У Х В А Л А

02 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді - Боймиструка С.В.,
суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання -
Ковальчук Л.В.,

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
ухвалу Кузнецовського міського суду
від 24 квітня 2014 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором кредиту,

В С Т А Н
О В И Л А :

Ухвалою Кузнецовського міського суду
від 24 квітня 2014 року закрито
провадження у цивільній справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором кредиту
від 02.02.2006 року у частині стягнення
заборгованості за тілом кредиту у сумі
6565 грн. 44 коп.

У поданій на вказану ухвалу
апеляційній скарзі представник ПАТ КБ
«Приватбанк» покликався на
відсутність у суду правових підстав
для закриття провадження у даній
справі.

Вказував, що банк звернувся до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості по кредиту в сумі 17889
грн. 95 коп., що становить різницю між
загальною сумою його заборгованості (25
399 грн. 66 коп.) та сумою 8 837 грн. 80 коп.,
стягнутою судовим наказом
Кузнецовського міського суду від 08
травня 2008 року. Оскільки судовий наказ
не було виконано своєчасно, а лише 23
липня 2010 року, банк продовжував
нараховувати прострочену
заборгованість, а суми від її погашення
відповідно до судового наказу за
умовами кредитного договору
зараховувалися на погашення
прострочки, в результаті чого
заборгованість по тілу кредиту
залишалася.

Доводив, що позов, поданий банком 23
січня 2014 року не є тотожним і поданий на
різницю заборгованості, тобто з інших
підстав, а тому просив ухвалу
Кузнецовського міського суду від 24
квітня 2014 року скасувати, як таку, що
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1
в судовому засіданні доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у встановленому
законом порядку, завчасно був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, однак до суду не з'явився і
причин неявки суду не повідомив, а тому
колегія суддів прийшла до висновку про
можливість розгляду справи за його
відсутності.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Закриваючи провадження в частині
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що вимога про стягнення
з відповідача суми боргу за тілом
кредиту вже була задоволена судовим
наказом Кузнецовського міського суду
від 08 травня 2008 року.

Такий висновок відповідає обставинам
справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
судовим наказом Кузнецовського
міського суду № 2н-253/08 від 08 травня 2008
року, відповідно до заяви банку, з
відповідача на користь позивача була
стягнута заборгованість за договором
кредиту № б/н від 02.02.2006 року в сумі 8837,8
грн. і з них в тому числі і за тілом
кредиту стягнуто 6565 грн. 44 коп.(а.с.31,33).

________________________________________________________________________
_________________________

Справа №565/188/14-ц
Головуючий в суді І інст. -
Зейкан І.Ю.

Провадження № 22-ц /787/1277/2014р.
Суддя-доповідач - Боймиструк С.В.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості від 31 грудня 2013 року до
договору № б/н від 02.02.2006 року, суми
примусово стягнуті з ОСОБА_2 з 18 вересня
2009 року по 23 липня 2010 року, всупереч
зазначеному судовому наказу,
зараховувались банком не на погашення
заборгованості за кредитом в сумі 6565
грн. 44 коп., а на погашення процентів за
користування цим кредитом (а.с.4-6).

27 липня 2010 року судовим виконавцем ДВС
Кузнецовського міського управління
юстиції була винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження
(а.с.25).

Посилання апелянта на встановлену
договором черговість зарахування
коштів (пеня, проценти, кредит) в даному
випадку не може стосуватися
примусового виконання судового
рішення, яким зазначено стягнуту
конкретну суму на погашення по кожній
складовій загальної заборгованості за
кредитом, визначених самим позивачем в
поданій заяві (а.с.31).

При поданні позову в даній справі
позивачем ця обставина врахована не
була та розрахунок заборгованості був
проведений без врахування цільового
призначення стягнутих судовим наказом
сум.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо: набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, місцевий суд дійшов вірного
висновку, що позивач повторно пред'явив
вимогу про стягнення заборгованості за
тілом кредиту та обґрунтовано закрив
провадження в частині цих позовних
вимог в справі.

Посилання апелянта, що заявлений в цій
справі позов не є тотожним до заяви, на
підставі якої був винесений судовий
наказ від 8 травня 2008 року, не
заслуговує на увагу та спростовується
матеріалами справи.

Як в заяві про видачу судового наказу,
зареєстрованій 6 травня 2008 року, так і в
позовній заяві в даній справі від 7
лютого 2014 року містяться вимоги про
стягнення заборгованості за тим же
кредитним договором (тіла кредиту) в
сумі 6565,44 грн. (а.с.1-2,31).

Таким чином, ухвала суду першої
інстанції постановлена дотриманням
норм процесуального права і доводи
апеляційної скарги висновків,
наведених у ній, не спростовують, а тому
підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - відхилити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду
від 24 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий

Судді: