Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/2557/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Левко
Т.Ю.,

при секретарі - Роман К.С.,

за участі позивачки ОСОБА_1,

представника
позивачки-ОСОБА_14

відповідачів-ОСОБА_6.,
ОСОБА_2,

представника
відповідача-ОСОБА_11

третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Виноградів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_2,
третіх осіб без самостійних вимог:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, Веряцька
сільська рада Виноградівського району
про визнання права власності на
житловий будинок в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_2,
третіх осіб без самостійних вимог:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, Веряцька
сільська рада Виноградівського району
про визнання права власності на
житловий будинок в порядку
спадкування.

Вимоги позову мотивовано тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер чоловік
позивачки-ОСОБА_9, після смерті якого
залишилося спадкове майно, до складу
якого входить житловий будинок з
надвірними спорудами, що розташований
в АДРЕСА_1 та компенсаційний рахунок за
№ НОМЕР_1 із залишком в сумі 1866,85 грн.
Заповітного розпорядження чоловіком
за життя не залишено.

Спадкоємцями за законом першої черги, у
відповідності до ст.ст.1258, 1261 ЦК України
є позивачка ОСОБА_1 -дружина
спадкодавця та їхні спільні діти -
ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4
та ОСОБА_5.

Коли постало питання про спадкування
будинку, належного померлому чоловіку
позивачки, позивачка ОСОБА_1, не змогла
досягти згоди з своїми рідними дітьми,
зокрема-відповідачами ОСОБА_6 та
ОСОБА_2, щодо перерозподілу спадкових
часток, тому, з врахуванням вимог
абзацу першого пункту 228 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України(що діяла на час
звернення позивачки ОСОБА_1 до
нотаріуса для оформлення спадщини) про
те, зміна розміру частки у спадщині
проводиться за згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, до видачі свідоцтв
про право на спадщину, у разі
недосягнення згоди, зміна розміру
часток здійснюється у судовому
порядку, нотаріусом в усному порядку,
було запропоновано з вирішенням даного
питання звернутись до суду.

Враховуючи ті обставини, що позивачкою
в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України прийнято
спадщину після смерті чоловіка, а
відповідачами по справі- ОСОБА_6. та
ОСОБА_2, не вчинено жодної дії для
прийняття спадщини після смерті їх
батька, не продовжено строку для
прийняття такої для отримання
свідоцтва про право на спадщину,
позивачка вважає, що у неї є всі правові
для звернення до суду з даним позовом -
про визнання за нею права власності в
порядку спадкування на житловий
будинок з надвірними спорудами, який
знаходиться в АДРЕСА_1 та на
компенсаційний рахунок померлого
чоловіка позивачки ОСОБА_9.

З урахуванням всього вищевикладеного,
позивачка вважає, що існують обставини,
які є підставою для визнання за нею
права власності на вище вказане
нерухоме майно.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_10, в судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримали повністю та
просили суд такі задоволити повністю,
крім того зазначили, що Рішенням
Виноградівського районного суду від
05.02.2014 року по справі за №299/3293/13-ц,
винесеного за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третіх осіб без самостійних
вимог: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини-у
позові було відмовлено, а тому
відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2, після
постановлення вищезазначеного рішення
суду не можуть взагалі претендувати на
будь-яку частку у спадковому майні, що
відкрилося після смерті їх рідного
батька-ОСОБА_9, який ІНФОРМАЦІЯ_2
року-помер.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2, та їх
представник ОСОБА_11, в судовому
засіданні заперечили проти
задоволення заявленого до них позову
та просили суд у такому відмовити,
посилаючись на те, що ними дійсно не
було прийнято спадщини за померлим
батьком, в позові про продовження
строку на прийняття спадщини їм було
відмовлено, однак вони вважають що
поскільки вони є рідними дітими
спадкодавця то відповідно мають право
на частку у спадковому майні, що
залишилоя після смерті їхнього батька.

Треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог не заперечили.

Представник третьої особи-Веряцької
сільської ради Виноградівського
району, будучи належним чином
повідомлений про день, час і місце
розгляду справи в судове засідання не
з»явився, однак подав заяву про розгляд
справи за їх відсутності (а.с.43).

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
та дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що заявлені позовні вимоги
є підставними та такими, що підлягають
до задоволення.

Так, оцінка зібраних по справі доказів
має здійснюватися за правилами,
передбаченими ст.212 ЦПК України з
врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК
України. У відповідності до вимог
ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень. Суд розглядає
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до вимог цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Розглядаючи вказану справу в межах
заявлених вимоги та наданих сторонами
доказів, суд приходить до переконання,
що дані конкретні правовідносини
врегульовані Цивільним кодексом
України.

В судовому засіданні належними
доказами достовірно встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько
позивачів - ОСОБА_9 (а.с.5), після смерті
якого залишилося спадкове майно, до
складу якого входить житловий будинок
з надвірними спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1
Виноградівського району та
компенсаційний рахунок за № НОМЕР_1 із
залишком в сумі 1866,85 грн.(а.с.24,29,30)

Заповітного розпорядження за життя
спадкодавцем не залишено.

Спадкоємцями за законом першої черги, у
відповідності до ст.ст.1258, 1261 ЦК України
є дружина спадкодавця - відповідач
ОСОБА_1 (а.с.6,8) та її рідні діти - позивач
ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 (а.с.9-11; 13, 15, 16-18;20-23).

Коли постало питання про спадкування
будинку, належного померлому чоловіку
позивачки то позивачка ОСОБА_1, не
змогла досягти згоди з своїми рідними
дітьми, зокрема-відповідачами ОСОБА_6
та ОСОБА_2, щодо перерозподілу
спадкових часток, тому, з врахуванням
вимог абзацу першого пункту 228
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
(що діяла на час звернення позивачки
ОСОБА_1 до нотаріуса для оформлення
спадщини) про те, зміна розміру частки у
спадщині проводиться за згодою
спадкоємців, які прийняли спадщину, до
видачі свідоцтв про право на спадщину,
у разі недосягнення згоди, зміна
розміру часток здійснюється у судовому
порядку, нотаріусом в усному порядку,
було запропоновано з вирішенням даного
питання звернутись до суду.

Після смерті свого батька
відповідачі-ОСОБА_12. та ОСОБА_9 спадщину
в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України не
прийняли, у встановлений ст.1270 ЦК
України шестимісячний строк заяву про
прийняття спадщини не подали.

Так, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК
України).

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Тобто право на спадщину належить
спадкоємцеві з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

У відповідності ч.3 ст.1272 ЦК України
регламентовано, що за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№7 "Про судову практику у справах про
спадкування" особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення
особі додаткового строку, суд
досліджує поважність причини пропуску
строку для прийняття спадщини. При
цьому необхідно виходити з того, що
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Як встановлено в судовому засіданні,
згідно до Рішення Виноградівського
районного суду від 05.02.2014 року по справі
за №299/3293/13-ц, винесеного за наслідками
розгляду цивільної справи за
об'єднаними позовами ОСОБА_12, ОСОБА_6 до
ОСОБА_1 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, треті особи без самостійних
вимог: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
судом було відмовлено ОСОБА_12 та ОСОБА_6
у продовженні їм строку для подання
заяви про прийняття спадщини, після
смерті їх батька-ОСОБА_9, який
ІНФОРМАЦІЯ_2 року-помер.

Рішення суду, 18.02.2014 року вступило в
законну силу (а.с.69-72).

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено
наслідки пропущення строку для
прийняття спадщини, зокрема, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву
про прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК
України, спадщина відкривається
внаслідок смерті особи.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав і обов'язків від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб ( спадкоємців), разом з тим,
відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.
1296 ЦК відсутність свідоцтва про право
на спадщину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину. В даному листі також
відзначено, що статтею 1218 ЦК

встановлено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті. Умовою для
переходу в порядку спадкування права
власності на об'єкти нерухомості, в
тому числі житловий будинок, інші
споруди, земельну ділянку є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
порядку, а визнання права власності на
спадкове майно в судовому порядку є
винятковим способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 1 Першого
протоколу до Конвеціїї про захист прав
людини і основоположних свобод кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

В той же час, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом, власник майна
може пред"явити позов про визнання його
права власності, зокрема, за
набувальною давністю, а також якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою(ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК
України).

За таких встановлених у судовому
засіданні обставин, суд, розглядаючи
вказану справу в межах заявлених вимог
та на підставі наданих сторонами
доказів, які оцінені судом в їх
сукупності, вважає, що позивачкою
ОСОБА_1 повністю доведено підставність
своїх позовних вимог, щодо заперечень
відповідачів то такі судом оцінені
критично та на думку суду є такими, що
не грунтуються на вимогах
законодавства, а відтак суд вважає, що
заявлені позовні вимоги позивачки
ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215,
218 ЦПК України, ст..ст.16, 392, 1216, 1261, 1268, 1297,
1299 ЦК України, ст.41 Конституції України
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с.Горбки Виноградівського
району право власності на житловий
будинок з надвірними спорудами, який
знаходиться в АДРЕСА_1
Виноградівського району,
Закарпатської області та належний
ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та
на компенсаційний рахунок в філії ТВБВ
№ 10006/060 смт.Королево за № НОМЕР_1 із
залишком в сумі 1866_85 грн.(одна тисяча
вісімсот шістдесят шість гривень 85
коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко