АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2944/14
Справа № 646/1298/14-ц
інстанції: Сорока О.П.
Доповідач:Коростійова В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

3 червня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Івах А.П., Гуцал
Л.В.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення
Червонозаводського районного суду
міста Харкова від 3 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення суми, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4, в особі
свого представника ОСОБА_5, звернувся
до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування позову посилався
на те, що з 1998 року по червень 2008 року
він проживав однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з громадянкою ОСОБА_9
Цей факт встановлено рішенням
Оболонського районного суду міста
Києва від 2 лютого 2009 року.

У 2000 році він і ОСОБА_9 на спільні
кошти придбали квартиру АДРЕСА_1 та
квартиру АДРЕСА_2. Право власності на
квартиру зареєстровано за ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла,
залишивши заповіт на все своє майно
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_10 Остання
у 2013 році померла.

Вважаючи себе власником частини
вказаних квартир, він здійснював і
здійснює догляд за ними та утримував
їх.

За період з липня 2008 року по
грудень 2013 року він сплатив 65995,42 грн., з
яких: 48977,47 грн. за квартиру АДРЕСА_1;
17017,95 грн. - за квартиру АДРЕСА_2.

Рішеннями Оболонського районного
суду міста Києва від 2 лютого 2009 року і
від 26 листопада 2013 року йому
відмовлено у позові про визнання права
власності на ? частину вказаних
квартир.

Посилаючись на вказані обставини
та ст.1212 ЦК України, просив стягнути з
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на його користь
65995,42 грн. солідарно та витрати по
сплаті судового збору.

Справа розглянута за відсутності
відповідачів.

Рішенням Червонозаводського
районного суду міста Харкова від 3
березня 2014 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просе рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким позов ОСОБА_4
задовольнити. При цьому посилається на:
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального і процесуального права.

Інші особи, які брали участь у
справі, рішення суду першої інстанції
не оскаржили. Відповідачі, в особі
свого представника, подали письмові
заперечення на апеляційну скаргу,
вважали її безпідставною, а рішення
суду - законним і обґрунтованим.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з підстав, передбачених п.п.
2, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням
нового рішення про відмову у позові з
інших підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідачі не набули права власності
на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру
АДРЕСА_2; позивач не довів, що саме він
сплатив комунальні послуги;
правовідносини, що виникли, не
регулюються ст.1212 ЦК України.

Повністю погодитися з таким
висновком не можна.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах. Учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є: власник, споживач, виконавець,
виробник.

ОСОБА_4 надав квитанції про сплату
ним комунальних послуг, які надавались
у квартири АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2.

Позовні вимоги ОСОБА_4 не
ґрунтуються на матеріалах справи і
законі.

Із матеріалів справи вбачається,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла громадянка
ОСОБА_9.

За життя вона залишила заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_10

За повідомленням Шостої
Київської нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини подав ОСОБА_6
Станом на 29 квітня 2014 року свідоцтво
про право власності не видавалось (а.с.8,
84, 97).

Доказів того, що спадщину
прийняли і інші відповідачі, матеріали
справи не містять.

Судом встановлено і підтверджено
відповідними судовими рішеннями, що з
2008 року вказані квартири є спірними,
оскільки ОСОБА_4 намагається у судовому
порядку визнати за собою право
власності на частку вказаних квартир.

У зв'язку з цим судами вживались
заходи забезпечення позову, якими
заборонялось Шостій Київській
нотаріальній конторі видавати
свідоцтво про право на спадщину після
смерті ОСОБА_9

Представник відповідачів надав
суду копію ухвали Оболонського
районного суду міста Києва від 17 лютого
2014 року про відкриття провадження у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання за ним
права власності на 27/100 частин квартири
АДРЕСА_1 і 42/100 частини квартири АДРЕСА_2
(а.с.117-119).

У зв'язку з тим, що спадкові
квартири є спірними, спадкоємці право
власності на них у встановленому
порядку не оформили, у них не
проживають, а отже і не є споживачами
цих послуг.

Позивач не надав суду доказів
того, хто з липня 2008 року по грудень 2013
року мешкав у спірних квартирах і хто
був споживачем комунальних послуг
(електричної енергії, холодного і
гарячого водопостачання,
обслуговування домофону тощо) та чи
виникли у відповідачів зобов'язання з
оплати житлово-комунальних послуг.

Із роз'яснення Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України щодо оплати
послуг з теплопостачання та утримання
будинку до моменту прийняття спадщини
№8/14-1622 від 19 січня 2009 року зобов'язання
з оплати житлово-комунальних послуг
припиняються зі смертю власника
квартири. Зобов'язання з оплати
комунальних послуг з утримання будинку
та прибудинкової території у нового
власника квартири (спадкоємця)
виникають після оформлення ним права
власності на нерухоме майно у
встановленому порядку та укладання
відповідного договору про надання
житлово-комунальних послуг.

У зв'язку з тим, що спадкові
квартири по цей час є спірними,
спадкоємці свідоцтва про право
власності на них не отримали, договори
про надання послуг з відповідними
комунальними службами не укладали
(а.с.4-5, 55-56, 111-119).

За даними адресно-довідкового
бюро Харківської області від 9 квітня
2014 року відповідачі ОСОБА_8 і ОСОБА_6
мешкають за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.99).

Посилання ОСОБА_4 на те, що його
дії по сплаті комунальних послуг були
спрямовані на збереження спадкового
майна, є безпідставними, оскільки
нотаріально посвідченого договору на
управління спадщиною з ним, як це
вимагає ст..1285 ЦК України, укладено не
було.

За таких обставин, підстав для
задоволення позову не має.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.2 ч.1
ст.307, п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.309, ст. 313, ч.2 ст.314,
ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського
районного суду міста Харкова від 3
березня 2014 року скасувати.

ОСОБА_4 у позові відмовити з інших
підстав.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: