Номер провадження 2/228/100/2014
РІШЕННЯ

іменем України

08 травня 2014 року Докучаєвський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді Єпішина Ю.М., при
секретарі Натаріній Д.І., за участю
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Докучаєвська
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним
позовом, в якому просить розірвати шлюб
з відповідачем, зареєстрований 26
листопада 2011 року Виконкомом
Новотроїцької селищної ради
Волноваського району Донецької
області. В обґрунтування своїх вимог
вона зазначила, що спільне життя з
відповідачем не склалось у зв'язку з
тим, що вони віддалились один від
одного та втратили почуття взаємної
любові і поваги. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка за взаємною згодою між
ними залишиться проживати з нею. Шлюбні
відносини припинили з грудня 2013 року.
Спору про спільне майно на даний момент
між ними не має. На примирення з
відповідачем не згодна.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
наполягала на позові, просила шлюб
розірвати, на примирення не згодна.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов не визнав, вважаючи, що
примирення між ними можливе.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що є достатньо доказів, які
свідчать про права та взаємовідносини
сторін. Позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом установлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112-115 СК
України, шлюб припиняється в наслідок
його розірвання. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у
пп. 10, 11 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», шлюб може
бути розірвано в судовому порядку лише
за умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

Сторони перебувають в шлюбі,
зареєстрованому 26 листопада 2011 року
Виконкомом Новотроїцької селищної
ради Волноваського району Донецької
області, актовий запис № 84. Від шлюбу
мають неповнолітню дитину - доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка за взаємною
згодою між ними залишиться проживати з
матір'ю.

Виходячи з положень тієї ж постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» передбачене ч. 1 ст. 111 СК
вжиття судом заходів щодо примирення
подружжя застосовується у випадку
відсутності згоди одного з них на
розірвання шлюбу за ініціативою однієї
зі сторін або суду у формі відкладення
розгляду справи слуханням та надання
сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191
ЦПК). Судам слід використовувати надану
законом можливість відкласти розгляд
справи для примирення подружжя,
особливо за наявності неповнолітніх
дітей. При визначенні строку на
примирення суд заслуховує думку сторін
та враховує конкретні обставини
справи. Якщо після закінчення
призначеного судом строку примирення
подружжя не відбулося і хоча б один з
них наполягає на припиненні шлюбу, суд
вирішує справу по суті.

Ухвалою Докучаєвського міського суду
Донецької області від 11 лютого 2014 року
сторонам був наданий строк для
примирення терміном на два місяці.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтвердила свою позицію щодо
розірвання шлюбу з відповідачем та
категорично заперечувала проти
надання додаткового строку для
примирення, через відсутність в цьому
необхідності та доцільності.

Отже, у відповідності зі статтею 111 СК
України, суд вжив заходів щодо
примирення подружжя, але після строку
на примирення, позивачка категорично
наполягає на розірванні шлюбу,
оскільки сторони тривалий час фактично
не підтримують шлюбних стосунків, не
ведуть спільного господарства та
бюджету, позивачка втратила почуття
любові та поваги до відповідача.

Виходячи з викладеного, оскільки сім'я
сторін фактично розпалася, існує лише
формально і зберегти її неможливо,
оскільки сторони з грудня 2013 року не
підтримують шлюбні відносини, не
ведуть спільне господарство й
відносини між ним стали неприязні,
позивачка наполягає на розірванні
шлюбу, суд приходить до висновку про те,
що подальше спільне життя подружжя
неможливо, збереження шлюбу суперечить
інтересам позивача у справі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Витрати
на правову допомогу, згідно ст. 79 ЦПК
України віднесені до судових витрат.

Згідно наданої квитанції від 09.01.2014
року за підписом адвоката ОСОБА_4
завіреною відповідною печаткою, за
надання правової допомоги позивачкою
було сплачено 270,00 грн.

Таким чином, підлягає стягненню на
користь позивачки з відповідача
сплачена нею сума за правову допомогу у
розмірі 270,00 грн. та сплачений нею
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Виходячи із викладеного, керуючись
ст.ст. 10-11, 60- 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, на
підставі ст.ст. 104, 110, 112-115 СК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 листопада 2011
року Виконкомом Новотроїцької
селищної ради Волноваського району
Донецької області, актовий запис № 84
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу за позивачкою
залишити теперішнє прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений нею судовий збір у розмірі 243
грн. 60 коп., та сплачена нею сума за
правову допомогу у розмірі 270 грн., а
всього 513 грн. 60 коп.

Після набрання цим рішенням законної
сили, його копію невідкладно направити
до місцевого органу державної
реєстрації актів цивільного стану, для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Докучаєвський міський суд шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя