АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/812/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1048/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів
П'єнти І.В., Талалай О.І.,

при
секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці
позивача Москалюк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14 березня 2014 року,

встановила:

В лютому 2014 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення з
відповідачки на свою користь
заборгованості за Генеральною угодою
про реструктуризацію заборгованості
та приєднання до умов і правил надання
продукту кредитних карт від 8 лютого 2013
року (далі - кредитний договір) станом
на 9 лютого 2014 року в розмірі 24653 грн. 32
коп., з яких: 15887 грн. 64 коп. -
неповернутий кредит, 1834 грн. 68 коп. -
проценти, 5280 грн. 84 коп. - штраф за
настання строку повернення всієї
заборгованості за кредитним договором,
500 грн. - штраф (фіксована частина), 1150
грн. 16 коп. - штраф (процентна складова)
за порушення строків платежів за
кредитним договором.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначило, що
за умовами кредитного договору
позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі
17538 грн. 86 коп. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
під 18 % річних. Відповідачка не виконала
зобов'язання з повернення кредитних
коштів і сплати процентів, внаслідок
чого банк нарахував штраф і вправі
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором.

Рішенням Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14 березня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 24653 грн. 32
коп. заборгованості за кредитним
договором і 246 грн. 53 коп. судового
збору.

Суд керувався тим, що ОСОБА_2 не
виконала грошового зобов'язання за
кредитним договором, тому з неї на
користь банку слід стягнути вказану
заборгованість.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким зменшити
розмір стягнутої з неї неустойки,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального права.

Заперечуючи проти апеляційної
скарги, представниця ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» Москалюк С.А. зазначила,
що рішення суду є законним та
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Відповідачка ОСОБА_2, яка в
установленому законом порядку
оповіщена про час і місце судового
засідання, до суду не з'явилася. Від
ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшла
заява про розгляд справи за її
відсутності.

Заслухавши учасницю процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Суд першої інстанції не в повній
мірі з'ясував обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги та
заперечення сторін, не застосував
закон (ст.ст. 526, 550 ЦК України), який
підлягав застосуванню.

У зв'язку з неповним з'ясуванням
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушенням судом норм
матеріального права оскаржуване
рішення суду про стягнення штрафу
(процентна складова) за порушення
строків платежів за кредитним
договором підлягає зміні.

Згідно з ч. 5 ст. 88 ЦПК України має
бути змінений розподіл судових витрат.

Встановлено, що 8 лютого 2013 року
сторони уклали кредитний договір, за
умовами якого банк у порядку
реструктуризації заборгованості
останньої за кредитним договором №
SAMDN5514 від 23 травня 2007 року надав
відповідачці кредит у розмірі 17538 грн. 87
коп. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
на строк до 29 лютого 2016 року під 1,5 %
місячних на суму залишку
заборгованості по кредиту.

Відповідачка мала погасити
кредит шляхом сплати ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» у період з 1 до 25 числа
кожного місяця грошових коштів
(місячного платежу) в сумі 636 грн. 31 коп.,
які включають заборгованість по
кредиту, проценти й інші витрати,
передбачені умовами кредитного
договору.

Сторони домовилися, що у разі
порушення ОСОБА_2 строків погашення
заборгованості за кредитним договором
32-й день з моменту виникнення порушення
є строком повернення кредиту, в тому
числі по зобов'язанням, строк яких не
настав, а заборгованість, що
утворилася, є простроченою
заборгованістю. У цьому випадку ОСОБА_2
зобов'язалася сплатити банку штраф у
розмірі 5280 грн. 84 коп.

При порушенні відповідачкою
строків платежів за кредитним
договором більш як на 30 днів, остання
мала сплатити банку штраф у розмірі 500
грн. + 5 % від суми заборгованості по
кредитному ліміту, нарахованих
процентів і комісії.

З травня 2013 року ОСОБА_2 не виконує
належним чином зобов'язання за
кредитним договором.

Станом на 9 лютого 2014 року
заборгованість ОСОБА_2 за кредитним
договором становить 17722 грн. 32 коп., з
яких 15887 грн. 64 коп. - неповернутий
кредит, 1834 грн. 68 коп. - проценти. Крім
того, банк нарахував 5280 грн. 84 коп.
штрафу за настання строку повернення
всієї заборгованості за кредитним
договором, 500 грн. штрафу (фіксована
частина) та 1150 грн. 16 коп. штрафу
(процентна складова) за порушення
строків платежів за кредитним
договором.

Зазначені обставини визнані
сторонами та підтверджуються наявними
у справі письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 546 ЦК України
встановлено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Оцінивши в сукупності надані
докази, суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що ОСОБА_2 не
виконала грошового зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вправі стягнути з
неї неповернутий кредит, проценти та
штраф.

Разом із тим, визначаючи розмір
штрафу (процентна складова) за
порушення строків платежів за
кредитним договором суд припустився
помилки.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як передбачено ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627
ЦК України договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договором приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК
України).

У відповідності до ч. 2 ст. 550 ЦК
України проценти на неустойку не
нараховуються.

Сторони визначили, що Генеральна
угода про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до умов і
правил надання продукту кредитних карт
від 8 лютого 2013 року (а.с. 11-12) і Умови та
правила надання банківських послуг
(а.с. 13-59) становлять укладений ними
кредитний договір.

Підписавши вказану Генеральну
угоду, ОСОБА_2 приєдналася до
запропонованих банком умов
кредитування, які встановлені
позивачем у стандартних формах - Умовах
та правилах надання банківських
послуг.

Пунктом 1.1.5.20 Умов та правил
надання банківських послуг
передбачено, що штраф (процентна
складова) за порушення строків
платежів за кредитним договором
розраховується від суми
заборгованості по кредитному ліміту,
нарахованих процентів і комісії.

Всупереч умов кредитного
договору та положень ч. 2 ст. 550 ЦК
України позивач нарахував процентну
складову штрафу на іншу неустойку.

Суд першої інстанції не врахував
даної обставини та помилково погодився
з нарахованим банком розміром
неустойки.

Сума невиконаного ОСОБА_2
зобов'язання зі сплати кредиту та
процентів становить 17722 грн. 32 коп.
(15887,64+1834,68), тому процентна складова
штрафу за порушення строків платежів
за кредитним договором має становити 886
грн. 12 коп. (17722,32х5:100).

В решті рішення суду ґрунтується
на повно і всебічно досліджених
обставинах справи та ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Посилання ОСОБА_2 на те, що суд
повинен був зменшити розмір стягуваної
з неї неустойки, не заслуговують на
увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Пленум Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у пункті 27
постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснив, що положення частини третьої
статті 551 ЦК України про зменшення
розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК, які мають іншу правову
природу. Істотними обставинами в
розумінні частини третьої статті 551 ЦК
можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Розмір неустойки, що підлягає
стягненню з ОСОБА_2 на користь банку,
склав 6666 грн. 96 коп. (5280,84+500+886,12). Він є
значно нижчим від розміру
заборгованості за кредитом і
процентами (17722 грн. 32 коп.), а ОСОБА_2 не
зверталась до суду першої інстанції з
заявою про зменшення розміру
неустойки.

Отже, у суду були відсутні
підстави для зменшення розміру
неустойки відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК
України.

З огляду на викладене,
апеляційний суд дійшов висновку, що
позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає
частковому задоволенню. З ОСОБА_2 на
користь банку слід стягнути
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 24389 грн. 28 коп., з яких: 15887 грн.
64 коп. - неповернутий кредит, 1834 грн. 68
коп. - проценти, 5280 грн. 84 коп. штраф за
настання строку повернення всієї
заборгованості за кредитним договором,
500 грн. - штраф (фіксована частина) і 886
грн. 12 коп. - штраф (процентна складова)
за порушення строків платежів за
кредитним договором.

Згідно з ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, оскільки в даному
випадку мало місце неправильне
застосування норм матеріального права.

Вирішуючи питання про розподіл
судових витрат, суд враховує
пропорційність задоволених вимог.
Позов заявлено з ціною 24653 грн. 32 коп. і
задоволено на суму 24389 грн. 28 коп., тобто
на 98,93 % (24389,28х100:24653,32).

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути
судовий збір у розмірі 243 грн. 89 коп.
(246,53х98,93:100).

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 314, 316,
319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14 березня 2014 року про
стягнення штрафу за порушення строків
платежів за кредитним договором
(процентної складової) та судових
витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» 15887
грн. 64 коп. неповернутого кредиту, 1834
грн. 68 коп. процентів, 5280 грн. 84 коп.
штрафу за настання строку повернення
всієї заборгованості за кредитним
договором, 500 грн. штрафу (фіксована
частина) і 886 грн. 12 коп. штрафу
(процентна складова) за порушення
строків платежів за кредитним
договором, а всього - 24389 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» 243 грн.
89 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Мазур
Н.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І.
Категорія 27