Справа № 642/1394/13
Провадження № 2/642/176/14
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків
16 травня 2014 року

Ленінський районний суд м. Харкова у
складі судді Скляренко С.О., при
секретарі Островерховій О.Г.,
розглянувши у судовому засіданні у м.
Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна
служба Харківського міського
управління юстиції, Харківська міська
рада про визнання свідоцтва про право
власності на нерухоме майно незаконним
та його скасування, -

В с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з
зазначеним позовом до ОСОБА_2, в якій
зазначила, що вона з 10.01.1951 р. та по
теперішній час проживає у АДРЕСА_1, що
належить їй у зв'язку та на
підставі: рішення 6-ої ділянки
Ленінського районного суду м. Харкова
від 27.05.1955 р., справа № 2-465, договору
купівлі-продажу від 27.09.1958 р. № 2-11820,
посвідченого у Другій Харківській
нотаріальній конторі; рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від 29.11.1985р., справа № 2-1593. Будь-якого
іншого житла (квартири, житлового
будинку, кімнати і т.п.) вона не має.
25.12.2004 року ОСОБА_1 уклала договір
дарування будинку АДРЕСА_1 із ОСОБА_2,
яка фактично ввела в оману щодо суті та
цивільно-правових наслідків такого
договору. Рішенням Ленінського
районного суду м. Харкова від 22.05.2013 р. у
справі №2/642/18/13 за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
дарування нерухомого майна, вимоги
ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі,
визнано недійсним договір дарування
будинку АДРЕСА_1, укладений 25.12.2004 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованим під № 18814; скасовано
державну реєстрацію договір дарування
будинку АДРЕСА_1, укладений 25.12.2004 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованим під №18814. Ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 11.07.2013 р. у справі №2/642/18/13 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору дарування
нерухомого майна, рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 22.05.2013р. у
справі №2/642/18/13 за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
дарування нерухомого майна, яким
вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному
обсязі, залишено без змін, апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилено. Ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6.09.2013 р., у зв'язку з
необґрунтованістю касаційної скарги
ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 22.05.2013 р.
та ухвали апеляційного суду
Харківської області від 11.07.2013 р., на
підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
ОСОБА_2 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за вказаною
касаційною скаргою. В силу ч. 1 ст. 216 ЦК
України, недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю, тому
позивачка вважає, що договір дарування
будинку АДРЕСА_1, укладений 25.12.2004 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованим під № 18814 вважається
недійсним з моменту його вчинення,
тобто з 25.12.2004 р., та не тягне за собою
будь-яких правових наслідків, в тому
числі, й у вигляді виникнення права
власності ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1.
02.08.2013 року ОСОБА_2 отримала Свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
індексний номер 7499306, а саме: на
земельну ділянку, розташовану по
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:05:050:0004, з цільовим призначенням
«землі житлової громадської забудови,
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), площею 0,0727 га.
Крім того, позивачка дізналася, що
ОСОБА_2, достовірно знаючи, що в
провадженні Ленінського районного
суду м. Харкова, апеляційного суду
Харківської області суду, перебуває
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору дарування
відповідачці нерухомого майна -
житлового будинку по АДРЕСА_1,
усвідомлюючи, що право власності на
земельну ділянку є похідним від права
власності на житловий будинок,
розпочала та закінчила процес набуття
права власності на земельну ділянку,
розташовану під домоволодінням по
АДРЕСА_1, про що свідчить Рішення 25
сесії Харківської міської ради 6
:кликання від 03.07.2013 № 1206/13 «Про
передачу у власність та надання в
оренду громадянам земельних ділянок»
та його Додаток 1 до рішення 25 сесії
Харківської міської ради 6 скликання
«Про передачу у власність та надання в
оренду громадянам земельних ділянок»
від 03.07.2013 р. № 1206/13 «Перелік громадян,
яким передаються у приватну класність
земельні ділянки», з пункту 4, якого
вбачається, що, ОСОБА_2 було передано у
власність земельну ділянку, що
належить територіальній громаді м.
Харкова (кадастровий номер
:05:050:0004), за рахунок земель
житлової та громадської забудови
площею 0,0727 га для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
за адресою - АДРЕСА_1 Таким чином,
ОСОБА_2, достовірно знаючи про те, що, в
провадженні Ленінського районного
суду м. Харкова, апеляційного суду
Харківської області суду, перебуває
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору дарування
відповідачці нерухомого майна -
житлового будинку по АДРЕСА_1,
усвідомлюючи, що право власності на
земельну ділянку є похідним від права
власності на житловий будинок, маючи
намір отримати у приватну власність
земельну ділянку без достатніх
правових підстав, розпочала та
закінчила процес набуття права
власності на земельну ділянку, також
усвідомлюючи, що з часу залишення
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 11.07.2013 р. у справі № 2/642/18/13
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування
рухомого майна, без змін рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від ) 22.05.2013р. у справі № 2/642/18/13 за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору дарування
нерухомого майна, яким вимоги ОСОБА_1
задоволено в повному обсязі та визнано
недійсним договір дарування будинку
АДРЕСА_1, укладений 25.12.2004 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського територіального округу
ОСОБА_3 та зареєстрованим під № 18814;
скасовано державну реєстрацію
договору дарування будинку АДРЕСА_1,
укладений 25.12.2004 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрованим під № 18814, ОСОБА_2 не
являлась власником житлового будинку
АДРЕСА_1 та, відповідно, не мала права на
земельну ділянку для обслуговування
цього житлового будинку, ОСОБА_2 в
порушення вимог чинного законодавства
України, зареєструвала право власності
на вказану земельну ділянку та
отримала свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, індексний номер 7499306,
від 02.08.2013 р. Позивач вважає, що пункт 4
зазначеного Додатку №1 мають бути
визнані незаконними в судовому порядку
і скасовані. При цьому, оскільки
відповідно до ч. 1 статті 236 ЦК України,
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення, ОСОБА_2 не набула
права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 після укладення 25.12.2004 р.
договору дарування будинку АДРЕСА_1 з
ОСОБА_1, та відповідно, з часу визнання
недійсним вказаного правочину судом -
11.07.2013 р. - не мала передбачених законом
підстав для користування земельною
ділянкою, розташованою за адресою:
АДРЕСА_1 та не мала правових підстав для
здійснення приватизації вказаної
земельної ділянки й отримання
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, індексний номер 7499306,
від 02.08.2013р. У зв'язку з цим позивачка,
уточнивши позовні вимоги в подальшому,
просить визнати незаконним та
скасувати пункт 4 Додатку №1 «Перелік
громадян, яким передаються у приватну
власність земельні ділянки» до рішення
25 сесії Харківської міської ради 6
скликання «Про передачу у власність та
надання в оренду громадянам земельних
ділянок» від 03.07.2013 р. №1206/13, відповідно
до якого ОСОБА_2 передано у власність
земельну ділянку, що належить
територіальній громаді м. Харкова
(кадастровий номер :05:050:0004), за
рахунок земель житлової та громадської
забудови площею 0,0727 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою -
АДРЕСА_1; визнати незаконним та
скасувати Свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, індексний
номер 7499306, а саме, на земельну ділянку,
розташовану по АДРЕСА_1, кадастровий
номер :05:050:0004, з цільовим
призначенням «землі житлової
громадської забудови, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), площею 0,0727 га,
видане Реєстраційною службою
Харківського міського управління
юстиції Харківської області 02.08.2013 року
на ім'я ОСОБА_2; стягнути судовий збір.

В судове засідання представник
позивача з'явився, уточнені позовні
вимоги підтримав у повному обсязі, дав
пояснення, аналогічні викладеним в
позові.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про дату та час слухання
справи повідомлялася належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, вважаючи свідоцтво про
право власності від 02.08.2013 року,
індексний номер 7499306, таким, що видано у
відповідності до норм
спеціалізованого законодавства у
зв'язку із виконанням державним
реєстратором речових прав на нерухоме
майно покладених на нього функцій,
посилаючись на підстави, наведені у
наданих письмових запереченнях.

Представник третьої особи Харківської
міської ради в судове засідання не
з'явився, надавши до суду письмові
пояснення, в яких просив суд розглядати
справу без їх участі.

Суд, вислухавши думку представника
позивача та представника третьої особи
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції,
перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку щодо наявності
підстав для задоволення позову з
наступних підстав.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.12.2004 року ОСОБА_1 уклала договір
дарування будинку АДРЕСА_1 із ОСОБА_2

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 22.05.2013 р. у справі № 2/642/18/13
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування
нерухомого майна, вимоги ОСОБА_1
задоволено в повному обсязі, визнано
недійсним договір дарування будинку
АДРЕСА_1, укладений 25.12.2004 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованим під №18814; скасовано
державну реєстрацію договір дарування
будинку АДРЕСА_1, укладений 25.12.2004 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованим під №18814.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 11.07.2013 р. у справі №2/642/18/13 за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору дарування
нерухомого майна, рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 22.05.2013р. у
справі №2/642/18/13 за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
дарування нерухомого майна, яким
вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному
обсязі, залишено без змін, апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06.09.2013р., у
зв'язку з необґрунтованістю касаційної
скарги ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 22.05.2013 р.
та ухвали апеляційного суду
Харківської області від 11.07.2013 р., на
підставі п.5 ч.4 ст. 328 ЦПК України, ОСОБА_2
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за вказаною касаційною
скаргою.

Відповідно до матеріалів справи, 02.08.2013
року ОСОБА_2 отримала Свідоцтво про
право власності на нерухоме майно,
індексний номер 7499306, видане
Реєстраційною службою Харківського
міського управління юстиції
Харківської області а саме: на земельну
ділянку, розташовану по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :05:050:0004, з
цільовим призначенням «землі житлової
громадської забудови, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), площею 0,0727 га.

Згідно технічного паспорту від 29.08.2013
року на житловий будинок АДРЕСА_1
власником зазначеного будинку є ОСОБА_1

21 січня 2014 року заочним рішенням
Ленінського районного суду м. Харкова
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа: Реєстраційна
служба Харківського міського
управління юстиції про визнання права
власності, позовні вимоги було
задоволено, за ОСОБА_1, яка мешкає та
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, було
визнано право на житловий будинок
АДРЕСА_1.

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно 24.04.2014
року було зареєстроване право
власності на ОСОБА_1 на житловий
будинок по АДРЕСА_1 з прибудовами та
належними до нього будівлями та
спорудами.

В силу ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч. 1 статті 236 ЦК України,
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

З заперечень Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції від 24.01.2014 року, що містяться в
матеріалах справи, вбачається, що
земельна ділянка по АДРЕСА_1
зареєстрована за Харківською міською
радою 24.04.2013 року на підставі Закону
України Верховної Ради України від
06.09.2012р № 5245-VI. В подальшому земельна
ділянка за вищевказаною адресою
передана у приватну власність ОСОБА_2
на підставі рішення 25 сесії 6 скликання
Харківської міської ради «Про передачу
у власність та надання в оренду
громадянам земельної ділянки» від
03.07.2013 №1206/13.

З урахуванням вимог ст. ст. 216, 236 ЦК
України, договір дарування будинку
АДРЕСА_1, укладений 25.12.2004 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованим під № 18814 вважається
недійсним з моменту його вчинення,
тобто з 25.12.2004 р., та не тягне за собою
будь-яких правових наслідків, в тому
числі, й у вигляді виникнення права
власності ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1.

На підставі ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 393 ЦК України, правовий
акт органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування, який
не відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Власник майна, права якого порушені
внаслідок видання правового акта
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, має право
вимагати відновлення того становища,
яке існувало до видання цього акта. У
разі неможливості відновлення
попереднього становища власник має
право на відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 27
27 постанови Пленуму ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
1.03.2013 р. № 3, свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
відповідно до закону, належить до
документів, на підставі яких згідно зі
статтею 19 Закону України від 1 липня 2004
року № 1952-IV "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" провадиться реєстрація права
власності, яке вони посвідчують. У
зв'язку із цим суд відповідно до
частини першої статті 21, статті 393 ЦК
визнає незаконним і скасовує такий акт,
виданий владним органом, повністю або
частково, якщо він суперечить актам
цивільного законодавства та порушує
цивільні права або інтереси. Такі спори
за участю фізичних осіб розглядаються
в порядку цивільного судочинства.

В силу ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

На підставі п. «а» ч. 3 ст. 116 ЗК України,
безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі, зокрема, приватизації земельних
ділянок, які перебувають у
користуванні громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ЗК України,
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У разі якщо земельна
ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Зі змісту вказаних норм чинного
законодавства України, вбачається, що
обов'язковою умовою набуття права
власності громадянином на земельну
ділянку шляхом приватизації є
наявність права користування такою
земельною ділянкою з передбачених
законом підстав або набуття права
власності на житловий будинок,
розміщений на відповідній земельній
ділянці.

При цьому, оскільки відповідно до ч. 1
статті 236 ЦК України, нікчемний
правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення, ОСОБА_2 не набула права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
після укладення 25.12.2004 р. договору
дарування будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_1, та
відповідно, з часу визнання недійсним
вказаного правочину судом 11.07.2013 року -
не мала передбачених законом підстав
для користування земельною ділянкою,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1 та не
мала правових підстав для здійснення
приватизації вказаної земельної
ділянки й отримання Свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
індексний номер 7499306, від 02.08.2013 р.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України
встановлено, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право власності є
непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України,
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: відновлення
становища, яке існувало до порушення;
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 було отримано
свідоцтво про право власності на
земельну ділянку, на якій розташований
житловий будинок, що належить ОСОБА_1,
вказане Свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, індексний номер 7499306,
від 02.08.2013 р., видано із порушенням актів
цивільного законодавства та істотно
порушує права ОСОБА_1, у зв'язку з чим
підлягає визнанню незаконним та
скасуванню в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що позов є обгрунтованим та
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд
стягує з відповідача на користь
позивача судові витрати по сплаті
судового збору у сумі 229,41 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст.ст. 116, 118, 120 ЗК України, ст. ст. 21, 216, 236,
328, 377, 393 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Реєстраційна служба Харківського
міського управління юстиції, треті
особи: Реєстраційна служба
Харківського міського управління
юстиції, Харківська міська рада про
визнання свідоцтва про право власності
на нерухоме майно незаконним та його
скасування - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункт 4
Додатку №1 «Перелік громадян, яким
передаються у приватну власність
земельні ділянки» до рішення 25 сесії
Харківської міської ради 6 скликання
«Про передачу у власність та надання в
оренду громадянам земельних ділянок»
від 03.07.2013 р. №1206/13, відповідно до якого
ОСОБА_2 передано у власність земельну
ділянку, що належить територіальній
громаді м. Харкова (кадастровий номер
:05:050:0004), за рахунок земель
житлової та громадської забудови
площею 0,0727 га для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
за адресою - АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати
Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, індексний номер 7499306, а
саме, на земельну ділянку, розташовану
по АДРЕСА_1, кадастровий номер
:05:050:0004, з цільовим призначенням
«землі житлової громадської забудови,
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), площею 0,0727 га,
видане Реєстраційною службою
Харківського міського управління
юстиції Харківської області 02.08.2013 року
на ім'я ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму сплаченого судового збору у
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
41 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

С У Д Д Я
С.О. Скляренко