Справа № 136/755/14-ц Провадження №
22-ц/772/1697/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Кривенко Д.Т.Категорія:
Доповідач: Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Вінницької області
в складі:

головуючогоІващука В.А.,суддів:Вавшка
В.С., Колоса С.С., при
секретаріПантелеймоновій А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_6 на
постанову державного виконавця
відділу ДВС Липовецького районного
управління юстиції (далі - РУЮ)
Вінницької області Пасічника Ю.В. про
закінчення виконавчого провадження,

за апеляційною скаргою ОСОБА_8 в
інтересах ОСОБА_6 на ухвалу
Липовецького районного суду
Вінницької області від 24 квітня 2014
року,

у с т а н о в и л а :

ухвалою Липовецького районного суду
Вінницької області від 24 квітня 2014 року
у задоволенні скарги ОСОБА_6 на
постанову державного виконавця
відділу ДВС Липовецького РУЮ
Вінницької області Пасічника Ю.В. про
закінчення виконавчого провадження
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_8 в
інтересах ОСОБА_6, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову про задоволення
скарги у повному обсязі.

Представник ОСОБА_9 та головний
державний виконавець відділу ДВС
Липовецького РУЮ Пасічник Ю.В.
заперечували доводи апеляційної
скарги через їх безпідставність та
просили апеляційну скаргу відхилити, а
ухвалу суду залишити без змін.

Перевіривши додержання вимог закону
при постановленні ухвали, її
законність і обґрунтованість, у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає через наступне.

Встановлено, що рішенням Апеляційного
суду Вінницької області від 12 вересня
2013 року зобов'язано ОСОБА_9 за власний
рахунок знести самочинно збудовану
бетонну споруду площею 2,94 кв.м., що
знаходиться на земельній ділянці за
адресою АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення суду 15
жовтня 2013 року Липовецьким районним
судом Вінницької області видано
виконавчий лист №213/2445/12.

Головним державним виконавцем відділу
ДВС Липовецького РУЮ Вінницької
області Пасічником Ю.В. 4 листопада 2013
року відкрито виконавче провадження з
виконання вказаного вище виконавчого
листа (а.с. 13 том 2).

18 березня 2014 року державним виконавцем
відділу ДВС Липовецького РУЮ
Вінницької області Пасічником Ю.В.
складено акт державного виконавця про
виконання рішення та винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження (а.с.14, 16 том 2).

Постановляючи оскаржувану ухвалу суду
та відмовляючи у задоволенні поданої
ОСОБА_6 скарги суд першої інстанції
правильно виходив із того, що за
встановлених судом обставин державний
виконавець при вчиненні виконавчих дій
з примусового виконання рішення суду
про знесення бетонної споруди діяв в
межах наданих йому повноважень
склавши акт про фактичне виконання
рішення суду, про знесення боржником
бетонної споруди площею 2,94 кв.м. за
вказаною у рішенні адресою.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного
виконання рішення згідно з виконавчим
документом.

Належним доказом про виконання
судового рішення є зокрема акт
державного виконавця про факт
виконання рішення суду, що передбачено
Інструкцією з організації
примусового виконання рішень суду №512/5
від 2 квітня 2012 року.

Отже, за наявності складеного
державним виконавцем Акту від 18
березня 2014 року про фактичне
виконання виконавчого листа №213/2445/12
від 15 жовтня 2013 року, знесення бетонної
споруди (її відсутність на місці
вказаному у виконавчому листі), а також
за обставин, що заявник не спростував
належними та допустимими доказами
обставини вказані у складеному
державним виконавцем Акті, у суду немає
правових підстав вважати, що
виконавчий лист суб'єктом оскарження
фактично не виконаний.

Колегія суддів при цьому ураховує
пояснення представника боржника про
те, що знесення бетонної споруди для
зберігання жому фактично відбувалось,
оскільки його довірителем (боржником)
ця споруда була цілою знята підйомним
краном після її зрізання на рівні землі
та перевезена за межі подвір'я
боржника, а на наступний день після
складання акту державного виконавця
про фактичне виконання виконавчого
листа споруда була поставлена на те
саме місце.

Представник боржника пояснює такі дії
свого довірителя тим, що останній
вважає судове рішення несправедливим
і незаконним, а тому після виконання
рішення суду він знов установив
споруду для зберігання жому на те саме
місце.

Отже за встановлених обставин право
заявника порушується не фактичним
невиконанням рішення суду, а може мати
місце порушення права заявника
повторним встановленням вказаної
споруди.

Виходячи із зазначеного у суду першої
інстанції не було правових підстав
для задоволення поданої скарги.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм процесуального
права при постановленні ухвали не
можна визнати обґрунтованими, і
такими, що дають підстави апеляційному
суду скасувати ухвалу суду.

Відповідно до правил пункту 1 частини 1
статті 312 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Отже, оскільки встановлено, що
оскаржувана ухвала суду постановлена
з додержанням вимог закону, тому
підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного вище,
керуючись статтею 303, пунктом 1 частини
1 статті 312, статті 315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах
ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Липовецького районного суду
Вінницької області від 24 квітня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: /підпис/
В.А. Іващук

/підпис/
В.С. Вавшко

/підпис/
С.С. Колос

Згідно з оригіналом

Суддя В.А.
Іващук