Справа № 712/6292/14-ц
Провадження № 2/712/1661/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

22 травня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді -
Мельник І.О.

при секретарі -
Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Соснівського
районного суду м. Черкаси цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: Орган опіки та піклування
Черкаської міської ради, Управління
державної міграційної служби України у
Черкаській області про тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
без згоди батька,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та
піклування Черкаської міської ради,
Управління державної міграційної
служби України у Черкаській області
про тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька, посилаючись на те, що вона 05.07.1995
року уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у
них з відповідачем народився син
ОСОБА_3. 08.06.1999 року шлюб між позивачкою
та відповідачем було розірвано. 20.01.2010
року нею було змінено прізвище з ОСОБА_1
на дівоче ОСОБА_1. Після досягненням
сином 16-літнього віку перед отриманням
паспорту громадянина України він
виявив бажання змінити прізвище на
ОСОБА_1. З моменту розірвання шлюбу та
до теперішнього часу син проживає з
позивачкою та знаходиться на її
повному утриманні. Відповідач не
піклувався і не піклується про
фізичний і духовний розвиток сина, не
спілкується з ним взагалі протягом 17
років. Згідно з довідкою про
неотримання аліментів відділу
державної виконавчої служби
Драбівського районного управління
юстиції у Черкаській області №88 від
06.02.2014р. заборгованість ОСОБА_2 по
аліментам становить 33527 грн. На даний
час позивачка знайшла роботу у
Німеччині, має робочий контракт та
готує документи для відкриття візи.
Після закінчення школи син хоче
поїхати з матір»ю та навчатись за
кордоном у Німеччині. Оскільки,
відповідач відмовляється від надання
згоди на виїзд сина за кордон за межі
України, чим перешкоджає забезпеченню
реалізації охоронюваних законом прав
та інтересів, з метою захисту прав
дитини позивачка вимушена звернутись
до суду з позовною заявою про надання
дозволу на тимчасовий виїзд сина за
кордон.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги, просила
позов задовольнити. Суду пояснила, що
ОСОБА_2 взагалі не піклується про
фізичний і духовний розвиток сина, не
спілкується з ним протягом 17 років.
Отримання згоди від відповідача є
неможливим, у наданні дозволу на виїзд
дитини за кордон він відмовляє без
будь-яких на те пояснень. Вважає, що
невиконання ОСОБА_2 своїх батьківських
обов'язків не повинно впливати на
можливість сина подорожувати, на
здобуття ним європейської освіти для
кращого розвитку та перспективного
майбутнього, адже після закінчення
школи ОСОБА_3 хоче навчатись за
кордоном у Німеччині. Також, вона з
сином планує влітку відпочити за
кордоном.

Відповідач, будучи повідомлений
належним чином про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи Орган опіки
та піклування Черкаської міської ради -
Молчанович Н.О. в судовому засіданні не
заперечувала проти задоволення позову,
та стверджувала про доцільність виїзду
неповнолітнього ОСОБА_3 за кордон,
оскільки позиція батька щодо відмови у
наданні такого дозволу, шкодить
інтересам дитини та не сприяє
всебічному розвитку, порушує право
дитини на повний та гармоній розвиток
її, як особистості.

Представник третьої особи Управління
державної міграційної служби України у
Черкаській області в сурове засідання
не з»явився, причини неявки суду не
відомі, про час і місце розгляду справи
повідомлялася належним чином.

За згодою позивачки ухвалюється
рішення при заочному розгляді
відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши позивачку, представника
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 05.07.1995 року
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі, який розірвано 08.06.1999 року, про що
зроблено відповідний запис в Книзі
реєстрації розірвань шлюбів № 299 і що
підтверджується повторним свідоцтвом
про розірвання шлюбу від 20.01.2010 року
серії НОМЕР_1.

Від даного шлюбу мають дитину: сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із
позивачкою та знаходиться на її
утриманні.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 03.03.1998 року з ОСОБА_2
стягнуто аліменти на утримання сина у
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітної плати щомісячно до
повноліття дитини.

Проте відповідач не виконує свого
обов'язку щодо утримання дитини, має
заборгованість по аліментам в сумі 33527
грн. згідно з довідкою про неотримання
аліментів № 88 від 06.02.2014 року.

20.01.2010 року позивачкою змінено прізвище
з ОСОБА_2 на дівоче ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про зміну
імені серії 1-СР №003033 та в Книзі
реєстрації зміни імені, актовий запис
№ 02.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 також було змінено прізвище з
ОСОБА_3 на ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про зміну імені серії
НОМЕР_2 від 07.05.2013р. та зроблено актовий
запис № 27.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися
всупереч інтересам дитини.

Згідно з абз.1 ч.3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» встановлено,
що оформлення проїзного документа
дитини провадиться на підставі
нотаріально засвідченого клопотання
батьків або законних представників
батьків чи дітей у разі потреби
самостійного виїзду неповнолітнього
за кордон. У клопотанні зазначаються
відомості про дитину, а також про
відсутність обставин, що обмежують
відповідно до цього Закону право на
виїзд за кордон (лише для дітей віком
від 14 до 18 років). За відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Пунктом 18 Правил оформлення та видачі
паспортів громадянину України для
виїзду за кордон та проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 231 від 31.03.1995 року передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Таким чином, діючим законодавством не
встановлено обмеження щодо виїзду
неповнолітньої дитини за кордон, а лише
встановлено певний порядок її виїзду
за кордон за згодою батьків або дозволу
суду при відсутності згоди одного з
батьків.

Крім того, ст. 51 Конституції України
проголошує, що дитин ство охороняється
державою.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

Батьківські права, відповідно до ч. 2, ч.
1 ст. 155 СК України, не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини. Здійснення батьками своїх прав
та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
необґрунтовано чинить перешкоди у
наданні дозволу дитині на виїзд за
кордон, діючи всупереч її інтересам.
Вимога позивачки про надання дозволу
на тимчасовий виїзд з неповнолітнім
сином за межі України ґрунтується на
законі, відповідає інтересам дитини,
направлена на виконання батьківського
обов»язку щодо виховання дитини,
забезпечення піклування про її
здоров»я, фізичний, духовний та
інтелектуальний розвиток.

Задовольняючи позов, суд спрямовує
своє рішення на захист інтересів
дитини, враховує, що зміст інтересу
дитини змінюється з її віком, значною
мірою визначається її особистими
симпатіями та антипатіями, прихи
льністю, звичками. Нехтування ними,
здійснення права без урахування таких
інтересів може тягнути за собою
травмування дитини.

Також до стягнення з відповідача в силу
вимог ст. 88 ЦПК України підлягають
судові витрати по оплаті судового
збору пропорційно задоволених
позовних вимог в сумі 243,60грн., оскільки
зазначені судові витрати понесені
позивачкою, що підтверджено
документально копією квитанції.

Керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст. 313 ЦК України, ч. 2 ст. 150 , ч.1,2
ст. 155 СК України, Законом України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», Правилами
оформлення та видачі паспортів
громадянину України для виїзду за
кордон та проїзних документів дитини,
їх тимчасового затримання та
вилучення, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Орган опіки та піклування Черкаської
міської ради, Управління державної
міграційної служби України у
Черкаській області про тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
без згоди батька задовольнити.

Надати громадянину України
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 дозвіл на
тимчасовий виїзд за кордон до
досягнення ним 18-річногно віку до країн
Шенгену у період з 01.07.2014 року по 21.02.2015
року, без згоди батька ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції в десятиденний строк
з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
згодою відповідачів, поданою протягом
10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: