Справа № 212/5557/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу в складі;

Головуючого судді; ВОДОП 'ЯНОВА С.М. ,

при секретарі ; Василенко С.М.

розглянувши за участю представника
позивача; ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
представників відповідачів в справі;
Публічного акціонерного товариства «
Криворізький залізорудний комбінат»
міста Кривого Рогу, - Кукуруза Д.С.,
Публічного акціонерного товариства «
Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат » - Руденко І.В., у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Кривого Рогу цивільну справу за
позовом;

ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат», Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат», про
відшкодування моральної шкоди
заподіяної при виконанні трудових
обов'язків ,-

В С Т А Н О В И В ;

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого
районного суду міста Кривого Рогу з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат», Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат», про
відшкодування моральної шкоди
заподіяної при виконанні трудових
обов'язків.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_4 у своїй позовній заяві суду
зазначив, що він працював у
підприємстві Публічне акціонерне
товариство «Криворізький залізорудний
комбінат», в період з 04 лютого 2001 року
по 16 квітня 2014 року, підземним гірником
очисного вибою ГРОВ шахти
«Гвардійська» ВАТ «Криворізький
залізорудний комбінат» який 04 квітня
2011 року перейменований на ПАТ
«Криворізький залізорудний комбінат».
З 16 лютого 1994 року по 16 січня 1995 року
працював підземним ГРОВ шахти
«Першотравнева» В/О Кривбасруда. З 31
січня 1995 року по 21 листопад 1995 року -
підземним ГРОВ шахти ім. Леніна ВАТ
«Криворізький залізорудний комбінат».
Інші роки що він працював на шахті В/О
«Кривбасруда» комісією не включені до
шкідливих умов праці.

Разом з тим з 16 серпня 1999 року по 19
листопада 2001 року він працював ГРОВ з
правом ведення вибухових робіт у
підприємстві Публічне акціонерне
товариство «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат».

В травні 2012 року йому встановили
діагноз радикулопатія п/крижова та
шийна, хронічний бронхіт, проте
захворювання не пов'язували з
профзахворюванням, що не перешкоджало
виконувати функціональні обов'язки
працівника ГРОВ. З цього періоду, через
кожні 6 місяців він знаходився на
лікуванні та експертному досліджені в
НДІ, який проводився усього 4 рази.
Медкомісія допускала його до виконання
обов'язків підземного гірника очисного
вибою, та призначила експертне
дослідження на можливість
встановлення профзахворювання на
січень 2014 року. Весь цей час, він
працював в шкідливих та небезпечних
умовах.

П.16 та п. 17 Акту розслідування нещасного
випадку встановлює причину виникнення
профзахворювання, а саме:
несистематичне використання комплексу
пилеподавлення і незабезпечення
нормативного провітрювання на робочих
місцях; умови праці характеризувались
запиленістю повітря робочої зони
переважно фіброгеної дії, що
перевищувала ГДК та виробничий шум
підвищених параметрів; відсутність
засобів механізації для переміщення
вантажів, порушень режиму експлуатації
технологічного-устаткування, приладів,
пошкодження захисних засобів і
механізмів систем вентиляції,
освітлення, кондиціювання повітря,
відсутність засобів індивідуального
захисту.

Рішенням ЛЕК НДІ протоколом № 101 від 31
січня 2014 року, йому встановлено
професійні захворювання з діагнозом:
радикулонейропатія поперековокрижова
L4 L5 SI переважно зліва ,з вираженими
статико-динамічними порушеннями,
больовим і мязотонічними синдромами,
та шийна С5-С7 білатеральна, помірно
виражена з нейродистрофічними
проявами у вигляді деформуючого
остеоартрозу і пері артрозу ліктьових
суглобів, ПФ першого ступеню,
двобічного плечолопаткового
періартрозу, ПФ другого ступеню,
периферичним нейроангіодистонічним
синдромом верхніх кінцівок, хронічне
обструктивне захворювання легень
першої стадії, легенева недостатність
першого ступеня.

За висновком спеціалістів,
профзахворювання виникли у зв'язку з
тривалим часом роботи в підземних
умовах в шкідливих та небезпечних
умовах праці, які перевищували
санітарно-допустимі норми: пил,
вібрація та шум з перевищенням
гранично-допустимих величин,
несприятливий виробничий клімат,
важкість праці.

Таким чином йому нанесена матеріальна
та моральна шкода, внаслідок чого
останній не може реалізувати своє
бажання працювати, матеріально
забезпечувати себе та свою родину.

За висновком МСЭК від 15 квітня 2014 року
до 01 квітня 2015 року була встановлена
втрата професійної працездатності на 40
%; радикулопатія -30%, ХОЗЛ -10% та
назначена 3 група інвалідності.

Відповідно до ч 2 ст.153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган, але
роботодавець не виконав своїх
обов'язків про створення безпечних
умов праці, що призвело до виникнення
профзахворювання.

Так згідно санітарно-гігієнічної
характеристики вміст вільного
диоксиду кремнію кристалічного пилу
від Юдо 80% часу в концентрації
становить від 5.0 мг/мЗ при нормативному
значенні 2.0 мг/мЗ та 18.2 мг/мЗ при
нормативному значенні 2.0 мг/мЗ., маса
вантажу що переміщається вручну
становить 45 кілограм при нормі 30
кілограм, нахили корпусу вимушені 146-396
раз при нормі 100 раз за робочу зміну,
робоча поза у похилому положенні до 30
градусів/ понад 30 процентів % зміни : 51,9/-
при гранично допустимій до 25.0,
вологість 99-100 % при допустимих 80-30%.

По висновку санітарно-гігієнічної
характеристики в відповідності
гігієнічної кваліфікації праці ГН
3.3.5-3.3.8;6.6.1-083-200,затвердженого наказом
МОЗ України №528 від 27 грудня 2001 року,
умови праці підземного гірника
очисного вибою відносяться до 3 класу 2
ступеня шкідливості, важкість праці до
3 класу 2 ступеня шкідливості.

З вини підприємства він переносить як
фізичні, так і моральні страждання
викликані ушкодженням здоров'я в
результаті одержання стійкої втрати
працездатності при виконанні трудових
обов'язків, які заключаються в тому, що
у нього постійний біль в хребті,
переважно справа, біль в суглобах
кінцівок рук та ніг, оніміння та
припухлість пальців рук. У нього
постійна задишка при незначних
навантаженнях та ходьбі, кашель, біль
за грудиною, безсоння. Отримане
захворювання обмежує його життєву
активність, позбавляє повноцінного
спілкування з людьми. Він не може
матеріально забезпечити себе та свою
родину, він став фізично безпорадною
людиною, що наводить на смутні
міркування про подальше своє життя, про
перспективи на майбутнє, про те, що може
стати тягарем для родини, наслідки яких
є необоротні. Усвідомлення
неможливості поліпшити своє здоров'я
або хоча б запобігти, його погіршенню
викликає додатковий щиросердечний
біль та моральні страждання.

З моменту встановлення йому
профзахворювання не отримав від
підприємства ні матеріальної допомоги
ні відшкодування моральної шкоди.

На підставі ст. 237-1 КЗпП України,
Рішення Конституційного суду України
від 08 жовтня 2008 року підприємство, що
заподіяло шкоду його здоров'ю повинно
відшкодувати йому моральну шкоду.

Сума компенсації за заподіяну моральну
шкоду в розмірі 150000 гривень дасть йому
можливість пройти всі необхідні курси
лікування з застосуванням сучасних
ефективних лікарських засобів, що
поліпшить стан здоров'я, та покращить
життя. Фіксованої суми ст. 23 ЦК України
не передбачено.

Тому він просить суд постановити
рішення яким стягнути з Публічного
Акціонерного Товариства «
Криворізький залізорудний комбінат »
на його користь в рахунок
відшкодування моральної шкоди 130000
гривень 00 копійок, та стягнути з
Публічного акціонерного товариства
«Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат» на його користь в рахунок
відшкодування моральної шкоди 20000
гривень 00 копійок.

Представник позивача ОСОБА_5, в
судовому засіданні позовні вимоги
позивача підтримав у повному обсязі,
посилаючись на зазначені у позовній
заяві факти.

Представники відповідачів в справі -
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
та Публічного акціонерного товариства
«Центральний гірничозбагачувальний
комбінат» позов не визнали у повному
обсязі, та вказали, що діючим
законодавством про працю, не
передбачено відшкодування моральної
шкоди у випадках втрати працездатності
та заподіяння шкоди здоров'ю
працівника. А норми Цивільного Кодексу
України, а саме ст. 1167, 1168, не можуть бути
застосовані у такому випадку, на який
посилається позивач в справі.

Крім того, на думку представників
відповідачів, позивач сам винен у тому,
що його здоров'ю завдано суттєвої
шкоди. Так як він добровільно виконував
тривалий час роботу зі шкідливими
умовами праці. Тому вини відповідачів у
завдані шкоди здоров'ю позивача і
завдання йому моральних страждань, не
має. Крім того, представники
відповідачів суду зазначили, що
позовні вимоги не доведені позивачем
та його представником.

Суд, вислухавши представника позивача
та представників відповідача вважає,
що позовні вимоги позивача ОСОБА_4
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в
позовній заяві, про заподі яння
моральної шкоди ОСОБА_4 внаслідок
втрати ним працездатності при
виконанні важкої праці на підприємстві
відповідачів в справі, та не створення
належних умов відповідачами для
виконання безпечної роботи для життя
та здоров'я працівників, знайшли
підтвердження у наданих позивачем
письмових доказах.

Так згідно висновків МСЄК позивачу
встановлено 40% втрати професійної
працездатності, до 01 квітня 2015 року. А
згідно Акту від 13 березня 2014 року,
розслідування професійного
захворювання ОСОБА_4, важкість праці
відноситься до 3 класу 2 ступеню
шкідливості. Саме у цьому акті
зазначено, що усі показники шкідливого
впливу на здоров'я працівника мають
місце, так вони значно перевищують
встановлені норми.

Так, вміст вільного диоксиду кремнію
кристалічного пилу від Юдо 80% часу в
концентрації становить від 5.0 мг/мЗ при
нормативному значенні 2.0 мг/мЗ та 18.2
мг/мЗ при нормативному значенні 2.0
мг/мЗ., маса вантажу що переміщається
вручну становить 45 кілограм при нормі 30
кілограм, нахили корпусу вимушені 146-396
раз при нормі 100 раз за робочу зміну,
робоча поза у похилому положенні до 30
градусів/ понад 30 процентів % зміни : 51,9/-
при гранично допустимій до 25.0,
вологість 99-100 % при допустимих 80-30%.

Таким чином, та обставина, що позивач
захворів професійними захворюваннями,
внаслідок того, що відповідачами не
були створені належні і безпечні для
здоров'я працівників умови праці
підтверджені такими документами, -
виписками з акту огляду МСЕК та
виписками з історії хвороби позивача,
характеристикою санітарно-гігієнічних
умов праці, медичними довідками, та
копією Акту розслідування його
професійного захворювання від 13
березня 2014 року.

Заподіяну мо ральну шкоду позивач
оцінив в - 130 000 гривень 00 копійок з
Публічного Акціонерного Товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»,
та 20 000 гривень 00 копійок з Публічного
акціонерного товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат». При
цьому, позивач не надав суду доказів
того, чому саме таку суму він вимагає до
відшкодування.

Відповідно до статті 1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві чи професійного
захворюван ня полягає, зокрема, у
фізичному болю, фізичних та душевних
стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Як наслідок, моральна шкода,
заподіяна умовами виробництва,
спричинює порушення особистих
немайнових прав, право на життя, право
на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України
"Про охорону праці", в редакції закону
від 21 листопада 2002 року, державна
політика в області охорони праці,
базується; зокрема, на принципах
пріоритету життя і здоров'я
працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних,
безпечних і здорових умов праці,
соціального захисту працівників,
повного відшкодування шкоди особам,
які постраждали від нещасних випадків
на виробництві і професійних
захворювань.

У відповідності зі ст. 1167, 1168 ЦК України
відшкодування шкоди, за подіяного
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я або у випадку смерті
працівника, здійснюється винною особою
яка її завдала.

З огляду на особливості захисту
здоров'я потерпілого, поряд з відшкоду
ванням матеріальної шкоди, компен
сується і моральна шкода, тому що є в
наявності факт, заподіяння цієї шко ди.

Відшкодування моральної (немайнової)
шкоди застрахованим особам, яким є
позивач в справі, не залежить від
відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23
ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів
захисту особистих немайнових прав пра
цівників.

Згідно, рішення Конституційного суду
від 27 січня 2004 року, громадяни, яким
встановлена стійка втрата професійної
пра цездатності, мають право на
стягнення на їх користь моральної
шкоди. Від повідно до п. 4.1 цього ж
рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне
потерпі лому під час виконання
трудових обов'язків, незалежно від
ступеня втрати професійної
працездатності, завдають йому моральні
і фізичні страждання. У випадку
каліцтва потерпілий втрачає
працездатність і зазнає значно біль
шої моральної шкоди, ніж працівник, що
не втрачає професійної працездат
ності.

Тому суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під
час розгляду справи, але сума, яку він
вимагає до відшкодування є на думку
суду завищеною, у повному обсязі не
обґрунтованою та не доведеною. Тому суд
вважає можливим задовольнити позов
частково, стягнувши з Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» у
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_4 у сумі - 30 000 гривень 00
копійок, з Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» у
відшкодуванні моральної шкоди на
користь ОСОБА_4 у сумі - 5 000 гривень 00
копійок, без урахування утримання
податку з доходів фізичних осіб.

Сума страхової виплати за моральну
шкоду визначається в судовому порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством. Шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України
№ 4 від 31 березня 1995 року „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної шкоди", судам необхідно
враховувати, що відповідно до ст. 237-1
КЗПП за наявності порушення прав
працівника у сфері трудових відносин
(виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах), яке призвело
до його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
потребує від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної шкоди
покладається на власника або
уповноваженого ним органом незалежно
від форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

Оскільки позивач отримав професійне
захворювання під час виконання
трудових обов'язків, то заподіяна
моральна шкода випливає з трудових
правовідносин і має бути відшкодована
роботодавцем, який не створив
безпечних умов праці.

З вини відповідачів, які порушували
норми безпеки праці та не забезпечив
безпечні умови роботи, позивачу була
спричинена моральна шкода. В зв'язку з
професійним захворюванням змінилися
його образ і якість життя, що завдає
йому моральних страждань.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168
Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону
України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1
КЗПП України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И
В ;

Позов задовольнити частково, та
стягнути на користь ОСОБА_4 у
відшкодування моральної шкоди з
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
у сумі - 30 000 гривень 00 копійок, та з
Публічного акціонерного товариства
«Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат» у сумі - 5 000 гривень 00 копійок,
а іншій частині позовних вимог ОСОБА_4,
відмовити.

Стягнути з відповідачів у справі
судовий збір з Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» та з Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» в
сумі, по 246 гривень 60 копійок, з кожного
на користь державного бюджету України.

На рішення суду може бути усіма
учасниками процесу та зацікавленими
особами подана апеляційна скарга на
протязі 10 днів, з дня виготовлення
повного тексту цього рішення, в палату
з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області, через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу.

Суддя: С. М. Водоп"янов