АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4257/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Галічий В. М. Доповідач - Котушенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
міського комунального підприємства
«Миколаївводоканал» на рішення
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 05 березня 2014
року за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» та
міського комунального підприємства
«Миколаївводоканал» про зобов'язання
укласти договір,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулись до суду з позовом до ПАТ КБ
«ПриватБанк» та МКП
«Миколаївводоканал» про зобов'язання
укласти договір. Позивачі вказували на
те, що вони є споживачами послуг МКП
«Миколаївводоканал» по водопостачанню
та водовідведенню і зобов'язані
сплачувати їх вартість.

Посилаючись на відсутність договору
між відповідачами про прийом
комунальних платежів, а також на те, що
сплачуючи кошти за надані послуги вони
додатково сплачують комісію банку, яка
вже закладена в тарифі МКП
«Миколаївводоканал», позивачі просили
зобов'язати відповідачів укласти
договір про прийом платежів від
населення за надані МКП
«Миколаївводоканал» послуги з
комісією 2%, як передбачено аналогічним
договором, укладеним останнім з
ощадбанком.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 05 березня 2014
року позов задоволено.

В апеляційній скарзі МКП
«Миколаївводоканал» ставить питання
про скасування рішення, як незаконного,
необґрунтованого, постановленого при
неповному встановленні обставин, які
мають значення для справи.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення та зобов'язуючи
відповідачів укласти договір про
прийом платежів від населення за
надані МКП «Миколаївводоканал»
послуги з комісією 2%, суд виходив з
того, що позивачі є споживачами послуг
останнього по водопостачанню та
водовідведенню, і при сплаті вартості
цих послуг через ПАТ КБ «ПриватБанк»
несуть додаткові витрати на банківську
комісію, оскільки між відповідачами
відсутній договір на виконання послуг
по прийманню готівкових платежів від
населення.

Проте, на порушення вимог ст.ст. 212, 213
ЦПК України, рішення не містить
переконливих доводів на підтвердження
зроблених висновків.

Згідно з ч.1 ст.1 ЦК України цивільним
законодавством регулюються особисті
немайнові та майнові відносини
(цивільні відносини), засновані на
юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності
їх учасників. Одночасно ч.1 ст.19
Конституції України передбачено, що
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

У ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України
зазначено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, установленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні і суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Звертаючись до суду з вимогами про
зобов'язання відповідачів укласти
договір, позивачі не врахували, що
захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення. Під
способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміються закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не любим, а цілком
конкретним способом захисту свого
права. Частіше за все спосіб захисту
порушеного права прямо визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.

Спонукання відповідачів до укладення
певного договору та ще й на певних
умовах, не передбачено діючим
законодавством як спосіб захисту прав
позивачів, а невірно обраний спосіб
захисту порушеного права є підставою
для відмови в задоволенні пред'явлених
особою вимог.

При викладених обставинах ухвалене у
справі рішення без змін залишатися не
може і підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу міського
комунального підприємства
«Миколаївводоканал» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 05 березня
2014 року скасувати, у задоволенні позову
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: