Справа № 348/148/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1209/2014
Головуючий у 1 інстанції Безбородько
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Матківського
Р.Й.

суддів Мелінишин Г.П.,
Шишка А.І.

секретаря Вилки І.П.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Надвірнянського районного суду від 04
лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася із
позовом в суд до ОСОБА_2 про стягнення 250
000 гривень спричиненої злочином
моральної шкоди.

Позивач подала також заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно відповідача.

Заяву позивач обґрунтувала тим, що
позов слід забезпечити у зв'язку з
необхідністю попередження умисного
відчуження майна та коштів, за рахунок
яких буде можливо виконати рішення
суду у випадку задоволення вимог.

Ухвалою Надвірнянського
районного суду від 04 лютого 2014 року
заяву задоволено. Накладено арешт на
майно, яке належить на праві власності
ОСОБА_2, на суму еквівалентну 250000
гривень.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, просить її
скасувати.

Апелянт у скарзі зазначає, що при
постановленні ухвали не враховано
вимоги ЦПК України та роз'яснення
Пленуму ВСУ України. Позивачем не
зазначено причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов та
обґрунтування необхідності вжиття
забезпечення позову. Вважає себе
неналежним відповідачем по даній
справі.

Суд повинен був врахувати, що на 11
серпня 2005 року працювала
лікарем-гінекологом
медико-діагностичного центру «Медея»
ТОВ «Гентрис», тому відповідачем є ТОВ
«Гентрис». Її вина полягала в тому, що
переривання вагітності померлій
ОСОБА_4 проводилось в умовах
неакредитованого медичного закладу,
про що вона не знала, оскільки не була
головним лікарем та у відсутності
необхідного реанімаційного
обладнання, яким забезпечує медичний
заклад за рахунок відповідних коштів, а
не лікар за власний рахунок.

Тому у її діях відсутній
причинно-наслідковий зв'язок настання
смерті ОСОБА_4, що тягне за собою
відшкодування заподіяної моральної
шкоди.

Жодних причин у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов та
будь-яких сумнівів, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, у позивача не було. Обрання виду
забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на особисте майно
відповідача позивачем необґрунтовано.

Вислухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 151 ЦПК суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити заходів забезпечення позову.

Враховуючи обставини справи, суть
заявленого позову суд першої інстанції
правильно застосував норми
процесуального права при задоволенні
заяви про забезпечення позову. Апелянт
необґрунтовано вважає, що суд
застосовуючи заходи забезпечення
позову не зазначив причини у зв'язку з
якими необхідно забезпечити позов та
обґрунтування необхідності вжиття
забезпечення позову.

В мотивувальній частині рішення суд
обґрунтував необхідність забезпечення
позову утрудненням чи неможливим
виконання рішення суду у майбутньому.

Враховуючи суть позову, вжиті заходи є
необхідними, а доводи апеляційної
скарги не дають підстав вважати, що
ухвала постановлена з порушенням норм
права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Надвірнянського районного
суду від 04 лютого 2014 року залишити без
змін. Ухвала в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Р.Й. Матківський

Судді Г.П. Мелінишин

А.І. Шишко