Справа № 505/654/14-ц
Провадження № 2/505/564/2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. Котовський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді Вергопуло А.К.,

при секретарі - Чебан О, Г.,

за участю:

представник позивачки - ОСОБА_1,

представник відповідача - Бойко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Котовську
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
про захист прав споживача та визнання
договорів недійсними (третя особа -
публічне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Дельта»), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк", стверджуючи,
що між нею та відповідачем 14 лютого 2013
року було укладено договір №002-15510-140213
про відкриття поточного рахунку з
використанням платіжної картки та
надання кредиту шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії з встановленим лімітом 100000,00 грн.
Одночасно також були укладені договори
№ 003-15510-140213 банківського рахунку
фізичної особи, № 003-15510-140213 на відкрита
поточного рахунку з використанням
платіжної картки та обслуговування
платіжної картки, № 004-15510-140213
банківського рахунку фізичної особи
від 14 лютого 2013 року.

Також позивачка стверджувала, що
договір укладено помилково, під
впливом помилки, з причини омани з боку
працівників банку шляхом неналежного
повідомлення її про приховані платежі
і замовчуванням про істотні умови
дорожчання кредитних коштів під час
виконання умов договору. Крім того, в
порушення вимог ч. 2 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» та
Постанови Правління НБУ №168 від 07
травня 2007 року «Про затвердження
Правил надання банками України
інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту» кредитодавець не повідомив
споживача у письмовій формі про тип
відсоткової ставки, орієнтовну сукупну
вартість кредиту та вартість послуги з
оформлення договору про надання
кредиту (перелік усіх витрат,
пов'язаних з одержанням кредиту, його
обслуговуванням та поверненням,
зокрема таких, як адміністративні
витрати, витрати на страхування
юридичне оформлення тощо), наявні форми
кредитування з коротким описом
відмінностей між ними, у тому числі між
зобов'язаннями споживача, варіанти
повернення кредиту, включаючи
кількість платежів, їх частоту та
обсяги, преваги та недоліки
пропонованих схем кредитування.

Позивачка просила суд визнати
недійсними та застосувати наслідки
недійсності договорів, укладених між
нею та відповідачем, а саме: №002-15510-140213
про відкриття поточного рахунку з
використанням платіжної картки НОМЕР_1
від 14 лютого 2013 року, договір №
003-15510-140213 банківського рахунку
фізичної особи НОМЕР_3 від 14 лютого 2013
року, договір № 003-15510-140213 на відкриття
поточного рахунку з використанням
платіжної картки та обслуговування
платіжної картки від 14 лютого 2013 року,
договір № 004-15510-140213 банківського
рахунку фізичної особи НОМЕР_4 від 14
лютого 2013 року.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав.

Представник відповідача Бойко А. В. в
судовому засіданні проти позову
заперечувала, стверджуючи, що в момент
укладення спірного договору сторонами
було досягнуто згоди з усіх питань щодо
його умов, тому підстав для визнання
недійсним спірного договору не має.
Страхові платежі та розмір процентної
ставки, як інші витрати, пов'язані з
наданням та обслуговуванням кредиту,
не є прихованими, їх розмір та порядок
сплати встановлений зазначеними
договорами та додатками до них, тому
позивачка безпідставно стверджує, що
її введено в оману під час укладення
спірного договору шляхом надання
невірної інформації. Позивачкою не
надано жодних доказів в обґрунтування
своїх позовних вимог, тому просили у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Представник ПАТ «Страхова
компанія «Дельта» в судове засідання
не з'явився, надали заяву про розгляд
справи за їх відсутності.

Дослідивши докази по справі,
вислухавши пояснення сторін, суд
вважає, що заявлені вимоги не
підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 14 лютого 2013 року
між ОСОБА_3 та ПАТ "Дельта Банк" було
укладено договір №002-15510-140213 про
відкриття поточного рахунку з
використанням платіжної картки та
обслуговування платіжної картки,
згідно умов якого банк відкрив ОСОБА_3
поточний рахунок з використанням
платіжної картки № НОМЕР_1 в
національній валюті Україні - гривні,
шляхом відкриття відновлювальної
відкличної кредитної лінії з
встановленим лімітом 100000,00 грн.

Також між ОСОБА_3 та ПАТ "Дельта Банк"
був укладений договір про надання
комплексних банківських послуг №
003-15510-140213 від 14 лютого 2013 року, договір
банківського рахунку фізичної особи №
003-15510-140213 від 14 лютого 2013 року, договір
на відкрита поточного рахунку з
використанням платіжної картки та
обслуговування платіжної картки, №
004-15510-140213 від 14 лютого 2013 року.

Позивачка не заперечує, що вказані
договори вона дійсно підписувала.

Висновки суду підтверджуються
матеріалами справи та поясненнями
сторін.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору та визначенні умов договору.

Отже, одним із фундаментальних
принципів приватноправових відносин є
принцип свободи договору, закріплений
у пункті 3 статті 3 ЦК України, та межі
дії цього принципу визначаються
критеріями справедливості,
добросовісності, пропорційності,
розумності, що обумовлюють розумний
баланс між комерційними інтересами
банків щодо отримання справедливого
прибутку від кредитування і
охоронюваними законом правами та
інтересами споживачів їх кредитних
послуг.

Частиною 1 статті 215 ЦК України
визначено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину сторонами
(стороною) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави та суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності волевиявлення
учасника правочину має бути вільним та
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятись у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх та непрацездатних дітей.

Відповідно до статті 204 ЦК України, в
якій закріплено презумпцію
правомірності правочину, кожний
вчинений правочин вважається
правомірним, тобто таким, що породжує,
змінює або припиняє цивільні права та
обов'язки, доки презумпція не буде
спростована.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг», передбачається що
договір про надання фінансових послуг
(яким відповідно до ст. 4 цього Закону є
договір про надання споживчого
кредиту) повинен містити розмір
фінансового активу, зазначений у
грошовому виразі, строки його внесення
та умови взаєморозрахунків.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» ( в редакції ,
чинній на час укладення кредитного
договору) договір про надання
споживчого кредиту укладається між
кредитодавцем та споживачем,
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві
для придбання продукції у розмірі та
на умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками.

Перед укладенням договору про надання
споживчого кредиту кредитодавець
зобов'язаний повідомити споживача у
письмовій формі про: 1) особу та
місцезнаходження кредитодавця; 2)
кредитні умови, зокрема: а) мету, для
якої споживчий кредит може бути
витрачений; б) форми його забезпечення;
в) наявні форми кредитування з коротким
описом відмінностей між ними, в тому
числі між зобов'язаннями споживача; г)
тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку
кредит може бути виданий; д) орієнтовну
сукупну вартість кредиту та вартість
послуги з оформлення договору про
надання кредиту (перелік усіх витрат,
пов'язаних з одержанням кредиту,
його обслуговуванням та поверненням,
зокрема таких, як адміністративні
витрати, витрати на страхування,
юридичне оформлення тощо); е) строк,
на який кредит може бути одержаний; є)
варіанти повернення кредиту, включаючи
кількість платежів, їх частоту та
обсяги; ж) можливість дострокового
повернення кредиту та його умови; з)
необхідність здійснення оцінки майна
та, якщо така оцінка є необхідною, ким
вона здійснюється; и) податковий режим
сплати відсотків та про державні
субсидії, на які споживач має право,
або відомості про те, від кого
споживач може одержати докладнішу
інформацію; і) переваги та недоліки
пропонованих схем кредитування. У разі
ненадання зазначеної інформації
суб'єкт господарювання, який повинен
її надати, несе відповідальність,
встановлену статтями 15 і 23 цього
Закону.

Таким чином, за ненадання споживачу
інформації, передбаченої статтею 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», може наставати
відповідальність, яка встановлена
виключно статями 15, 23 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
положення яких не передбачають
визнання кредитного договору
недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону, у
договорі про надання споживчого
кредиту зазначаються, зокрема,
детальний розпис загальної вартості
кредиту для споживача. Вартість
кредиту може складатися з: процентів за
користування кредитом; комісійної
винагороди; інших платежів, які
зобов'язаний сплатити Позичальник при
отриманні кредиту. Сукупність
зазначених платежів становить
загальну вартість кредиту. Укладаючи
договір, сторона з'ясовує, на яких
умовах він укладається, а відтак, з
власної ініціативи приймає його умови.

Пунктом 3.4 рішення Конституційного
Суду України від 10.11.2011 року по справі №
1-26/2011 визначається, що під час
укладення кредитного договору
позивальник (споживач) протягом
певного терміну має право відкликати
згоду на укладення договору про
надання споживчого кредиту без
пояснень причин; не бути примушеним під
час виконання кредитного договору
сплачувати платежі, встановлені на
незаконних засадах; достроково
повернути споживчий кредит; не бути
примушеним достроково повернути суму
споживчого кредиту у разі незначних
порушень договору; бути захищеним від
суспільного поширення інформації про
несплату боргу тощо.

Згідно ст. 229 ЦК України якщо особа, яка
вчинила правочин, помилилася щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин може бути визнаний
судом недійсним. Істотне значення має
помилка щодо природи правочину, прав та
обов'язків сторін, таких властивостей і
якостей речі, які значно знижують її
цінність або можливість використання
за цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом. У разі визнання правочину
недійсним особа, яка помилилася в
результаті її власного недбальства,
зобов'язана відшкодувати другій
стороні завдані їй збитки. Сторона, яка
своєю необережною поведінкою сприяла
помилці, зобов'язана відшкодувати
другій стороні завдані їй збитки.

Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із
сторін правочину навмисно ввела другу
сторону в оману щодо обставин, які
мають істотне значення (частина перша
статті 229 цього Кодексу), такий правочин
визнається судом недійсним. Обман має
місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Згідно ст. 217 ЦК України недійсність
окремої частини правочину не має
наслідком недійсності інших його
частин і правочину в цілому, якщо можна
припустити, що правочин був би вчинений
і без включення до нього недійсної
частини.

Між тим, заявляючи вимоги про визнання
договору недійсним як такого, що був
укладений під впливом обману,
позивачка не надала суду достатніх
доказів того, що в момент вчинення
вказаного правочину представники
відповідача навмисно ввели її в оману
щодо обставин, які впливають на
вчинення правочину.

Також не знайшли свого підтвердження
ті обставини, що укладання договору
відбулося під впливом помилки щодо
обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, посилання позивачки на
обставини, які відповідно до положень
закону можуть бути підставою для
визнання оскаржуваного договору
недійсним, не знайшли свого
підтвердження.

Також суд враховує, що позивачка
просила визнати недійним увесь
договір, укладений між нею і банком, та
не оскаржувала окремі частини договору
згідно ст. 18 Закону України «Про захист
прав споживачів».

ОСОБА_3, підписавши договір №002-15510-140213
про відкриття поточного рахунку з
використанням платіжної картки та
надання кредиту шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії з встановленим лімітом 100000,00 грн.,
договори № 003-15510-140213 банківського
рахунку фізичної особи, № 003-15510-140213 на
відкрита поточного рахунку з
використанням платіжної картки та
обслуговування платіжної картки, №
004-15510-140213 банківського рахунку
фізичної особи від 14 лютого 2013 року,
погодилась з умовами договорів, а тому
була обізнана про розмір процентних
ставок та ознайомлена з усіма тарифами
банку.

Разом з тим, із встановлених у справі
обставин вбачається, що волевиявлення
сторін кредитного договору було
вільним, умови договору погоджені
сторонами, не заборонені нормативно
правовими актами та є правомірними.

При таких обставинах, позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
про захист прав споживача та визнання
договорів недійсними - відмовити у
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Котовський міськрайонний суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення або отримання копії
шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя