Справа №560/849/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року Дубровицький
районний суд Рівненської області у
складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дубровиця справу за
позовом ОСОБА_1 до Нивецької сільської
ради Дубровицького району про визнання
права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача Нивецької
сільської ради Дубровицького району та
просить визнати за нею право приватної
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований по АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що після
смерті її чоловіка ОСОБА_3 залишилось
спадкове майно, а саме: житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований по
АДРЕСА_1.

Заповіту на вищевказане нерухоме майно
немає. Позивач є спадкоємцем по закону
першої черги. Крім неї інших
спадкоємців на спадкове майно немає.
Отримати свідоцтво про право на
спадщину позивач не змогла, так як
відсутні правовстановлюючі документи,
які підтверджують належність будинку
померлому чоловіку.

У судове засідання позивач не
з'явилась, однак від неї до суду
надійшла заява, у якій вона свій позов
підтримує у повному обсязі та просить
розглянути справу без її участі.

Від представника відповідача до суду
надійшла заява, у якій просить
розглянути справу у суді без участі
представника, позовні вимоги визнає.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін, оскільки
у справі достатньо матеріалів про
права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши докази по справі, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 16 лютого 2012 року (а.с.8)
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що
складено відповідний актовий запис за
№04.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України,
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України
однією із підстав припинення права
власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюються або не визнається
іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 заповіту
не склав, а тому право на спадкування
після його смерті згідно ст. 1223 ЦК
України здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця,
тобто спадкоємцем першої черги за
законом, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 18
березня 2014 року (а.с.7).

Згідно виписки з погосподарської книги
від 12.03.2014 року №183, виданої Нивецькою
сільською радою, в погосподарській
книзі №3 за 2011-2015 роки, особовий рахунок
НОМЕР_3, будинок АДРЕСА_1, рахується за
померлим ОСОБА_3 (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 на день смерті її
чоловіка ОСОБА_3, а також на даний час
проживає по АДРЕСА_1. Це
підтверджується оглянутими в судовому
засіданні довідками, виданими
Нивецькою сільською радою
Дубровицького району від 12 березня 2014
року № 184 (а.с.10) та № 185 (а.с.11).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного
Кодексу України спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї. За цією
підставою ОСОБА_1 і прийняла спадщину.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулася до нотаріуса, однак
довідкою від 19 квітня 2014 року № 128/02-14
(а.с.13), виданою Дубровицькою державною
нотаріальною конторою Рівненської
області її було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
спадковий будинок, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документа (а.с.13).

Для вироблення технічної документації
на спадковий житловий будинок, позивач
звернулася в КП "Рівненське обласне
бюро технічної інвентаризації"
Рівненської обласної ради, яким станом
на 19 лютого 2014 року було видано
технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 (а.с.15-17).

Згідно довідки №55 від 19.02.2014 року,
виданої КП "Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації",
інвентаризаційна вартість житлового
будинку з надвірними будівлями в
АДРЕСА_1 станом на 19.02.2014 року становить
122850 грн. Згідно реєстрових книг бюро,
право власності на вищевказаний
житловий будинок в КП "РОБТІ" не
зареєстровано (а.с.14).

Відповідно до п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування», у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину, особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

Процедуру державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно визначено Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою КМ
України від 22.06.2011 року №703, відповідно
до п.2 якого, державну реєстрацію прав
шляхом внесення записів до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
проводять орган державної реєстрації
прав та нотаріус, як спеціальний
суб'єкт, на якого покладаються функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

Згідно рішення Реєстраційної служби
Дубровицького районного управління
юстиції Рівненської області за № 11604401
від 24 березня 2014 року ОСОБА_1 було
відмовлено в державній реєстрації
права приватної власності на житловий
будинок, який розташований по АДРЕСА_1 (
а.с.12).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" рішення
суду, що набрало законної сили є однією
з підстав для реєстрації права
власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_3
при житті набув або володів житловим
будинком по АДРЕСА_1 неправомірно, або,
що на нього окрім позивача, в порядку
спадкування чи з інших підстав
претендують інші особи, в суді не
встановлено.

Отже, суд приходить до переконання, що
ОСОБА_3 належав на праві власності
житловий будинок по АДРЕСА_1, інших
спадкоємців, які б претендували на
спадкове майно немає, а тому є підстави
до визнання за ОСОБА_1 права власності
на житловий будинок по АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом.

За таких підстав, суд переконується в
тому, що позивач, згідно норм
спадкового права, стала власником
спадкового майна померлого і набула
права власності на нього.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328,
392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292,
294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
приватної власності на житловий
будинок з господаськими будівлями та
спорудами, який розташований по
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубровицький районний суд з
поданням апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду
Оборонова І.В.