Справа № 367/8910/13 Головуючий у І
інстанції Пархоменко О.В.Провадження №
22-ц/780/2977/14 Доповідач у 2
інстанції ЯворськийКатегорія 21
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської
Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 27 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ніко -
Україна» про захист прав споживача та
розірвання договору купівлі-продажу
автомобіля,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом, в якому у
відповідності до норм ст. 651 Цивільного
кодексу України просила розірвати
Договір №1102-12001 від 12.02.2011 р. та
зобов'язати відповідача повернути їй
суму сплачених за автомобіль коштів у
розмірі 195 104 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що 12.02.2011 року вона на підставі
договору № 1102-12001 від 12.02.2011 року
придбала у відповідача автомобіль
марки MITSUBISHI ASX 1,6 МТ Invite, комплектації S07,
кольору С06 - 1 шт., кузов НОМЕР_1. Під час
користуванням автомобілем нею було
виявлено невідповідність інформації
про календарну дату, а саме рік
виготовлення автомобіля, порівняно з
тією, що надавалась позивачці при
купівлі автомобіля. У вантажній митній
декларації №125000042/2011 від 15.02.2011 р., яка
надана позивачці згідно Акту
прийняття-передачі №110225-010 від 25.02.2011
року до договору, зазначено 2011 рік
виготовлення автомобіля. Після її
звернення до спеціалізованої СТО, а
потім і до криміналістичної
лабораторії при МРЕВ м. Києва, їй в
усній формі повідомлено про 2010
календарний рік виготовлення
автомобіля згідно їх баз даних.
Належними письмовими доказами того, що
автомобіль виготовлено у 2010 році є
наступні документи: відповідь від
російського дистриб'ютора TOB «Рольф
Імпорт» від 20.03.2013 року № TEX/HD/2013-00106 та
відповідь від польського дистриб'ютора
TOB «ММС Car Poland Sp. Z.О.О» від 11.03.2013 року б/н.
Тобто відповідач під час продажу
автомобіля повідомив їй недостовірну
інформацію, яка негативно вплинула на
її вибір при купівлі автомобіля, отже
вона не бажала придбавати автомобіль
2010 року виготовлення і для неї
календарна дата виготовлення
автомобіля є істотною умовою. Тому
вважає, що відповідно до вимог ст. 651 ЦК
України вказаний договір
купівлі-продажу автомобіля повинен
бути розірваний, а сторонам повернуто
все отримано за договором.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 27 лютого 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивачка подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вказане рішення
міського суду як незаконне і
необґрунтоване та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, у
зв'язку з чим було порушено норми
процесуального та матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
позовних вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги та залишення рішення суду
першої інстанції без змін, виходячи з
наступних підстав.

Судом першої інстанції при розгляді
вказаної справи встановлено, що 12.02.2011
року між TOB «Ніко-Україна» та ОСОБА_1 був
укладений договір № 1102-12001, відповідно
до п. 1.1. якого продавець зобов'язується
поставити та передати у власність
покупця новий автомобіль марки MITSUBISHI,
марки ASX 1,6 МТ Invite, комплектації S07,
кольору С06-1 шт., а покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його на умовах цього договору,
ціна товару -195 104 грн, у тому числі ПДВ 32
517,33 грн.

Згідно п. 10.5. даного договору
підписанням цього договору покупець
підтверджує, що до придбання ним товару
за цим договором йому була надана
достовірна та своєчасна інформація про
товар, що забезпечило можливість
свідомого і компетентного вибору
товару; покупцю також було пояснено та
продемонстровано призначення органів
управління товару та пояснено порядок
його безпечного використання.

Встановлено, що згідно Акту
прийняття-передачі №110225-010 до договору
№1102-12001 від 12.02.2011 р. TOB «Ніко-Україна»
передав, а ОСОБА_1 прийняла автомобіль
MITSUBISHI ASX 1,6 МТ Invite, комплектації S07,
кольору С06, кузов НОМЕР_1, номер двигуна
НОМЕР_2. Згідно вантажної митної
декларації №125000042/2011 від 15.02.2011 року
зазначено календарний рік
виготовлення - 2011, модельний рік
виготовлення-2011.

Відповідно до листа TOB «Рольф Імпорт»
від 20.03.2013 року вих.№ TEX/HD/2013-00106 згідно
технічної документації
заводу-виробника, автомобіль MITSUBISHI ASX
MIVEC M/T 2WD Inform з ідентифікаційним номером
НОМЕР_1 випущений 21.12.2010 року з двигуном
НОМЕР_2, модельний рік автомобіля - 2011.
Згідно відповіді TOB «ММС Car Poland Sp. Z.О.О»
від 11.03.2013 року дата виготовлення
автомобіля MITSUBISHI, НОМЕР_1 є 21.12.2010 року
і автомобіль був проданий 28.02.2011 року.

Також встановлено, що згідно копії
Звіту №10555 про оцінку транспортного
засобу від 01.02.2014 року, проведеного
суб'єктом підприємницької діяльності
ФОП «ОСОБА_2» на підставі договору з
ОСОБА_1 на проведення авто
товарознавчого дослідження ринкова
вартість КТЗ MITSUBISHI ASX д.н. НОМЕР_3 згідно
реєстраційних документів складає 151
040,87 грн.; ринкова вартість КТЗ згідно
даних розшифрування VIN складає 137 615,23
грн.; різниця між визначеними ринковими
вартостями становить 13 425,64 грн.

Отже, вирішуючи вказаний спір, та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції мотивував
свій висновок тим, що умовами договору
№ 1102-12001 від 12.02.2011 року, укладеного між
сторонами не було обумовлено рік
випуску автомобіля, а було визначено
продаж позивачці нового автомобіля
певної марки, комплектації та кольору,
на виконання умов цього договору їй був
переданий передбачений перелік
документів, а тому нею був придбаний
автомобіль, який відповідає продукції,
інформацію про яку надано позивачці
виробником перед його продажем та
згідно п. 10.5 даного договору
підписанням цього договору покупець
підтвердив, що до придбання ним товару
за цим договором йому була надана
достовірна та своєчасна інформація про
товар, що забезпечило можливість
свідомого і компетентного вибору
товару, тому відсутні підстави для
розірвання зазначеного договору з
підстав ст. 651 ЦК України у зв'язку із
істотним порушенням договору
відповідачем та для зобов'язання
відповідача повернути позивачці суми
сплачених нею коштів за автомобіль.

Колегія суддів вважає зазначений
висновок суду першої інстанції
законним та обґрунтованим, а доводи
апелянта про незаконність рішення суду
першої інстанції безпідставними.

З матеріалів справи та пояснень сторін
вбачається, що позивачка у грудні 2012
року зверталася до Печерського
районного суду м. Києва із позовом до TOB
«Ніко-Україна» про захист прав
споживача, розірвання договору
купівлі-продажу автомобіля з підстав
ст. ст. 673, 675, 678, 679, 680, 708, 709, 710 ЦК України,
норм Закону України «Про захист прав
споживачів» та рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 18.05.2013 р.
позовні вимоги залишено без
задоволення, а ухвалою Апеляційного
суду міста Києва від 10.07.2013 р. рішення
Печерського районного суду м. Києва від
18.05.2013 р. залишено без змін.

Тобто, вищезазначеним рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
18 травня 2013 року, яке набрало законної
сили, встановлено, що із встановлених
обставин вбачається, що відповідач,
видавши позивачу вантажно-митну
декларацію повідомив споживача про
календарний рік виготовлення та
модельний рік як 2011; із наданих
представником позивача документів
можливо припустити те, що календарний
рік виготовлення проданого автомобіля
є 2010, з огляду на відомості про можливе
його виготовлення 21 грудня 2010 року. В
той же час суд врахував посилання
представника відповідача на
визначення десятого символу в номері
кузову, а саме латинської літери В (що
відповідає 2011 року виготовлення),
враховуючи 17-значний ідентифікаційний
номер ТЗ. Також у даному рішенні
зазначено про безпідставне твердження
позивача щодо продажу відповідачем
фальсифікованого товару. Так,
невідповідність інформації,
викладеної у вантажно-митній
декларації щодо календарного року
виготовлення не є фальсифікацією
товару в розумінні Закону України «Про
захист прав споживачів»тобто вказані
обставини уже були предметом судового
спору, а тому не підлягають повторному
доведенню.

Таким чином обставини, встановлені
вищезазначеним рішенням Печерського
районного суду м. Києва, яке набрало
законної сили, у відповідності до ст. 61
ЦПК України доказуванню не підлягають.

Разом з тим, звертаючись до суду із
вказаним позовом ОСОБА_1 як на підставу
звернення посилалася на порушення
відповідачем істотних умов договору №
1102-12001 від 12.02.2011 року згідно якого вона
придбала у відповідача автомобіль
марки MITSUBISHI ASX 1,6 МТ Invite, комплектації S07,
кольору С06 - 1 шт., кузов НОМЕР_1, та саме в
порядку ст. 651 ЦК України просила
розірвати вказаний договір.

У відповідності до ч.2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Однією з підстав розірвання договору є
істотне порушення стороною цього
договору.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору
(абзац другий частини другої статті 651
ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення
договору однією зі сторін, яке тягне
для другої сторони неможливість
досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного
здійснюється судом відповідно до
критеріїв, що встановлені вказаною
нормою. Оціночне поняття істотності
порушення договору законодавець
розкриває за допомогою іншого
оціночного поняття - "значної міри"
позбавлення сторони того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.
Це (друге) оціночне поняття значно
звужує сферу огляду суду. Істотність
порушення визначається виключно за
об'єктивними обставинами, що склалися у
сторони, яка вимагає розірвання
договору. В такому випадку вина (як
суб'єктивний чинник) сторони, що
припустилася порушення договору, не
має будь-якого значення і для оцінки
порушення як істотного, і для
виникнення права вимагати розірвання
договору на підставі частини другої
статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення
договору закон визнає розмір завданої
порушенням шкоди, який не дозволяє
потерпілій стороні отримати очікуване
при укладенні договору. При цьому
йдеться не лише про грошовий вираз
завданої шкоди, прямі збитки, а й
випадки, коли потерпіла сторона не
зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування
зазначеного положення закону має
співвідношення шкоди з тим, що могла
очікувати від виконання договору
сторона.

Саме до такий висновок викладений у
Постанові ВСУ України від 18 вересня 2013
року при розгляді цивільної справи
№6-75цс13.

Як встановлено судом першої інстанції
при укладенні договору 12.02.2011 року між
TOB «Ніко-Україна» та ОСОБА_1 за№ 1102-12001,
сторони у п. 1.1. визначили істотні умови
договору щодо предмету , а саме
продавець зобов'язався поставити та
передати у власність покупця новий
автомобіль марки MITSUBISHI, марки ASX 1,6 МТ
Invite, комплектації S07, кольору С06-1 шт., а
покупець зобов'язується прийняти товар
та оплатити його на умовах цього
договору, ціна товару - 195 104 грн, у тому
числі ПДВ 32 517,33 грн. Вказані умови
договору відповідачем виконані у
повному обсягу. Будь яких умов щодо
передачі покупцю автомобіля саме 2011
року випуску сторони у договорі не
визначали, а тому і вимоги позивача про
порушенні відповідачем вказаних умов
договору є необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду
викладених в рішенні на підставі
наданих сторонами та досліджених судом
доказів.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції, розглядаючи спір повно та
всебічно дослідив і оцінив обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, а тому апеляційну скаргу
відхиляє, а рішення суду залишає без
змін.

Керуючись ч. 3 ст. 209 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 27 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді:
Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв