АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/7822/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Захарчук С.С.
Доповідач: Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником ОСОБА_3

на рішення Подільського районного суду
м. Києва від 31 березня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія», треті
особи: Публічне акціонерне товариство
«Фідобанк», ОСОБА_4 про стягнення
страхового відшкодування

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року позивач звернувся в
суд з позовом до відповідача про
стягнення страхового відшкодування.

У мотивування вимог посилався на те, що
між ним та відповідачем 4 грудня 2012 року
було укладено договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № 123/450/12/0000055 - автомобіля
Хюндай Соната, н.з. НОМЕР_2, строком до 8
грудня 2013 року.

Вигодонабувачем за договором є ВАТ
«Ерсте Банк».

29 грудня 2012 року у м. Одесі сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої було пошкоджено його
автомобіль.

Після дорожньо-транспортної пригоди
він одразу зателефонував страховій
компанії, на номер телефону, який був
зазначений у Полісі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

9 січня 2013 року він звернувся до
страхової компанії із
заявою-повідомленням про страховий
випадок.

25 січня 2013 року ТОВ «Богдан-Авто Одеса»
було проведено огляд пошкодженого
автомобіля за участю експерта
товарознавця, якого направило ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія», та згідно рахунку-фактури
від 25 січня 2013 року вартість
відновлювального ремонту складає 80 793
грн. 07 коп.

19 квітня 2013 року відповідачем було
відмовлено йому у виплаті страхового
відшкодування на тій підставі, що він у
порушення вимог п. 21.2.7. та п. 22.1.5.
договору страхування не повідомив
страховика про страховий випадок
протягом двох днів.

Разом з тим, зауважив, що 29 грудня 2012
року була субота, після чого
розпочиналися Новорічні свята, а тому
вже після їх закінчення він звернувся з
письмовою заявою стосовно страхового
випадку, до того ж, він був впевнений, що
повідомив відповідача про страховий
випадок при дзвінку на телефонний
номер, зазначений у Полісі.

За таких обставин, вважав, що відмова у
виплаті страхового відшкодування є
незаконною, а тому просив стягнути з
відповідача на його користь 80 793 грн. 07
коп. страхового відшкодування.

Крім того, просив стягнути з
відповідача на його користь 1 488 грн. 30
коп. витрат на стоянку автомобіля та
судові витрати: судовий збір та витрати
на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 31 березня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням,
представник позивача подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

Зазначає, що несвоєчасне повідомлення
страховика про настання страхового
випадку саме по собі може бути
підставою для відмови від страхового
відшкодування лише в тому випадку, коли
воно позбавляє страховика можливості
дізнатися, чи є ця подія страховим
випадком.

Вважає, що в даному випадку строк, що
пройшов з часу повідомлення про ДТП
жодним чином не позбавив страхову
компанію можливості провести
відповідну перевірку та визначити чи є
подія страховим випадком, більш того,
транспортний засіб перебував на
стоянці СТО досить тривалий час, а саме
до 22.04.2013 року.

Крім того, сам факт настання страхового
випадку відповідачем не заперечувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 29 грудня 2012 року у
м. Одесі сталася дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої відбулося
зіткнення автомобіля «Мазда»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4 та автомобіля
«Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 14).

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено автомобіль
позивача (а.с. 13).

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 6 червня 2013 року
винним у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_4 (а.с. 164-165).

Також встановлено, що 04 грудня 2012 року
між ПАТ «Українська пожежно-страхова
компанія» і ОСОБА_2 було укладено
договір добровільного страхування
наземних транспортних засобів №
123/450/12/0000055 (а.с. 6 -7).

Вигодонабувачем за договором
страхування є ВАТ «Ересте Банк».

Правонаступником ВАТ «Ересте Банк» є
ПАТ «Фідобанк» (а.с. 68-128).

З заявою-повідомленням про страховий
випадок ОСОБА_2 звернувся до ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» 9 січня 2013 року (а.с. 151-152).

13 лютого 2013 року вигодонабувач
направив відповідачу лист щодо дозволу
на виплату страхового відшкодування по
страховому випадку на рахунок СТО ТОВ
«Богдан-Авто Одеса» для здійснення
ремонту транспортного засобу (а.с. 142-148).

В суді першої інстанції вигодонабувач
позов ОСОБА_2 підтримав та просив його
задовольнити.

19 квітня 2013 року ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» було
відмовлено ОСОБА_2 у виплаті страхового
відшкодування, оскільки відповідно до
п. 21.2.14. договору страхування позивач
зобов'язався дотримуватись умов
договору страхування та належно
виконувати свої обов'язки за договором
страхування. У п. 21.2.7. та п. 22.1.5. договору
страхування зазначено, що при настанні
події, яка згідно з договором
страхування має ознаки страхового
випадку, страхувальник зобов'язаний
негайно, але не пізніше 1 години з
моменту її настання, повідомити про
таку подію диспетчерську службу
технічного асистента страховика, а
також письмово повідомити страховика
протягом 2 (двох) робочих днів з дня
настання події. Про настання події
ОСОБА_2 повідомив ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» на 5-й
робочий день після настання такої
події, обов'язок по повідомленню про
подію в диспетчерську службу
технічного асистенту страховика також
не був виконаний, так як до даної служби
останній не звертався. Таким чином,
неповідомлення ОСОБА_2 про
вищезазначену подію в диспетчерську
службу технічного асистенту
страховика, а також несвоєчасного
письмового повідомлення страховика у
встановлений договором страхування
строки є порушенням умов договору
страхування та обов'язків
страхувальника за цим договором, що є
підставою для відмови у страховій
виплаті (а.с. 12).

Звертаючись до суду з даним позовом
ОСОБА_2 вважав відмову відповідача у
виплаті страхового відшкодування
незаконною, оскільки він негайно
повідомив страховика про подію за
телефоном, який був зазначений у Полісі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (а.с. 15).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач належним чином не виконав
обов'язку по повідомленню страховика
про дорожньо-транспортну пригоду, що є
підставою для відмови у виплаті
страхового відшкодування.

Проте з таким висновком суду
погодитися неможливо з огляду на таке.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язана в разі настання
певної події (страхового випадку)
виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній в договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно п.5 ч.1 ст.21 Закону України «Про
страхування», страхувальник
зобов»язаний повідомити страховика
про настання страхового випадку в
строк, передбачений умовами
страхування.

Відповідно до п.22.1.5. та п. 21.2.7. договору
страхування страхувальник
зобов'язаний при настанні події, яка в
подальшому може кваліфікуватись як
страховий випадок, негайно, але не
пізніше 1 години з моменту її настання,
повідомити про таку подію
диспетчерську службу технічного
асистента страховика (тел. 8-800-301-01-01 або
8-044-492-83-67), а також письмово повідомити
страховика протягом 2 (двох) робочих
днів з дня настання події.
Неповідомлення та/або несвоєчасне
повідомлення без поважних причин: а)
диспетчерської служби технічного
асистента страховика є підставою для
відмови у виплаті частини або повного
об'єму страхового відшкодування по
такій події; б) страховика (в письмовому
вигляді) протягом 2 (двох) робочих днів з
дня настання події, є підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування.

Згідно з повідомленням ТОВ
«Транспортний асістанс» від 1 березня
2013 року звернення в компанію «Трасса»
(ТОВ «Транспортний асістанс») від
ОСОБА_2 29 грудня 2012 року не надходило
(а.с. 157).

Сторонами не заперечується, що 09 січня
2013 року позивач звернувся до страхової
компанії із заявою-повідомленням про
страховий випадок.

19 квітня 2013 року ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» було
відмовлено ОСОБА_2 у виплаті страхового
відшкодування з вище зазначених
підстав.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про страхування» та п. 5 ч. 1 ст.
991 ЦК України підставою для відмови
страховика у здійсненні страхових
виплат або страхового відшкодування,
крім іншого, є несвоєчасне
повідомлення страхувальником про
настання страхового випадку без
поважних на це причин або створення
страховикові перешкод у визначенні
обставин, характеру та розміру збитків.

У п. 19 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи №4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснено, що з
урахуванням змісту статті 979 ЦК та
статті 16 Закону України «Про
страхування» у разі настання
страхового випадку страховик
зобов'язаний виплатити страхове
відшкодування, а інші умови договору
страхування є підставою для відмови у
виплаті лише в тому разі, якщо таке
порушення положень договору
страхувальником перешкодило
страховику переконатись, що ця подія є
страховим випадком, і має оцінюватись
судом у кожному конкретному випадку.
Наприклад, несвоєчасне повідомлення
страхувальником страховика без
поважних на те причин про настання
страхового випадку (пункт 5 частини
першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини
першої статті 991 ЦК) може бути підставою
для відмови у виплаті страхового
відшкодування у тому разі, якщо воно
позбавило страховика можливості
дізнатися, чи є ця подія страховим
випадком.

Як вбачається з аналізу зазначених
правових норм, у разі виникнення
страхового випадку, страховик
зобов'язаний виплатити страхове
відшкодування, а інші умови договору є
підставою для відмови лише в тому разі,
якщо таке порушення положень договору
страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком, і має оцінюватись
окремо у кожному випадку.

Колегія суддів вважає, що страховик не
мав перешкод, щоб переконатися в тому,
що подія, яка сталась 21.07.2010 року із
застрахованим транспортним засобом, є
страховим випадком, навіть не
дивлячись на повідомлення про настання
страхового випадку після строку,
встановленого Договором страхування.

Крім того, під час розгляду справи,
відповідачем не заперечувалося, що
вказана подія є страховим випадком та
всупереч вимог ст. 60 ЦПК України не
доведено, що відсутність у страховика
відомостей про це могло вплинути на
його обов'язок виплатити страхове
відшкодування.

Враховуючи те, що відповідачем не
заперечується, що дорожньо-транспортна
пригода, яка сталася 29.12.2012 року є
страховим випадком, а тому несвоєчасне
повідомлення страховика про настання
страхового випадку не може бути
підставою для відмови від страхового
відшкодування.

У відповідності до п.п.3 п.3 ч.1 ст.988 ЦК
України, страхове відшкодування не
може перевищувати розміру реальних
збитків.

Страхове відшкодування - страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

З Договору добровільного страхування
наземного транспорту серії ЕК №
123/450/12/0000055 від 04.12.2012 року вбачається, що
страхова сума становить 224 000 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № ОД-0007084
від 25 січня 2013 року, складеного ТОВ
«Богдан-Авто Одеса» вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2, складає 80 793 грн.
07 коп. (а.с. 8-9).

Також колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що підставою для відмови в позові є
ненадання позивачем доказів
письмового погодження з ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» СТО, яка складала
рахунок-фактури від 25 січня 2013 року -
ТОВ «Богдан-Авто Одеса», й ненадання
доказів того, що при огляді автомобіля
був присутній представник ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія», як того вимагає п.21.2.8.
договору, оскільки п.21.3.4. договору
передбачено право страховика
самостійно проводити оцінку вартості
ТЗ та ДО; здійснювати заходи з
перевірки наданих страхувальником
даних, зокрема щодо розміру заподіяних
збитків.

Зазначеними правами відповідач не
скористався як і не скористався правом,
передбаченим ст.143 ЦПК України, на
заявлення клопотання про призначення
судової автотоварознавчої експертизи.

Вигодонабувач звертався до
відповідача з проханням дати згоду на
проведення ремонту ТОВ «Богдан-Авто
Одеса» та перерахувати кошти, проте
страхова компанія знехтувала своїм
обов»язком щодо вирішення цього
питання та відмовила у виплаті
страхового відшкодування лише з тих
підстав, що ОСОБА_2 несвоєчасно
повідомив страхову компанію про
настання страхового випадку, без
будь-якої мотивації щодо того, як це
вплинуло на можливість страхової
компанії пересвідчитись у настанні
страхового випадку та його наслідків. В
апеляційному суді представник
відповідача підтвердила, що автомобіль
не відремонтований і до тепер, оскільки
у позивача відсутні на це кошти.

Не є підставою для скасування рішення
суду і усне посилання представника
відповідача в апеляційній інстанції на
те, що позивач мав протокол медичного
огляду на стан алкогольного чи
наркотичного сп»яніння, оскільки
умовами договору передбачено, що
необхідність надання протоколу
медичного огляду виникає в разі
скоєння дорожньо-транспортної пригоди
у вихідні дні (п.22.2.3).

Працівниками ДАЇ не встановлено,
наявність у позивача стану
алкогольного чи наркотичного
сп'яніння.

Разом з тим, вимога про виплату
страхового відшкодування підлягає
частковому задоволенню, оскільки
договором передбачено безумовну
франшизу в розмірі 1% від страхової
суми, яка становить 2240 грн., яка
стягненню з страховика на користь
страхувальника не підлягає, й сума
страхового відшкодування підлягає
обов'язковому зменшенню на суму
франшизи й становить 78 553, 07 грн. (80 793
грн. 07 коп. - 2240 грн.).

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування рішення суду в частині
відмови в задоволенні позовної вимоги
про стягнення страхового
відшкодування та ухвалення в цій
частині нового рішення про часткове
задоволення зазначеної вимоги.

Щодо вимоги про відшкодування збитків,
завданих по зберіганню автомобіля та
здійснення його огляду в розмірі 1488,30
грн. (а.с.11), то колегія суддів
погоджується з висновком суду про
відмову в задоволенні даної вимоги,
оскільки договором страхування не
передбачено стягнення зазначених
витрат зі страхової компанії у разі
настання страхового випадку.

В розділі 26 договору страхування,
передбачено відшкодування витрат на
зберігання та стоянку транспортного
засобу лише за договорами страхування
за програмою «VIP страхування». Разом з
тим, між сторонами укладено договір
страхування за програмою «Класичне»,
якою відшкодування зазначених витрат
не передбачено.

Таким чином рішення суду в цій частині
підлягає залишенню без змін.

Також, колегія суддів вважає, що судом
вірно відмовлено в стягненні витрат на
правову допомогу в розмірі 3000 грн.,
оскільки відшкодування таких витрат
здійснюється за умови їх
документального підтвердження, проте в
матеріалах справи відсутні докази
оплати наданої правової допомоги, як і
відсутній акт виконаних робіт із
зазначенням переліку робіт, кількості
годин та їх вартість з урахуванням
вимог закону.

Разом з тим, у силу ч.5 ст.88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 785,53 грн.

Керуючись п. 19 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи №4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», ст.ст. 979, 988, 991 ЦК
України, ч.1 ст.16, п.3 ч.1 ст.20, п.5 ч.1 ст.21, п.5
ч.1, ч.4 ст.26 Закону України «Про
страхування», ст.ст. 88,303,304,307,309,313,314,316
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 31 березня 2014 року в частині
відмови в задоволенні позову в повному
обсязі, відмови в задоволенні позовної
вимоги про стягнення страхового
відшкодування скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_2 страхове відшкодування в
розмірі 78 553, 07 грн. та 785,53 грн. судового
збору.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене протягом двадцяти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги до цього суду.

Головуючий:

Судді: