Справа №
Провадження № 2/232/234/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 травня 2014 року
м. Кіровське

Кіровський міський суд Донецької
області в складі

головуючого судді
Карабан І.І.

при секретарі
Єфременко О.М.

розглянувши в судовому засіданні в
залі суду в м. Кіровське цивільну
справу за позовом Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за спожиті послуги з теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2014 року позивач - Обласне
комунальне підприємство
«Донецьктеплокоммуненерго» (далі ОКП)
звернувся до суду із позовом до
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
поставлену теплову енергію. В
обґрунтування позову посилається на
те, що відповідачі мешкають за
адресою: АДРЕСА_1, та не вносять плату за
поставлену теплову енергію, у зв'язку з
чим склалася заборгованість за період
з 01 лютого 1997 року по 31 січня 2014 року
у сумі 8728 грн. 45 коп. Просить стягнути з
відповідачів в солідарному порядку
зазначену суму з урахуванням
встановленого індексу інфляції 3630,15
грн. та трьох відсотків річних від
простроченої суми 1554,66 грн., а всього
13913,26 грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надано заяви про
розгляд справи за відсутності
представника позивача та зазначено, що
позовні вимоги підтримують в повному
обсязі, а також щодо відсутності
заперечень проти заочного рішення.

Відповідачі, які про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, в судове засідання не з'явились,
заява про розгляд справи за
відсутності або повідомлення про
причини неявки до суду не надходили.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд
ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, проти чого
не заперечує позивач.

Суд, дослідивши докази по справі,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити плату
за комунальні послуги. Плата за
комунальні послуги, зокрема за послуги
з теплопостачання нараховується за
затвердженими тарифами.

Згідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
теплопостачання" від 2 червня 2005 року N
2633-IV, споживач теплової енергії -
фізична або юридична особа, яка
використовує теплову енергію на
підставі договору. У відповідності до
ч.6 ст.19 цього ж Закону споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживають в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, тобто є споживачами теплової
енергії. (а.с.4)

Позивач надавав послуги
теплопостачання на вищевказаний
будинок, у даному випадку, є виробником
послуг.

Згідно наданої позивачем копії
особового рахунку заборгованість з
поставленої теплової енергії за
період з 01 червня 2003 року по 31 січня 2014
року становить 8728 грн. 45 коп., при
цьому вхідне сальдо на 01 червня 2003
року становить 1091,62 грн. (а.с.5-11)
Відповідно до розрахунку, що наданий
позивачем, сума інфляційних збитків
становить 3630,15 грн, сума 3% річних від
простроченої суми становить 1554,66 грн.
(а.с.12-13)

09 листопада 2005 року між позивачем та
ОСОБА_1 укладено договір № 939 про
реструктуризацію заборгованості за
послуги теплопостачання за яким
підприємство надало розстрочку у
погашенні заборгованості за послуги з
теплопостачання, що утворилася на
01.07.2003 року на суму 1163,18 грн. з листопада
2005 року по листопад 2010 року.

Таким чином, у відсутності договору на
споживання послуг, суд вважає потрібно
користуватися доведеністю фактичного
споживання послуг, що є єдиною
підставою (у відсутності договору) на
стягнення заборгованості за фактично
спожиті послуги, тобто за фактичну
поставлену до квартиру споживачів
теплову енергію.

Відповідно до ст.71 ЦК УРСР 1963 року
позовна давність встановлювалася у
три роки. У відповідності до ст.79 ЦК
УРСР 1963 року перебіг строку позовної
давності переривався здійсненням
зобов'язаною особою дій, які свідчать
про визнання боргу. Відповідно до ст.75
ЦК УРСР 1963 року позовна давність
застосовується судом незалежно від
заяв сторін.

Суд вважає, що укладення договору про
реструктуризацію, який було укладено
ОСОБА_1, а також періодична сплата
заборгованості, перервав строк
позовної давності.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
факт несплати відповідачами послуг
позивача знайшов своє підтвердження у
судовому засіданні, і сума
заборгованості підлягає стягненню з
відповідачів на користь позивача з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми. При цьому
заборгованість, що виникла до 31 липня
2010 року в сумі 8048,54 грн. з урахуванням
індексу інфляції за весь час
прострочення в сумі 2905,71 грн., а також
трьох відсотків річних від
простроченої суми, що становить 719,98
грн, а всього 11674,23 грн. підлягає
стягненню з відповідачки ОСОБА_1, а
заборгованість за період з 01 серпня 2010
року по 31 січня 2014 року в сумі 679,91 грн.
з урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення в сумі 724,44 грн., а
також трьох відсотків річних від
простроченої суми, що становить 834,68
грн, а всього 2239,03 грн. підлягає
стягненню з відповідачів в
солідарному порядку, оскільки
відповідачка ОСОБА_2 з часу досягнення
повноліття повинна нести
відповідальність щодо сплати
комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
підлягають присудженню з відповідачів
в рівних частках на користь позивача
понесені ним та документально
підтверджені судові витрати, що
складаються з судового збору в сумі 243
гривні 60 копійок, що становить
мінімальний розмір ставки судового
збору за подання до суду позовної
заяви майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст.
64, 67,68 ЖК України, ст.ст.1, 19 Закону
України "Про теплопостачання" від 2
червня 2005 року N 2633-IV, ст..ст.71,75, 79 ЦК
УРСР 1963 року ст. ст. 10, 60, 82, 88, 212, 215, 224
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Обласного комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго»
заборгованість за поставлену теплову
енергію, яка виникла у період до 01
серпня 2010 року з урахуванням
встановленого індексу інфляції та
трьох відсотків річних від
простроченої суми, в сумі 11674
(одинадцять тисяч шістсот сімдесят
чотири) гривні 23 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
Обласного комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго»
заборгованість за поставлену теплову
енергію, яка виникла з період з 01 серпня
2010 року по 31 січня 2014 року з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та трьох відсотків річних
від простроченої суми в сумі 2239 (дві
тисячі двісті тридцять дев'ять) гривень
03 копійки солідарно.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
Обласного комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» судовий
збір у розмірі 121 (сто двадцять однієї)
гривні 80 копійок - з кожного.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Кіровський
міський суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
І.І.Карабан