У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючої судді:
Демянчук С.В.,

суддів:
Боймиструка С.В., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання:
Ковальчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 березня 2014
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів, визначеного рішенням
Рівненського міського суду від 03
вересня 2013 року, на утримання дітей
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, із твердої грошової суми в
розмірі 500 грн. на кожну дитину до 1/2
частки його заробітку, не менше
мінімального, щомісячно, - було
відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду
ОСОБА_1 подав на нього апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі зазначав що
рішення суду пнршоїх інстанції є
незаконним та необгрунтованим,
прийнятим із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Вказує, що розмір аліментів, які
підлягають стягненню, перевищує розмір
його заробітної плати, що свідчить про
виникнення в нього заборгованості.

Покликається на невідповідність
дійсності висновки суду першої
інстанції про наявність в
розпорядженні позивача транспортних
засобів та депозитних рахунків.

Зазначає, що в порушення положень ст. 192
СК України, судом не враховано зміну
його сімейного стану, оскільки він
лдружився.

Із урахуванням зазначеного просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

У поданому на апеляційну скаргу
запереченні ОСОБА_2 просила апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення суду
першої інстанції - залишити без зміни.

У судовому засіданні ОСОБА_1, його
представник, підтримавши апеляційну
скаргу повністю, надали пояснення в
межах її доводів.

ОСОБА_2, заперечуючи проти задоволення
апеляційної скарги, покликалась на
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді
першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції, відхиливши
позовні вимоги ОСОБА_1, виходив з того,
що доказів зміни в сторону погіршення
матеріального або сімейного стану,
стану здоров'я платника аліментів або
поліпшення матеріального, сімейного
стану, стану здоров'я одержувача
аліментів, в тому числі неповнолітніх
дітей, які можуть бути підставою для
задоволення позовних вимог, позивачем
не надано і таких обставин не наведено.

На підтвердження таких висновків в
рішенні наведені відповідні мотиви та
докази з якими погоджується
апеляційний суд, оскільки такі
висновки суду ґрунтуються на вимогах
закону та відповідають обставинам
справи.

Як вбачається з матеріалів справи, і це
встановлено судом, сторони по справі
мають від шлюбу трьох дітей: сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 03 вересня 2012
року з відповідача на користь ОСОБА_2
стягнуто аліменти на утримання дітей у
твердій грошовій сумі по 500 грн.
щомісячно на кожну дитину, тобто
позивач щомісячено має сплачувати
пліменти в сумі 1500 грн..

Згідно ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

В силу вимог ст. 182 СК України та п. 17, п. 23
Постанови Пленуму Верховного суду
України "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
від 15 травня 2006 року №3 при визначенні
розміру аліментів суд повинен
врахувати стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

При постановленні рішення по справі
вказані вимоги закону судом першої
інстанції були дотримані.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до норм процесуального
права передбачається, що обставини
цивільних справ з'ясовуються судом на
засадах змагальності; в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів. Щодо обов'язку
доказування і подання доказів, то кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень. Однак,
будь-яких достатніх, належних та,
заслуговуючих на увагу доказів, які б
спростовували висновки суду, позивач
суду не надав.

За зазначених обставин, доводи
апелянта є голослівними, оскільки
істотних обставин, які б давали
підстави для зменшення розміру
аліментів менше ніж 500 грн. щомісячно ,
та з врахуванням інтересів дітей щодо
їх належного матеріального
забезпечення та повноцінного розвитку
- не встановлено.

Оерім того, встановлені обставини
свідчать про отримання платником
аліментів нерегулярного та мінливого
доходу.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що достатніх та
належних доказів зміни в сторону
погіршення матеріального або
сімейного стану, стану здоров'я
платника аліментів або поліпшення
матеріального, сімейного стану, стану
здоров'я одержувача аліментів, в тому
числі неповнолітніх дітей, які можуть
бути підставою для задоволення
позовних вимог, стороною позивача не
надано, тому правових підстав для
зменшення розміру аліментів на
утримання дітей судом непстановлено.

Поскільки доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, та,
враховуючи, що суд першої інстанції,
вирішуючи спір, правильно встановив
дійсні обставини справи, з'ясував
характер взаємовідносин сторін,
постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
та зважаючи, що не може бути скасоване
правильне по суті рішення суду з одних
лише формальних міркувань, судова
колегія не вбачає підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 11, 303, 304, 308, 313, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 березня 2014
року - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду та рішення
суду першої інстанції набирають
законної сили з моменту проголошення
ухвали апеляційного суду.

Сторони та інші особи, які брали участь
у справі можуть оскаржити ухвалу
апеляційного суду та рішення суду
першої інстанції в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів із дня набрання
ними законної сили.

Головуючий:
Демянчук С.В.

Судді:
Боймиструк С.В.

Шеремет А.М.