АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2/1679/07
Номер провадження 22-ц/786/692/14
Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В.
Доповідач Гальонкін С. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого:
Гальонкіна С.А.

Суддів: Лобова О.А.,
Петренка В.М,

при секретарі:
Цилюрик М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Форма Груп»

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 26 квітня 2007 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
Житлово-експлуатаційна дільниця №16
Полтавської міської ради про визнання
права власності на гараж,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2007 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом. Просив суд
визнати за ним право власності на гараж
АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 26 квітня 2007 року позовні
вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
гараж АДРЕСА_1

З рішенням не погодилось Товариство з
обмеженою відповідальністю «Форма
Груп», яке не приймало участі у
розгляді справи. В апеляційній скарзі
просили рішення місцевого суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
задовільнити.

Відповідно до п.4 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення місцевого суду з ухваленням
нового рішення є неправильне
застосування судом норм матеріального
права.

З матеріалів справи слідує, що у 1986 році
позивач за власні кошти побудував
гараж у дворі будинку по АДРЕСА_1.

Задовільняючи позовні вимоги місцевий
суд виходив з того, що позивач отримав
дозвіл на будівнициво гаража у
Полтавського турбомеханічного заводу,
якому на той час належала земельна
ділянка по АДРЕСА_1.

Проте, з таким висновком погодитись не
можна, оскільки він зроблений з
порушенням норм матеріалього права.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 376 ЦК України, (в
редакції, яка діяла на момент звернення
до суду) житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

З матеріалів справи слідує, що і на час
побудови ОСОБА_1 земельна ділянка для
будівництва гаража не виділялась, та
належних дозволів на таке будівництво
позивач не отримував.

Крім того, згідно листа Управліня з
питань містобудування та архітектури
виконавчого комітету Полтавської
міської ради, в межах земельної ділянки
по АДРЕСА_1 в м. Полтаві розташовані три
земельні ділянки під гаражами.

У відповідності до містобудівного
регламенту центральної частини міста
зазначена земельна ділянка по АДРЕСА_1
розташована в кварталі, який визначено
районом громадсько-ділової забудови
загальноміського значення.

Згідно нормативно-орієнтовних
показників і вимог використання та
забудови території в районі
громадсько-ділової забудови
дозволяється використовувати під
визгначені види забудови. Так, зокрема
розміщення гаражів для легкових
автомобілів дозволяється лише у
підвальних та цокольних поверхах
будинків та окремо розташованих і
зблокованих гаражів для громадян, що
мають спеціальні пільги. Позивачем не
надано доказів наявності у нього
спеціальних пільг.

Враховуючи вищевикладене, будівництво
індивідуального гаражу на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 проведено
без відповідних правових підстав.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції необхідно скасувати, та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309 п.1, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Форма
Груп» задовільнити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 26 квітня 2007 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
Житлово-експлуатаційна дільниця №16
Полтавської міської ради про визнання
права власності на гараж відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до суду касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий: підпис Гальонкін
С.А.

Судді: підпис
Лобов О.А.

підпис
Петренко В.М.

З оригіналом згідно: