Справа № 2-25/11
Провадження № 2/691/2/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 травня 2014 року Городищенський
районний суд Черкаської області
судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Городище цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання будинковолодіння спільною
сумісною власністю подружжя та право
власності на його частину та виділ її в
натурі та визнання права користування
1/2 частиною земельної ділянки,
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання
будинковолодіння спільною сумісною
власністю подружжя та право власності
на його частину та виділ її в натурі та
визнання права користування 1/2
частиною земельної ділянки.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилається на те, що вона
перебувала у шлюбі з відповідачем по
справі ОСОБА_2 з 07.10.1995 року по 31.08.2010
року, коли, згідно рішення
Городищенського районного суду, його
було розірвано. Від даного шлюбу вони
мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає біля неї та перебуває на її
утриманні. За час спільного проживання,
ними було нажито рухоме та нерухоме
майно. Зокрема, 21.12.2001 року, згідно
договору купівлі-продажу житлового
будинку, ними був придбаний жилий
будинок АДРЕСА_1. Хоча дане
будинковолодіння було зареєстроване
на ім'я відповідача, вважає, що воно є
їхньою спільною сумісною власністю і
вона, має право на частину спільного
майна подружжя. Враховуючи викладене,
просила: визнати житловий будинок з
надвірними спорудами, розташований по
АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю
подружжя - її та ОСОБА_2; поділити
спільне сумісне майно подружжя, а саме:
житловий будинок садибного типу,
розташований по АДРЕСА_1, виділивши їй
частину будинку з боку наявного входу:
кімнати № 6 (кухня), № 7, №8, 1/2 частину
кімнати № 2 (коридор) по її довжині та
частину кімнати № 1-1 (веранда), довжиною
1,8 м; літню кухню (Г) з прибудовами (г та
г1); визнати за нею право користування
1/2 частиною присадибної земельної
ділянки, що числиться за вказаним
будинковолодіння, необхідною для
обслуговування будинку та надвірних
споруд, з боку виділеної їй частини
будинку та 1/2 частиною саду та огороду
зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_2;
огорожу, криницю та замощення залишити
в їхньому спільному користуванні;
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
понесені судові витрати.
В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримала та просила розділити
будинковолодіння, згідно варіанту № 2а
висновку експертів за результатами
проведення додаткової комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи від 21.01.2014 року № 490/13-23,
2488/13-23, 2489/13-23 (додаток № 8 до висновку, на
плані штрихована область зеленого
кольору), визнати за нею право
користування 1/2 частиною земельної
ділянки, що рахується за спірним
будинковолодінням згідно вказаного
висновку експертів (додаток № 9 до
висновку, на плані штрихована область
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
завчасно та належним чином, про що
свідчить розписка, яка знаходиться у
матеріалах справи. Відповідач, поштою
надіслав заяву, в якій просив перенести
судове засідання, призначене на 12.05.2014
року, посилаючись на те, що буде
перебувати за межами України та додав
проїзний квиток на поїзд на 21.04.2014 року.
При цьому, відповідач в заяві не
зазначив ані строк, ані ціль поїздки, не
надав жодного документу про важливість
поїздки, як то: трудовий контракт,
телеграма про тяжку хворобу чи смерть
родичів, направлення в лікувальний
заклад, тощо. На минулому судовому
засіданні 18.04.2014 року, за клопотанням
сторін, тобто і ОСОБА_2, також, сторонам
був наданий термін для підготування
мирової угоди, проте, згідно пояснень
позивача, відповідач на зустріч з нею
не з'явився, пославшись на те, що буде за
межами України два тижні, однак після
зазначеного терміну, на зв'язок не
вийшов. Беручи до уваги те, що судове
засідання відбулося 18.04.2014 року о 10 год.
00 хв., ОСОБА_2, згідно доданого проїзного
документу, виїхав у м. Москва 21.04.2014
року, а придбав квиток, згідно даних
цього квитка, 18.04.2014 року о 07 год. 54 хв.,
суд вважає, що є очевидним, що ОСОБА_2
знав про заплановану поїздку, проте
навмисно не повідомив про це суд.
Враховуючи вище зазначене, суд вважає,
що відповідач ОСОБА_2 не з'явився в
судове засідання без поважних причин.
Окрім цього, при вирішенні даного
спору, суд бере до уваги те, що справа
розглядається тривалий час, у справі
неодноразово оголошувались перерви за
заявами відповідача про перенесення
слухання справи та перерви через його
неявку у судові засідання без поважних
причин, за що він був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
неповагу до суду за ст. 185-3 КУпАП.
Відповідач, окрім вище зазначеного,
всіляко затягував розгляд справи,
зокрема: не виконував вказівки суду про
виготовлення нового технічного
паспорта та процесуальні рішення про
оплату призначених судом
будівельно-технічних експертиз;
подавав заяви про зупинення
провадження в справі в зв'язку з
неодноразовим поданням його близькими
родичами тотожних позовів з різних
підстав, де предметом спору було спірне
будинковолодіння, основна частина яких
не вирішувалась по суті та була
повернута позивачам за їх заявами, що
підтверджується наявними у справі
копіями судових рішень, а одне рішення
ухвалене не на їх користь. Все
наведене свідчить про небажання
відповідача вирішити спір по суті, а
лише затягнути процес, що, на думку
суду, є зловживанням відповідачем
своїми процесуальними правами.
У судових засіданнях, які проходили з
участю відповідача ОСОБА_2, останній
категорично заперечував проти
задоволення позову, проте чіткої
позиції не мав, а кожного разу наводив
різні підстави, з яких, на його думку,
суд мав би відмовити в позові. Так, в
одних судових засіданнях він
пояснював, що спірне будинковолодіння
є його дарунком, в інших - спадщиною
його родичів або знаходиться у
спільній сумісній власності його, його
Представники позивача та відповідача
в судове засідання не з'явилися по
невідомій суду причині, хоча про день,
час та місце слухання справи були
повідомлені завчасно та належним
чином, про що свідчать відповідні
розписки, які знаходяться у матеріалах
справи. Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК
України, неявка представника в судове
засідання без поважних причин або
неповідомлення ним про причини неявки
не є перешкодою для розгляду справи.
З огляду на вище викладене, зі згоди
позивача, керуючись положеннями ст. 224
ЦПК України, суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи.
Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1,
дослідивши та оцінивши всі наявні
докази в справі в їх сукупності,
вважає, що позов обґрунтований і
підлягає до задоволення з наступних
Як встановлено в судовому засіданні та
не заперечується позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2, 31.08.2010 року шлюб,
укладений між ними 07.10.1995 року, був
розірваний на підставі рішення
Городищенського районного суду. Від
шлюбу сторони мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає біля матері - позивача у
справі, та перебуває на її утриманні.
Згідно договору купівлі - продажу
житлового будинку, копія якого
знаходиться у матеріалах справи,
укладеного 21.12.2001 року, ОСОБА_3 продала,
а ОСОБА_2 купив жилий будинок з
надвірними будівлями, що розташований
на присадибній земельній ділянці по
АДРЕСА_1. Тобто, як вбачається із
зазначеного вище, вказаний жилий
будинок з надвірними будівлями був
придбаний під час шлюбу позивача
ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2
Відповідно до ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя. У ч. 3 ст. 368 ЦК України також
зазначено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором або законом.
У п. 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21.12.2007 № 11 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ майна
подружжя» зазначено, що спільною
сумісною власністю подружжя, зокрема,
можуть бути: квартири, жилі й садові
будинки; земельні ділянки та
насадження на них, продуктивна і
робоча худоба, засоби виробництва,
транспортні засоби; грошові кошти,
акції та інші цінні папери,
паєнакопичення в житлово-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні подружжю
за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 61 СК
України, якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.
Як зазначено у ч. 1 ст. 68 СК України,
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.
В судовому засіданні встановлено, що
майно, а саме: житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташований
на присадибній земельній ділянці по
АДРЕСА_1, є набутим у шлюбі позивача
ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, не було
придбане за кошти, які належали одному
з подружжя, не є майном, яке виключено з
цивільного обороту, не є річчю
індивідуального користування, а тому
являється їхньою спільною сумісною
власністю як подружжя, а відтак позов у
цій частині підлягає до задоволення.
Згідно ст. 69 СК України, дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, а у разі такого поділу, як
зазначено у ч. 1 ст. 70 СК України, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.
Виходячи з матеріалів справи, між
сторонами шлюбний договір не укладався
та будь-яких домовленостей щодо поділу
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ майна
подружжя», до складу майна, що підлягає
поділу включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться
Позивач ОСОБА_1 просила поділити в
натурі будинковолодіння по АДРЕСА_1,
яке є спільною власністю подружжя - її
та відповідача ОСОБА_2, для чого
призначити відповідну судову
будівельно-технічну експертизу.
Згідно висновку експертів за
результатами проведення додаткової
комісійної судової
будівельно-технічної експертизи від
21.01.2014 року № 490/13-23, 2488/13-23, 2489/13-23,
експертами було запропоновано чотири
варіанти поділу домоволодіння по
АДРЕСА_1 (варіанти: 1, 1а, 2 та 2а). Позивач
ОСОБА_1 найбільш прийнятним для себе
варіант поділу зазначила 2а (додаток № 8
до висновку, на плані штрихована
область зеленого кольору). Згідно
вказаного варіанту другому власнику -
ОСОБА_1 виділяється: по житловому
будинку: кімната № 1 (коридор), площею 3,4
кв.м; кімната № 6 (кухня), площею 12,0 кв.м.;
кімната № 7 (кімната), площею 9,6 кв.м;
кімната № 8 (кімната), площею 19,0 кв.м;
кімната № 9 (коридор), площею 5,6 кв. м.
Лінія розподілу горища житлового
будинку проходить по лінії розподілу
першого поверху. ОСОБА_1 згідна на
влаштування перегородки у приміщенні
№ 9 (коридор) площею 5,6 кв.м. та у
виділеній частині житлового будинку
реконструювати систему опалення,
газопостачання, водопостачання,
електропостачання з метою
забезпечення їх автономності.
Згідно вказаного варіанту 2а по
будинковолодінню ОСОБА_1 виліляється:
веранда (г); літня кухня (Г); сарай (Е); 1/2
огорожа (3); 1/2 ворота (4); 1/2 колодязь
питний (6); 1/2 огорожа (7); 1/2 фіртка (8); 1/2
фіртка (6); 1/2 огорожа (10); 1/2 фіртка (11); 1/2
огорожа (12); 1/2 фіртка (13); ганок (а-1).
Також, позивач ОСОБА_1, частина якої,
згідно вказаного варіанту 2а, в натурі
при поділі будинковолодіння стала
більша за ідеальну, згідна сплатити
відповідачу ОСОБА_2 компенсацію у
розмірі 3976 гривень 00 копійок.
Щодо користування земельною ділянкою,
то експертами, згідно вказаного вище
висновку експертизи, було
запропоновано три варіанти (варіант 1
до варіанту 1 розподілу
будинковолодіння, варіант 1а - до
варіанту 1а розподілу будинковолодіння
та варіант 2 до варіантів поділу
будинковолодіння 2 та 2а). Оскільки,
позивач визначила для себе найбільш
прийнятним варіант поділу
будинковолодіння 2а, тому і право
користування 1/2 частиною земельної
ділянки, яка знаходиться біля спірного
будинковолодіння, необхідно визнати за
варіантом 2 (додаток № 9 до висновку).
Згідно вказаного варіанту 2
встановлення порядку користування
земельною ділянкою між співвласниками
в частинах 1/2 до 1/2 (на плані штрихована
область зеленого кольору додатку № 9),
другому співвласнику, тобто позивачу
ОСОБА_1 запропоновано виділити у
користування земельну ділянку, площею
132,4 кв.м, яка обмежена відрізками, що
проходять від т. 1 до т. 12, довжиною 8,71 м -
по межі із земельною ділянкою міської
ради; від т. 12 до т. 11, довжиною 3,22 м; від
т. 11 до т. 10, довжиною 2,67 м; від т. 10 до т. 8,
довжиною 7,2 м; від т. 8 до т. 7, довжиною 11,49
м; від т. 7 до т. 6, довжиною 1,1 м; від т. 6 до
т. 1, довжиною 12,21 м - по межі із земельною
ділянкою домоволодіння № 15; та
земельну ділянку, площею 295,7 кв. м, яка
обмежена відрізками, що проходять від
т. 2 до т. 3, довжиною 42,2 м - по межі із
земельною ділянкою домоволодіння № 11;
від т. 3 до т. 4, довжиною 4,74 м; від т.4 до т.
18, довжиною 9,8 м; від т. 18 до т. 14, довжиною
3,4 м; від т. 14 до т. 17, довжиною 10,88 м; від т.
17 до т. 16, довжиною 3,76 м; від т. 16 до т. 15,
довжиною 8,15 - паралельно фасаду
прибудови «а»; від т. 15 до т. 13, довжиною
10,2 м; від т. 13 до т. 2, довжиною 7,28 м - по
межі із земельною ділянкою міської
ради. Позивач згідна з таким поділом
земельної ділянки між нею та ОСОБА_2
Окрім того, згідно вказаного вище
варіанту 2 визначення користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1, для
спільного користування позивача та
відповідача пропонується виділити
земельну ділянку площею 43,8 кв.м, яка
обмежена лініями розподілу від т. 12 до
т. 13, довжиною 6,01 м - по межі із земельною
ділянкою міської ради; від т. 13 до т. 15,
довжиною 10,2 м; від т. 15 до т. 9, довжиною
1,95 м; від т. 9 до т. 8, довжиною 2,77 м; від т. 8
до т. 10, довжиною 7,42 м; від т. 10 до т. 11,
довжиною 2,67 м; від т. 11 до т. 12, довжиною
3,22 м (додаток № 9 до висновку, на плані
штрихована область жовтого кольору). З
даною пропозицією позивач також
Таким чином, як вбачається з
викладеного вище, реальний розподіл
будинковолодіння по АДРЕСА_1, шляхом
проведення реконструкції
(перепланування і переобладнання)
приміщень існуючого житлового будинку
з метою влаштування двох ізольованих
квартир у відповідності до ідеальних
часток співвласників, є можливим.
Позивач з варіантом поділу визначилась
та просила поділити спільне
будинковолодіння та встановити
порядок користування земельною
ділянкою у відповідності до вибраного
Ще до проведення вказаної вище судової
будівельно-технічної експертизи,
рішенням виконавчого комітету
Городищенської міської ради від 30.03.2012
року було надано дозвіл на
переобладнання і перепланування
житлового будинку по АДРЕСА_1 з метою
розподілу будинковолодіння для
роздільного користування при поділі
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (відповідне рішення
знаходиться у матеріалах справи).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що розподіл спільної
сумісної власності подружжя - позивача
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 саме за варіантом 2а
висновку експертів за результатами
проведення додаткової комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи від 21.01.2014 року № 490/13-23,
2488/13-23, 2489/13-23 та встановлення порядку
користування земельною ділянкою між
співвласниками в частинах 1/2 до 1/2 за
варіантом 2 висновку експертів, є
обґрунтованим, доцільним, не порушує
права сторін - співвласників, а тому
позов у цій частині також підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 документально підтверджені
понесені судові витрати у розмірі 5129
гривень 70 копійок, які складаються зі
сплаченого судового збору у сумі 135
гривень 78 копійок та витрат за
проведення додаткової комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи у сумі 4993 гривні 38 копійок.

Крім того, з моменту подачі зазначеного
позову до суду та до винесення рішення
у справі, вартість спірного
будинковолодіння зросла і становить,
згідно висновку додаткової комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи 199700 гривень. Тобто, вартість
1/2 частини будинковолодіння становить
99850 гривень (199700 : 2 = 99850) і судовий збір,
який підлягає сплаті за визнання права
власності на 1/2 його частину становить
998 гривень 50 копійок (1% ціни позову, але
не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати,
згідно ЗУ «Про судовий збір», при
поданні позову майнового характеру).
Позивачем ОСОБА_1 при подачі позову вже
був сплачений судовий збір у сумі 135
гривень 78 копійок, тобто до сплати на
користь держави підлягає судовий збір
у сумі 862 гривні 72 копійки (998,50 - 135,78 =
862,72).

Оскільки, позовні вимоги позивача
задоволені в повному обсязі, суд вважає
за доцільне судовий збір у сумі 862
гривні 72 копійки стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.
60, ч. 3 ст. 61, ч. 1 ст. 68, 69, ч. 1 ст. 70 СК
України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, п. 23 та п. 24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 № 11 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ майна
подружжя», ст. ст. 10, 11,13, 14, 57, 60, 88, ч. 2 ст.
169, ст.ст. 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

позов задоволити. Визнати житловий
будинок з надвірними спорудами,
розташований по АДРЕСА_1, спільною
сумісною власністю подружжя: ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Поділити спільне сумісне майно
подружжя, а саме: будинок з надвірними
спорудами, розташований по АДРЕСА_1, за
варіантом № 2а висновку експертів за
результатами проведення додаткової
комісійної судової
будівельно-технічної експертизи від
21.01.2014 року № 490/13-23, 2488/13-23, 2489/13-23
(додаток № 8 до висновку, на плані
штрихована область зеленого кольору),
згідно якого виділити ОСОБА_1 по
житловому будинку: кімнату № 1
(коридор), площею 3,4 кв.м; кімнату № 6
(кухня), площею 12,0 кв.м.; кімнату № 7
(кімната), площею 9,6 кв.м; кімнату № 8
(кімната), площею 19,0 кв.м; кімнату № 9
(коридор), площею 5,6 кв. м; по
будинковолодінню: веранду (г); літню
кухню (Г); сарай (Е); 1/2 огорожі (3); 1/2 воріт
(4); 1/2 колодязя питного (6); 1/2 огорожі (7);
1/2 фіртки (8); 1/2 фіртки (6); 1/2 огорожі (10);
1/2 фіртки (11); 1/2 огорожі (12); 1/2 фіртки (13);
ганок (а-1).

Лінія розподілу горища житлового
будинку проходить по лінії розподілу
першого поверху.

Зобов'язати ОСОБА_1 влаштувати
перегородку у приміщенні № 9 (коридор)
площею 5,6 кв.м. У виділеній частині
житлового будинку реконструювати
систему опалення, газопостачання,
водопостачання, електропостачання з
метою забезпечення їх автономності.

Визнати за ОСОБА_1 право користування 1/2
частиною земельної ділянки, що
рахується за будинковолодінням,
розташованим по АДРЕСА_1, згідно
висновку експертів за результатами
проведення додаткової комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи від 21.01.2014 року № 490/13-23,
2488/13-23, 2489/13-23 (додаток № 9 до висновку, на
плані штрихована область зеленого
кольору), а саме: земельною ділянкою,
площею 132,4 кв.м, яка обмежена
відрізками, що проходять від т. 1 до т. 12,
довжиною 8,71 м - по межі із земельною
ділянкою міської ради; від т. 12 до т. 11,
довжиною 3,22 м; від т. 11 до т. 10, довжиною
2,67 м; від т. 10 до т. 8, довжиною 7,2 м; від т. 8
до т. 7, довжиною 11,49 м; від т. 7 до т. 6,
довжиною 1,1 м; від т. 6 до т. 1, довжиною 12,21
м - по межі із земельною ділянкою
домоволодіння № 15; та земельною
ділянкою, площею 295,7 кв. м, яка обмежена
відрізками, що проходять від т. 2 до т. 3,
довжиною 42,2 м - по межі із земельною
ділянкою домоволодіння № 11; від т. 3 до
т. 4, довжиною 4,74 м; від т.4 до т. 18,
довжиною 9,8 м; від т. 18 до т. 14, довжиною 3,4
м; від т. 14 до т. 17, довжиною 10,88 м; від т. 17
до т. 16, довжиною 3,76 м; від т. 16 до т. 15,
довжиною 8,15 - паралельно фасаду
прибудови «а»; від т. 15 до т. 13, довжиною
10,2 м; від т. 13 до т. 2, довжиною 7,28 м - по
межі із земельною ділянкою міської
ради.

Згідно висновку експертів за
результатами проведення додаткової
комісійної судової
будівельно-технічної експертизи від
21.01.2014 року № 490/13-23, 2488/13-23, 2489/13-23
(додаток № 9 до висновку, на плані
штрихована область жовтого кольору),
виділити ОСОБА_1 для спільного
користування з ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 43,8 кв.м, яка обмежена лініями
розподілу від т. 12 до т. 13, довжиною 6,01 м -
по межі із земельною ділянкою міської
ради; від т. 13 до т. 15, довжиною 10,2 м; від
т. 15 до т. 9, довжиною 1,95 м; від т. 9 до т. 8,
довжиною 2,77 м; від т. 8 до т. 10, довжиною
7,42 м; від т. 10 до т. 11, довжиною 2,67 м; від т.
11 до т. 12, довжиною 3,22 м.

Стягнути з ОСОБА_1, частина якої в
натурі при поділі будинковолодіння
стала більша за ідеальну, на користь
ОСОБА_2 компенсацію у розмірі 3976 (три
тисячі дев'ятсот сімдесят шість)
гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 5129 (п'ять тисяч
сто двадцять дев'ять) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у сумі 862 (вісімсот
шістдесят дві) гривні 72 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення, воно
може бути оскаржене в загальному
порядку до апеляційного суду
Черкаської області, через
Городищенський районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги, в 10-ти
денний строк, з дня проголошення
рішення. У даному разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватись з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення
до апеляційного суду Черкаської
області, через Городищенський районний
суд, шляхом подачі апеляційної скарги,
в 10-ти денний строк, з дня проголошення
рішення.

Повний текст рішення виготовлений
16.05.2014 року.

Суддя В. О. Черненко