Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська у складі:

головуючого судді - Бугери О.В. ,

при секретарі - Білошицької Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за позовом Луганського міського
комунального підприємства
"Теплокомуненерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із вказаним
позовом, в обґрунтування якого
зазначив, що ЛМКП «Теплокомуненерго»
постачає теплову енергію та гаряче
водопостачання в квартиру
відповідачки згідно з Правилами
користування тепловою енергією,
затвердженими наказом Міністерства
енергетики та електрифікації СРСР №310
від 06 грудня 1981 року, Правилами
користування тепловою енергією,
затвердженими Наказом Міністерства
енергетики України, Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 28 жовтня
1999 року №307/262, Правилами надання послуг
населенню з водо теплопостачання та
водовідведення (каналізації),
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України №630 від 21.07.2005 року.
Відповідач надані послуги оплачує не
регулярно, у зв'язку з чим з 01.11.2005 року
по 01.06.2013 року утворилась
заборгованість за фактично спожиту
послугу у розмірі 7400 гривень 22 копійок.
Відповідно до ст.67 ЖК України до
комунальних послуг відноситься
теплозабезпечення. Споживач послуг
зобов'язаний щомісяця оплачувати
комунальні послуги, як це передбачено
ст.ст. 64,68,162 ЖК України. Заяв від
відповідача з приводу відсутності
теплової енергії та гарячої води в
квартирі на адресу позивача не
надходило, тому оплата нараховувалась
по встановленому тарифу. У зв'язку з
невиконанням відповідачкою
зобов'язання утворилась
заборгованість за надані позивачем
послуги.

В своїх поясненнях на заперечення
відповідача на позовну заяву
представник позивача зазначила, що
Припис Управління у справах захисту
прав споживачів в Луганській області,
на який опирається представник
відповідачки, не може служити доказом
законності встановлення
альтернативного опалення, а тому
втручання зазначеного органу в
господарську діяльність двох суб'єктів
господарювання є протиправним. Також
зазначено, що, враховуючи те, що
споживачем не дотримані вимоги порядку
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води, має місце факт
самовільного відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води. Також,
Управлінням не зазначено в Приписі, з
якого саме моменту ЛМКП
«Теплокомуненерго» повинно зробити
перерахунок, а тому вважають свою
відмову у проведенні перерахунків
законною та обґрунтованою, ніяких
порушень з боку підприємства не
допускається.

На підставі викладеного позивач
просить стягнути з відповідачки на
користь ЛМКП «Теплокомуненерго»
заборгованість за період з 01.11.2005 року
по 01.06.2013 року в сумі 7400 грн. 22 коп.
основного боргу, 1931,37 грн. - втрати від
інфляційних процесів, 886,27 грн. - три
відсотки річних, а всього 10217 грн. 86 коп.
та судові витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, надала суду
заяву про розгляд справи за
відсутності представника позивача на
підставі поданих суду доказів, позовні
вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, представник відповідача до
початку судового засідання надав
заперечення проти позову в повному
обсязі, з яких вбачається, що в 2007 році
відповідачка вирішила зробити ремонт
свого помешкання та зробити заміну
системи опалення з централізованої на
автономну. З цим питанням вона
звернулась до позивача ЛМКП
«Теплокомуненерго». У відповіді на
запит були надані рекомендації щодо
порядку відключення від систем
централізованого постачання, в яких
вказано, що акт про відключення,
затверджений комісією, послужить
підставою для припинення нарахувань.
Відповідач сумлінно виконала усі
рекомендації - написала заяву до
постійно діючої комісії з питанням про
відключення та отримала відповідні
дозволи та рішення, а саме: виписку з
Протоколу №4 Управління ЖКГ Луганської
міської ради, Технічні умови на
проектування №22164/03-ту від 12.09.2008 року,
та оформила, погодила проект
автономного опалення, придбала,
встановила обладнання та відключилась
від систем централізованого
теплопостачання, склавши відповідний
Акт про відключення, в якому є підписи
та печатки повноважених осіб, та
передала комплект документів до
позивача. Однак через деякий час
відповідачка отримала новий рахунок
заборгованості з мотивуванням про
втрату документів. На підставі
наведеного, відповідачка звернулась до
Управління у справах захисту прав
споживачів у Луганській області, по
результатам чого отримала припис до
ЛМКП «Теплокомуненерго» про
припинення нарахування виплат та
необхідність проведення перерахунку
за ненадані послуги. Також
відповідачка зазначила, що позивач
частково виконав приписи та не зробив
перерахунок коштів за ненадані
послуги, чим вводить в оману не тільки
відповідача, але й суд. При таких
обставинах відповідач не вважає себе
винним та боржником. Позивач не є
балансоутримувачем будинку, в якому
мешкає відповідач, а тому є неналежним
позивачем. За таких обставин, зазначені
у запереченні фактичні дані, а також
додані письмові докази в повному
обсязі спростовують позовну заяву про
стягнення заборгованості за надані
послуги з теплопостачання та гарячого
водопостачання. В судовому засіданні
представник відповідача за
довіреністю надав суду пояснення
аналогічні викладеним в запереченнях,
просив відмовити у задоволенні позову
у зв'язку з недоведеністю та
необґрунтованістю у повному обсязі.

Суд, дослідивши представлені
письмові докази, встановив наступне.

Ухвалою Ленінського районного
суду м.Луганська від 12 травня 2014 року у
прийнятті зустрічної позовної заяви
ОСОБА_2 до ЛМКП «Теплокомуненерго» було
відмовлено (а.с.69).

Згідно зі ст. 67 ЖК України наймачі
житлового приміщення зобов'язані
оплачувати комунальні послуги, у тому
числі послуги з теплозабезпечення.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач постачає теплову
енергію та гаряче водопостачання в
квартиру відповідачки, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1

Згідно зі ст. 64,68,162 ЖК України
наймачі житлового приміщення
зобов'язані оплачувати комунальні
послуги, у тому числі послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання. Плата за комунальні
послуги стягується, крім квартирної
плати, по затвердженим у встановленому
порядку тарифам. Квартирна плата та
плата за комунальні послуги вноситься
щомісяця в строки, встановлені діючим
законодавством.

Відповідно п.5 ч.3 ст.20 Закону
України «Про житлово - комунальні
послуги» від 24.06.2004 року споживач
зобов'язаний сплачувати житлово -
комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 4
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», законодавство України у
сфері житлово-комунальних послуг
базується на Конституції України і
складається з нормативно-правових
актів у галузі цивільного, житлового
законодавства, цього Закону та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг.

Статтями 20 та 21 вказаного закону
визначені обов'язки споживача і
виконавця житлово-комунальних послуг,
зокрема, обов'язком споживача є оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору.

Відповідно до статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 даного кодексу,
якою визначено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства.

Стаття 526 ЦК України передбачає,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства , а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Представником відповідачки було
подано до суду заяву, в якій він просив
застосувати строк позовної давності,
оскільки позивачем було пропущено
строк на звернення до суду з приводу
порушених прав за період з 01.11.2005 року,
оскільки вважає, що при відсутності
платежу в зазначений строк у квітні 2007
року з наступного дня позивачу стає
відомо про порушення його права, у
зв'язку з чим починається дія
трирічного строку права звернення до
суду з вимогою захисту своїх інтересів.
Таким чином, строк позовної давності
сплинув у квітні 2010 року, тоді як
позивач звернувся з позовом лише у
грудні 2013 року (а.с.38).

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється у три роки.

Таким чином, суд погоджується з
доводами представника відповідача
відносно пропуску позивачем строку
позовної давності для звернення до
суду з вимогами про стягнення з
відповідачки заборгованості за
послуги з теплопостачання та гарячого
водовідведення за період з 01.11.2005 року
по 16.07.2008 року з урахуванням моменту
звернення позивача з вказаним позовом
15 жовтня 2013 року, що підтверджується
штампом вхідної кореспонденції, а тому
позовні вимоги за вказаний період
підлягають залишенню без задоволення.

Що стосується позовних вимог щодо
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання з відповідачки за
період з 17.07.2008 року по 01.06.2013 року, суд
прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, листом Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» від 04.01.2008 року
відповідачці було роз'яснено порядок
відключення споживача від мереж
централізованого опалення та гарячого
водопостачання, а саме: відповідно до
Порядку відключення окремих приміщень
від мереж централізованого опалення та
гарячого водопостачання при відмові
споживачів від централізованого
опалення», затвердженого Наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово - комунального господарства
України №4 від 22.11.2005 року. Також було
зазначено, що саме акт, затверджений
комісією, буде служити підставою для
припинення нарахувань (а.с.21).

З наявного в матеріалах справи
акту про відключення квартири від
внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВН
від 17.07.2008 року, укладеного
представником власника будинку
«Стандарт - Луганськ» Мусатовим С.В.,
представником монтажної організації
Луганськгазпром, представником
виконавця послуг з ЦО та ГВН ЛМКП
«Теплокомуненерго» та власником
квартири ОСОБА_4, вбачається, що
відключення квартири за адресою:
АДРЕСА_1, виконано шляхом видимого
розриву заварюванням приєднань
радіаторів (конвекторів) у кількості
чотирьох штук, заварюванням стояків у
кількості чотирьох штук (а.с.27).

Відповідно до витягу з Протоколу
№4 засідання постійно діючої комісії з
питань відключення окремих приміщень
житлових приміщень житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
від централізованого теплопостачання
Управління Житлово - комунального
господарства Луганської міської ради
від 17.07.2008 року відповідачу ОСОБА_4 було
надано дозвіл для розробки проекту
індивідуального (автономного )
теплопостачання і відокремлення від
мереж ЦО і ГВН (а.с.28).

На підставі вказаного витягу філією
Луганського міжрайонного управління
по експлуатації газового господарства
Відкритого акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Луганськгаз» 12.09.2008 року ОСОБА_4 було
видано технічні умови та розроблено
робочий проект (а.с.29,30-34).

Відповідач зверталась до
Управління у справах захисту прав
споживачів у Луганській області з
заявою про проведення перевірки
діяльності ЛМКП «Теплокомуненерго», в
результаті чого Управління у справах
захисту прав споживачів у Луганській
області надало ЛКМП
«Теплокомуненерго» приписи про
проведення перерахунку (а.с.26).

Відповідно до п.1.2. Порядку
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженого
Наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України 22.11.2005 N4 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 9 грудня 2005 р. за N 1478/11758 для
реалізації права споживачів на відмову
в отриманні послуг централізованого
опалення та гарячого водопостачання
місцевий орган виконавчої влади
створює постійно діючу міжвідомчу
комісію для розгляду питань щодо
відключення споживачів від мереж ЦО і
ГВП призначає голову та затверджує її
склад, затверджує положення про роботу
комісії.

Відповідно до п.2.2.1. даного
Порядку при позитивному рішенні
Комісії заявнику надається перелік
організацій, до яких слід звернутися
для отримання технічних умов для
розробки проекту індивідуального
(автономного) теплопостачання і
відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

Відповідно до п.2.3. Порядку
отримання технічних умов може
виконуватись безпосередньо заявником
або відповідно до договору проектною
чи проектно-монтажною організацією.

Відповідно до п.2.3.1. Порядку
проект індивідуального (автономного)
теплопостачання і відокремлення від
мереж ЦО і ГВП виконує проектна або
проектно-монтажна організація на
підставі договору із заявником.

Відповідно до п.2.5. Порядку
відключення приміщень від
внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП
виконується монтажною організацією,
яка реалізує проект, за участю
представника власника житлового
будинку або уповноваженої ним особи,
представника виконавця послуг з ЦО і
ГВП та власника, наймача (орендаря)
квартири (нежитлового приміщення) або
уповноваженої ними особи. Роботи з
відключення будинку від мереж ЦО і ГВП
виконуються у міжопалювальний період.

Відповідно до п.2.6. Порядку по
закінченні робіт складається акт про
відключення будинку від мереж ЦО і ГВП
і в десятиденний термін подається
заявником до Комісії на затвердження.

З урахуванням зазначеного, суд
вважає, що позовні вимоги за період з
17.07.2008 року по 01.06.2013 року не підлягають
задоволенню у зв'язку з
необґрунтованістю з тієї підстави, що
відповідачкою було надано достатньо
належних доказів, які свідчать про те,
що нею як власницею квартири було у
встановленому законом порядку
отримано дозвіл на відключення від
систем централізованого постачання, що
підтверджується актом про відключення,
технічними умовами, а також робочим
проектом, що відповідає Порядку
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, яке регулює дане
питання, а отже в даному випадку
відсутнє зобов'язання відповідача
сплачувати послугу за вказаний період.

Також не підлягають стягненню з
відповідача втрати від інфляційних
процесів та три проценти річних,
оскільки є похідними від вимог про
стягнення заборгованості.

Керуючись ст. ст. 256,257,267, 526, 625 ЦК
України, ст.ст. 13, 22 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10,
15, 57, 60, 209, 213-215, 217 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Луганського
міського комунального підприємства
"Теплокомуненерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання за період з 01.11.2005 року
по 16.07.2008 року залишити без задоволення
у зв'язку із пропуском строку позовної
давності.

Позовні вимоги Луганського
міського комунального підприємства
"Теплокомуненерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання за період з 17.07.2008 року
по 01.06.2013 року залишити без задоволення
у зв'язку із необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особою що не приймала участі
у справі в той же строк та в тому ж
порядку з моменту отримання її копії.

Головуючий суддя
О.В.Бугера

Справа №437/15840/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частини

30 травня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська у складі:

головуючого судді - Бугери О.В. ,

при секретарі - Білошицької Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за позовом Луганського міського
комунального підприємства
"Теплокомуненерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання, -

Керуючись ст. ст. 256,257,267, 526, 625 ЦК
України, ст.ст. 13, 22 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10,
15, 57, 60, 209, 213-215, 217 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Луганського
міського комунального підприємства
"Теплокомуненерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання за період з 01.11.2005 року
по 16.07.2008 року залишити без задоволення
у зв'язку із пропуском строку позовної
давності.

Позовні вимоги Луганського
міського комунального підприємства
"Теплокомуненерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання за період з 17.07.2008 року
по 01.06.2013 року залишити без задоволення
у зв'язку із необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особою що не приймала участі
у справі в той же строк та в тому ж
порядку з моменту отримання її копії.

Головуючий суддя
О.В.Бугера