АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Саліхова В.В.

при секретарі - Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-західна
залізниця» на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 19 лютого 2014 р. у справі за
позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-західна залізниця» до
комісії по трудових спорах Вагонної
дільниці станції Київ-Пасажирський
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця», ОСОБА_1 про скасування
рішення комісії по трудових спорах,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ДТГО
«Південно-Західна залізниця»
звернулося з позовом до комісії по
трудових спорах Вагонної дільниці
станції Київ-Пасажирський ДТГО
«Південно-Західна залізниця», ОСОБА_1
про скасування рішення від 01.11.2013 р.,
прийнятого за заявою ОСОБА_1 від 18.10.2013
р. про не нарахування в повному розмірі
премії за липень місяць 2013 р.,
передбаченої колективним договором.

Позивач свої доводи
обґрунтовував тим, що рішенням комісії
по трудових спорах від 01.11.2013 р.
неправомірно задоволено заяву ОСОБА_1
про незаконне нарахування премії за
липень 2013 р. у розмірі 5 процентів,
замість 15 процентів, передбачених
колективним договором, посилаюсь на те,
відповідач не повноважний приймати
рішення у спорах, які відповідно до п.5
ч.1 ст.232 КЗпП України підлягають
розгляду безпосередньо в судах, а також
на те, що ОСОБА_1 не є стороною
колективного договору, та що пунктом 3.4
колективного договору не передбачено
безумовну виплату премії, а лише її
виплату за наявності коштів.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 19.02.2014 р. в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ДТГО
«Південно-Західна залізниця» просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та неправильне застосування
норм матеріального права.

Зазначав, що суд першої інстанції не
звернув увагу на його доводи про те, що
розгляд заяв працівників у разі
порушення законодавства про оплату
праці є виключною компетенцією суду, а
не комісії по трудових справах, а тому
відповідач не мав законних підстав для
розгляду заяви ОСОБА_1

Справа № 761/30494/13 № апеляційного
провадження:22-ц-796/5197/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Волокітіна
Н.Б.Доповідач у суді апеляційної
інстанції:Усик Г.І. Вважав, що суд
не надав належної оцінки п.3.4
колективного договору та Положенню про
преміювання (додаток №2), якими
передбачено, що виплата премії
здійснюється за наявності коштів та
відповідно до вказівок залізниці щодо
виконання основних показників
преміювання. Вказував на те, що виплата
премії є правом, а не обов'язком
власника або уповноваженого ним органу
і її розмір може змінюватися залежно
від обсягів фінансування.

Також посилався на те, що суд не
урахував, що відповідно до п.10.1
колективного договору контроль за його
виконанням здійснюється сторонами, що
підписали договір, а тому саме
профспілка, як сторона колективного
договору, має право надсилати власнику
або уповноваженому ним органу подання
про усунення цих порушень, яке
розглядається у тижневий строк.
Відповідач ОСОБА_1 не є суб'єктом
контролю виконання колективного
договору, а тому на думку апелянта, він
не мав права на звернення до КТС з
заявою про визнання неправомірними дій
посадових осіб, щодо неналежного
виконання умов колективного договору.

В судовому засіданні представник
ДТГО «Південно-Західна залізниця»
просив задовольнити апеляційну скаргу
з наведених у ній підстав.

Представник Комісії по трудових
спорах Вагонної дільниці станції
Київ-Пасажирський ДТГО
«Південно-Західна залізниця» та ОСОБА_1
в судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи були
повідомлені за останньою відомою суду
адресою.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

З матеріалів убачається, що ОСОБА_1
працює провідником пасажирських
вагонів Вагонної дільниці станції
Київ-пасажирський ДТГО
«Південно-Західна залізниця».

Відповідно додатку №2 «Положення про
преміювання робітників відокремленого
підрозділу Вагонної дільниця станції
Київ-пасажирський» (надалі Положення
про преміювання) до колективного
договору між адміністрацією та
трудовим колективом Вагонної дільниці
станції Київ-пасажирський на 2012-2015
роки, провіднику пасажирських вагонів
встановлено щомісячну премію у розмірі
15% до посадового окладу.

Наказом начальника дільниці № 621 від
29.08.2013 р. Відокремленого підрозділу
вагонної дільниці станції
Київ-пасажирський ДТГО
«Південно-Західна залізниця»,
провідникам пасажирських вагонів та
провідникам по супроводженню вагонів у
заводський ремонт та провідникам
вагонів-салонів, визначено виплатити
премію за липень місяць 2013 р. у розмірі
5%.

Не погоджуючись з зазначеним наказом,
ОСОБА_1 у жовтні 2013 р. звернувся до
комісії по трудових спорах Вагонної
дільниці станції Київ-пасажирський
ДТГО «Південно-Західна залізниця», яка
рішенням від 01.11.2013 р. задовольнила його
заяву про незаконне нарахування
преміальної оплати за липень 2013 р. у
розмірі 5%, замість 15%, передбачених
колективним договором; скасувала п.3
наказу начальника Відокремленого
підрозділу «Вагонна дільниця станції
Київ-пасажирський» ДТГО
«Південно-Західна залізниця» від 29.08.2013
р. №620, що стосується нарахування 5%
преміальної оплати провіднику пас.
вагонів за липень 2013 р.; дала вказівку
бухгалтерії ВЧ-1 ст. Київ-пас. додатково
нарахувати та виплатити 10% преміальної
оплати провіднику вагонів ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ДТГО «Південно-Західна
залізниця», суд першої інстанції
виходив з того, що вони є
необґрунтованими оскільки відповідач
приймаючи рішення про скасування
наказу в частині незаконного
нарахування ОСОБА_1 преміальної плати
за липень 2013 року діяв в межах
повноважень та у спосіб визначений
законами України.

Відповідно до ст.224 КЗпП України
комісія по трудових спорах є
обов'язковим первинним органом по
розгляду трудових спорів, що виникають
на підприємствах, установах,
організаціях, за винятком спорів,
зазначених у ст.ст.222, 232 КЗпП України

Трудовий спір підлягає розглядові в
комісії по трудових спорах, якщо
працівник самостійно або з участю
профспілкової організації, що
представляє його інтереси, не
врегулював розбіжності при
безпосередніх переговорах з власником
або уповноваженим ним органом .

Таким чином частина друга зазначеної
норми закону допускає розгляд
трудового спору в комісії по трудових
спорах за умови, що працівник
самостійно або з участю профспілкової
організації не врегулював розбіжності
при безпосередніх переговорах з
власником або уповноваженим ним
органом.

За змістом п.5 ч.1 ст.232 КЗпП України
безпосередньо в районних судах
розглядаються трудові спори за заявами
працівників у питаннях застосування
законодавства про працю, яке
відповідно до чинного законодавства
попередньо було вирішено власником або
уповноваженим ним органом і виборним
органом первинної профспілкової
організації в межах наданих їм прав.

Як убачається з роз'яснень,
викладених п.25 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.12.1999 р. №
13 «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці» за
вирішенням спору про оплату праці
працівники, як ті, що працюють за
трудовим договором, так і члени
кооперативів та їх об'єднань,
колективних сільськогосподарських
підприємств, селянських (фермерських)
господарств, можуть звернутись до
обраної на підприємстві (в установі,
організації) комісії по трудових
спорах або до суду в строки,
передбачені статтями 225, 228, 233 КЗпП.

Відповідно до ст.2 Закону України
«Про оплату праці», структура
заробітної плати складається з
основної заробітної плати, додаткової
заробітної плати, а також інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат. До них належать виплати у формі
винагород, за підсумками роботи за рік,
премії за спеціальними системами і
положеннями, компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Пунктом 7 вказаної постанови Пленуму
Верховного Суду України передбачено,
що відповідно до ст.97 КЗпП форми і
системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні ставки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
й розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами,
установами, організаціями самостійно в
колективному договорі, а у випадку,
коли його не укладено, - власником або
уповноваженим ним органом за
погодженням із профспілковим органом,
що представляє інтереси більшості
працівників, або, за його відсутності, -
з іншим органом, уповноваженим на
представництво трудовим колективом, з
урахуванням загальних положень
законодавства про оплату праці, суд у
разі вирішення спорів з цих питань має
з'ясовувати, чи були і як саме вони
врегульовані у зазначеному порядку та
чи було при цьому додержано норм і
гарантій, передбачених законодавством,
генеральною й галузевою (регіональною)
угодами. При їх недодержанні
застосовуються відповідно норми і
гарантії, передбачені законодавством,
генеральною, галузевою (регіональною)
угодами.

За змістом ст.2 Закону України «Про
оплату праці» та вищенаведених
роз'яснень, викладених у постанові
Пленуму Верховного Суду України,
премія відноситься до інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, порядок їх виплати повинен бути
врегульований колективним договором.

Відповідно до «Положення про
преміювання робітників відокремленого
підрозділу Вагонної дільниці ст.
Київ-пасажирський» (надалі Положення
про преміювання), виплату премії всім
працівникам проводити відповідно
вказівок залізниці щодо виконання
основних показників преміювання по
залізниці на місяць пізніше
відпрацьованого періоду.

Наказом про преміювання
працівників поїзного штату резерву
провідників за липень місяць №621 від
29.08.2013 р., за результатами господарської
діяльності залізниці визначено
преміювання провідників пасажирських
вагонів у розмірі 5%, тобто з
дотриманням Положення про
преміювання.

Зважаючи на викладене, рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням у справі
нового рішення про задоволення
позовних вимог ДТГО «Південно-Західна
залізниця» про скасування рішення
комісії по трудових спорах Вагонної
дільниці станції Київ-Пасажирський
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця» від 01.11.2013 р. за заявою
ОСОБА_1 про незаконне нарахування
преміальної оплати за липень місяць 2013
року.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-західна залізниця»
задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Скасувати рішення комісії по
трудових спорах Вагонної дільниці
станції Київ-Пасажирський Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» від 01.11.2013
р. за заявою ОСОБА_1 про незаконне
нарахування преміальної оплати за
липень місяць 2013 року.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:
Судді: