Справа №560/2068/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року Дубровицький районний
суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дубровиця за допомогою
відеоконференцзв'язку з Бородянським
районним судом Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, Бережницької сільської ради,
треті особи: ОСОБА_5, Зарічненська
державна нотаріальна контора про
визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її
батько ОСОБА_6, який проживав за
адресою: АДРЕСА_1. На момент смерті,
разом з батьком проживала її матір
ОСОБА_7. Після похорон батька позивач
звернулась до державного нотаріуса
Зарічненської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини і від нього дізналась, що в 2011
році її батько заповів все нерухоме
майно своєму синові ОСОБА_4. Заповіт на
його ім'я, посвідчений Бережницькою
сільською радою і вона вважає його
недійсним, оскільки на час складання
заповіту її батькові було більше 80-ти
років. Починаючи з 2007 року у нього
почалися проблеми із зором, а саме
афакія правого ока та артефакія лівого
ока, у зв'язку з чим було проведено дві
операції, які не мали позитивного
результату і батько не зміг бачити.
Крім того, зазначає, що батько взагалі
не мав наміру залишати заповіт,
оскільки про це нікого не повідомляв.
Вважає, що волевиявлення заповідача не
було вільним, заповіт не відповідає
вимогам законодавства України, а тому
просить визнати його недійсним.

В судовому засіданні позивачем було
уточнено позовні вимоги та додатково
надано суду пояснення, що заповіт слід
визнати недійсним внаслідок суттєвого
порушення вимог закону щодо його
посвідчення, форми. Зокрема, не
зазначено час та місце його складання,
а також відсутній запис щодо
прочитання заповіту вголос секретарем
сільської ради, а це є необхідною
умовою дійсності заповіту. У
заповідача був поганий зір і він не міг
сам прочитати заповіт, проте в заповіті
про це не зазначено.

Відповідач та його представник позов
не визнали, заперечували проти
визнання заповіту недійсним.

Від представника співвідповідача
Бережницької сільської ради до суду
надійшла заява, у якій вона просить
розглянути справу без її участі,
позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Третя особа на стороні позивача позов
підтримала.

Від представника третьої особи
Зарічненської державної нотаріальної
контори до суду надійшла заява про
розгляд справи без участі
представника.

Відповідно до ст.158 ЦПК України,
розгляд судом цивільної справи
відбувається в судовому засіданні з
обов'язковим повідомленням осіб, які
беруть участь. Особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про розгляд справи за
відсутності представників
співвідповідача та третьої особи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7
пояснила, що вона є дружиною покійного
ОСОБА_6. За життя йому було зроблено дві
операції на очі, спочатку на одне око, а
потім на інше, але на друге око він
бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
пояснив, що покійний ОСОБА_6 міг сам
ходити в магазин, і досить часто бачив
його вдома з газетами, які він
передивлявся.

В судовому засіданні ОСОБА_9 пояснила,
що у травні 2011 року до неї звернувся
ОСОБА_6, який повідомив, що хоче скласти
заповіт на свого сина ОСОБА_4. Заповіт
посвідчувався вдома у заповідача, був
неодноразово нею прочитаний вголос. На
запитання, чи бажає заповідач узяти
свідків, які поставлять за нього
підпис, він пояснив, що підпис може
поставити сам і все бачить.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, представника відповідача,
третю особу, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги про визнання заповіту
недійсним складеного 23.05.2011 року від
імені ОСОБА_6, посвідченого секретарем
Бережницької сільської ради,
Дубровицького району Рівненської
області, підлягають до задоволення з
наступних підстав.

23 травня 2011 року ОСОБА_6 склав заповіт,
який зареєстрований в реєстрі
Бережницької сільської ради
Дубровицького району за № 58 та
посвідчений секретарем сільської ради
ОСОБА_9, (оригінал якого було
витребувано на запит суду), згідно
якого житловий будинок з надвірними
будівлями і все, що знаходилось в ньому
і належало заповідачу на день смерті
він заповів своєму сину - відповідачу
по справі - ОСОБА_4, що проживає в
Київській області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 04 червня 2013 року (а.с. 9).

Після його смерті позивач звернулась
до Зарічненської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, де дізналась, що
все нерухоме майно її батько заповів
своєму синові ОСОБА_4.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона зсилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на заповіт має фізична особа з
повною цивільною дієздатністю. Право
на заповіт здійснюється особисто.

Частина 3 статті 1247 Цивільного кодексу
України встановлює, що заповіт має бути
посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними у статтях 1251-1252 цього
Кодексу.

Відповідно до вимог статті 1251
Цивільного кодексу України, якщо у
населеному пункті немає нотаріуса,
заповіт, крім секретного, може бути
посвідчений уповноваженою на це
посадовою особою відповідного органу
місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 37 Закону від 2 вересня
1993 р. № 3425-ХІІ "Про нотаріат", статтей 38,
59 Закону від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР "Про
місцеве самоврядування в Україні "та п.
2 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських Рад народних
депутатів, чинної на час вчинення
правочину, у населених пунктах, де
немає нотаріусів, нотаріальні дії
вчиняють посадові особи виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
рад, на яких такий обов'язок покладено
рішенням виконавчого комітету
відповідної ради.

Згідно частини 1 статті 38 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать: вчинення нотаріальних дій з
питань, віднесених законом до їх
відання.

Згідно до п.8 Інструкції, чинної на час
вчинення правочину, нотаріальні дії
вчиняються в приміщенні виконавчого
комітету сільської, селищної, міської
Ради народних депутатів. В окремих
випадках, коли громадянин не може
з'явитися в зазначене приміщення, а
також коли того вимагають особливості
посвідчуваної угоди, нотаріальні дії
можуть бути вчинені поза вказаним
приміщенням. Якщо нотаріальна дія
вчиняється поза приміщенням
виконавчого комітету, то в
посвідчувальному написі на документі і
в реєстрі нотаріальних дій записується
місце вчинення нотаріальної дії (на
дому, в лікарні, на підприємстві, в
установі, організації та ін.) із
зазначенням адреси, а також причини
цього (наприклад: "У зв'язку з хворобою
заповідача заповіт посвідчено за
адресою: із зазначенням адреси).

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Як було з'ясовано в судовому засіданні
заповіт посвідчувався секретарем
сільської ради вдома в заповідача,
проте в посвідчувальному написі на
документі про це нічого не зазначено.

Відповідно до вимог ст.1247. ч.2 ст.1248, ч.2
ст.1253 ЦК України, заповіт складається у
письмовій формі, із зазначенням місця
та часу його складення. Заповіт має
бути посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними у статтях 1251-1252 цього
Кодексу. Нотаріус може на прохання
особи записати заповіт з її слів
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. У
цьому разі заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним. В спірному заповіті також про це
нічого не зазначено.

Якщо заповідач через фізичні вади не
може сам прочитати заповіт,
посвідчення заповіту має відбуватися
при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

У випадках, встановлених абзацом
третім частини другої статті 1248 і
статтею 1252 цього Кодексу, присутність
не менш як двох свідків при посвідченні
заповіту є обов'язковою.

Відповідно до ч. ч.1 ст.1257 ЦК України,
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним.

Матеріали справи не містять доказів
про те, що в момент складання заповіту
волевиявлення заповідача не було
вільним і не відповідало його волі,
однак він складений з порушенням вимог
щодо його форми та посвідчення. А саме,
без зазначення місця та часу його
складення, а також з порушенням вимог
п.3 ч.2 ст.1248 ЦК України, оскільки в
судовому засіданні та з матеріалів
справи (а.с.10,11,12,42,43,129,136-138,145) було
встановлено, що не оспорюється
сторонами та було підтверджено
показаннями свідка ОСОБА_9, що
заповідач через фізичні вади не міг сам
прочитати заповіт, а йому його було
прочитано секретарем сільської ради,
про що також немає відмітки в
посвідчувальному написі, тому його
посвідчення повинно було відбуватись
при свідках.

Оскільки складання і посвідчення
заповіту від імені ОСОБА_6 проведено
секретарем Бережницької сільської
ради з порушенням вимог щодо його форми
та посвідчення, тому враховуючи
вищенаведене, суд приходить до
висновку про визнання його недійсним.

На підставі ст.1233, 1247-1248, 1253, 1257 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224, 292,
294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, складений
від імені ОСОБА_6, посвідчений 23 травня
2011 року Бережницькою сільською радою.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубровицький районний суд з
поданням апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду:
Оборонова І.В.