Справа № 351/638/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1373/2014
Головуючий у 1 інстанції Бородовський
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Горблянського
Я.Д.

суддів: Пнівчук О.В.,
Соколовського В.М.

секретаря Турів О.М.

з участю: представника апелянта
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, - за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Снятинського
районного суду від 29 квітня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась в
суд з позовними вимогами до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання сина
ОСОБА_5 02.03.2014 р. н. до його повноліття та
її утримання до досягнення дитиною
трирічного віку.

Рішенням Снятинського районного суду
від 29.04.2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на
утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
щомісячно аліменти в сумі 600 грн. до
досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4
до досягнення трьох років сином
щомісячно аліменти в сумі 300 грн.
Стягнення аліментів розпочато з 26.03.2014
року.

Допущено негайне виконання цього
рішення в частині стягнення одного
платежу аліментів кожного їх виду.

Не погодившись з зазначеним рішенням,
вважаючи його незаконним,
необгрунтованим, таким, що не
відповідає фактичним обставинам
справи ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вказує, що відповідно до принципу
диспозитивності позивачка не надала
суду доказів того, що відповідач має
матеріальну можливість сплачувати
аліменти на її утримання до досягнення
дитиною трьох років. З 02.09.2013 року і по
даний час відповідач не працює, а
тільки інколи допомагає знайомим по
господарству, отримуючи за це незначні
кошти. Факт безробіття підтверджується
довідкою, виданою виконкомом
Красноставської сільської ради.

Судом не було враховано, що у
відповідача є ще одна дитина ОСОБА_6 -
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
довідкою про склад сім'ї.

За наведених обставин він не має
можливості сплачувати по 600 грн. на
утримання дитини. Враховуючи те, що
прожитковий мінімум на дитину віком до
6 років становить 1032 грн., апелянт
погоджується щомісячно сплачувати
аліменти на утримання сина в розмірі 350
грн., що становить приблизно 35% від
прожиткового мінімуму.

За наведених доводів просить змінити
оскаржуване рішення, зменшивши розмір
аліментів з призначених на дитину 600
грн. на 350 грн., а в частині стягнення
коштів на ОСОБА_4 в розмірі 300 грн.
скасувати.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
апелянта, оцінивши зібрані докази,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розподілити між
сторонами судові витрати; чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Даним вимогам законодавства
оспорюване рішення суду відповідає.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, сторони по справі
перебувають у зареєстрованому шлюбі.

З матеріалів справи вбачається, що
батьком дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є
відповідач ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження.

Позивач ОСОБА_4 перебуває у відпустці
по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку, займається
вихованням дитини, яка перебуває на її
(позивача) утриманні.

Відповідно до вимог ст.ст. 84, 180,182,184 СК
України дружина, з якою проживає
дитина, має право на утримання від
чоловіка - батька дитини, до досягнення
дитиною трьох років, незалежно від
того, чи вона працює, та незалежно від
її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну
допомогу. Батьки зобов'язані
утримувати своїх неповнолітніх дітей
до досягнення ними повноліття. Суд, при
визначенні розміру аліментів, повинен
враховувати найбільш вагомі обставини,
визначені законом, які мають братися
ним до уваги при вирішенні спору. Якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, а також за наявності
інших обставин, що мають істотне
значення по справі, суд за заявою
одержувача може визначити розмір
аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що остання, вправі
вимагати від відповідача (батька
дитини) аліменти на своє утримання, та
на утримання дитини.

Доводи апелянта, про те що він не
працює, не є підставою для звільнення
від обов'язку сплати аліментів. Так, з
матеріалів справи, вбачається, що
відповідач є молодою, працездатною
особою, а отже в змозі надавати,
принаймні мінімальне, забезпечення
своїй дитині.

Даних про те, що відповідач перебуває
на обліку в центрі зайнятості, як особа,
що не може самостійно
працевлаштуватися в матеріалах справи
немає, як і немає даних про наявність
інших утриманців та доказів, які б
вказували на його неспроможність
сплачувати аліменти у встановленому
судом розмірі. Посилання апелянта на
те, що він є батьком іншої
неповнолітної дитини, за відсутності
доказів перебування її на утриманні
ОСОБА_2, колегія до уваги не приймає.

Крім того, батьки мають рівні права та
обов'язки відносно дітей і повинні
забезпечити дитині хоча б прожитковий
мінімум, який відповідно до ЗУ "Про
бюджет України на 2014 рік" для дітей
віком до 6 років становить 1032 грн. Таким
чином, суд прийшов до обґрунтованого
висновку, визначаючи до сплати
відповідачу в користь позивача
аліменти на утримання сина, у твердому
грошовому розмірі 600 грн. в місяць, що
відповідає приблизно половині
прожиткового мінімуму, який з
урахуванням постійного зростання цін
на продукти харчування, ліки та речі
першої необхідності, забезпечує лише
мінімальні потреби дитини, а не
достатні для повноцінного її розвитку.
А тому доводи апелянта в цій частині не
приймаються судом до уваги.

Що стосується стягнення аліментів на
утримання дружини - ОСОБА_4, то вона
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до трьох років, самостійного
доходу не має і зазначеної обставини
апелянт не заперечував.

Зважаючи на викладені вище мотиви та
відсутність доказів того, що в силу
об'єктивних причин відповідач
неспроможний надавати матеріальне
утримання дружині, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позову у цій
частині та розміром аліментів, що
визначений судом першої інстанції в
сумі 300 грн.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, що давало б підставу для
зменшення розміру аліментів на
утримання позивачки та дитини.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
його законності і обґрунтованості,
тому підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст.303,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Снятинського районного суду
від 29 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді
Я.Д. Горблянський

О.В. Пнівчук

В.М.
Соколовський