Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

"31" березня 2014 р.
Справа № 126/757/14-ц

Провадження № 2/126/337/14

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Губко В.І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2011 року сторони уклали договір
позики на суму 1130 грн., за умовами якого
позивач ОСОБА_1 передав грошові кошти в
сумі 1130 грн., а ОСОБА_2 в свою чергу
прийняла дані кошти та зобов'язалася
повернути їх в повному розмірі не
пізніше 05.05.2011 року.

На підтвердження укладення даного
договору відповідачка ОСОБА_2
власноручно написала розписку про
одержання коштів, які були їй передані
одразу ж після написання розписки.

На даний час ОСОБА_2 покладені на неї
договором зобов'язання повернути до
визначеної дати кошти не виконала, що
привело до висновку про її небажання
повертати борг.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в
якому просить постановити рішення
суду, яким стягнути з відповідачки на
його користь 1130 грн. (одна тисяча сто
тридцять) гривень позики, 272 (двісті
сімдесят дві) гривні 54 копійки
відсотків, нарахованих за період
користування позиковими коштами, 99
(дев'яносто дев'ять) грн. 75 коп. 3%
річних від простроченої суми та
стягнути з відповідачки 243 грн 60 коп.
судового збору.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явився, надав заяву, в якій позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задоволити з наведених в
позовній заяві підстав.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове
засідання не з'явилася, надала до суду
заяву, в якій позовні вимоги визнала
повністю та не заперечувала проти їх
задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що 05.03.2011 року сторони уклали
договір позики на суму 1130 грн., за
умовами якого позивач ОСОБА_1 передав
грошові кошти в сумі 1130 грн., а ОСОБА_2 в
свою чергу прийняла дані кошти та
зобов'язалася повернути їх в повному
розмірі не пізніше 05.05.2011 року, що
підтверджується копією розписки від
05.03.2011 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

ч. 2 ст. 1047 цього ж кодексу визначено,
що на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Про дотримання істотних умов
договору свідчить розписка, дана
відповідачем, в якій зазначено, суму
позики та термін погашення боргу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
договором не встановлено інший розмір
процентів як відповідальність за
порушення грошового зобов'язання.
Відповідачка не виконала обов'язку за
договором позики від 05.03.2011р., тому три
проценти річних від простроченої суми,
що підлягають сплаті на користь
позивача вираховуються відповідно до
ст. 625 ЦК України з наступного дня після
терміну, до якого ОСОБА_2 повинна була
виконати зобов'язання, та складають 99
грн. 75 коп.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. За
весь час користування позикою ОСОБА_2
повинна сплатити відсотки, сумма яких
становить 272 грн 54 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. ч. 3 цієї ж
статті визначає, що позика вважається
повернутою в момент передання
позикодавцеві речей, визначених
родовими ознаками, або зарахування
грошової суми, що позичалася, на його
банківський рахунок.

Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову, тому

враховуючи вищенаведене, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, та такими, що
підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК
України, ст.10,60,174,209,215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1130 грн. (одна тисяча сто тридцять) грн.
позики, 272 (двісті сімдесят дві) грн. 54
коп. відсотків, нарахованих за період
користування позиковими коштами, 99
(дев'яносто дев'ять) грн. 75 коп. - 3%
річних від простроченої суми.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Бершадський районний суд
Вінницької області протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Суддя: