.993, 1166,
1187, 1191, ЦК України та ст.ст.8, 27 Закону
України «Про страхування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» в
особі Центральної філії Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» в особі
Центральної філії Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»
матеріальну шкоду в порядку регресу в
сумі 9311 грн. 79 коп., а також судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги

Суддя: