КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/5146/14-ц
Провадження № 2/520/4276/14
УХВАЛА

30.05.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

при секретарі -
Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі заяву
позивачки про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3,

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5

про усунення перешкод у здійсненні
права користування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси з позовною
заявою до ОСОБА_3, за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якій просить суд
визнати будівництво нерухомого майна,
площею 187кв.м., за адресою: АДРЕСА_1,
самочинним, усунути їй перешкоди у
здійсненні нею права користування
житловим будинком, за адресою: АДРЕСА_2,
шляхом знесення самочинно збудованого
нерухомого майна, площею 187кв.м., за
адресою: АДРЕСА_1, за кошти відповідача.

Від позивачки до канцелярії суду
надійшла заява про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на земельну
ділянку, за адресою: АДРЕСА_1, та
будинок, за адресою: АДРЕСА_1, площею
187кв.м., який належить ОСОБА_3 до
вирішення спору по суті, а також шляхом
заборони експлуатації об'єкта
нерухомості, площею 187кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування наданої заяви
позивачка посилається на те, що на
сусідній земельній ділянці за адресою
АДРЕСА_1, знаходиться самочинно
збудований будинок, а вікна її будинку
виходять на збудовану глуху стіну
сусідньої незаконної споруди, яка
повністю закриває доступ світла у її
оселю та фактично перетворила житлове
приміщення у нежитлове.

Позивачка зазначає, що постановою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09.04.2014р. у
справі №815/7310/13-а було скасовано
декларацію № ОД К про готовність
об'єкта за адресою АДРЕСА_1 до
експлуатації.

Власницею новозбудованого житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1, площею
187кв.м., як зазначає позивачка, була
ОСОБА_5, яка продала вищезазначений
будинок ОСОБА_3.

Позивачка також вказує, що ОСОБА_3
дізнавшись про те, що існує спір щодо
законності зведення купленого нею
будинку, виставила житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1, площею 187кв.м. на
продаж, у зв'язку з чим, невжиття
заходів забезпечення позову може
значно утруднити чи зробити неможливим
виконання майбутнього рішення суду у
випадку задоволення судом позовної
заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Сторони в судове засідання не
викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
вважає, що заява про забезпечення
позову підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачці - ОСОБА_3 на праві
приватної власності, на підставі
договору купівлі-продажу, належить
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
щодо об'єкта нерухомого майна, яка
наявна у матеріалах справи.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, а також інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.п. 1 та 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, а також забороною
вчиняти певні дії. Види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості
заяви є наявність причинного зв'язку
між конкретним видом забезпечення
позову, про який йдеться у відповідній
заяві, та наслідком у формі потенційної
загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22 грудня
2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має врахувати наскільки
конкретний захід, який пропонується
вжити, пов'язаний з предметом позову,
наскільки він співрозмірний позовній
вимозі, і яким чином цей захід фактично
реалізує мету його вжиття.

Суд вважає, що дізнавшись про подання
позовної заяви відповідачка - ОСОБА_3,
яка є власником житлового будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, може
вжити заходів щодо його відчуження, що
може значним чином утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду у випадку задоволення судом
позовних вимог.

З урахуванням вказаного вище
роз'яснення Пленуму Верховного суду
України, суд вважає, що тимчасове
обмеження права розпоряджатися
земельною ділянкою та житловим
будинком, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, без обмеження права володіння
та користування ними, не зашкодить
істотним чином правам та охоронюваним
законом інтересів відповідачки -
ОСОБА_3

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги, що предметом розгляду
зазначеної справи є визнання
нерухомого майна самочинним та
знесення самовільного збудованого
нерухомого майна - житлового будинку,
розташованого на земельній ділянці, за
адресою: АДРЕСА_1, суд вважає вимоги
позивачки про вжиття заходів
забезпечення позову в частині
накладення арешту на земельну ділянку
та житловий будинок, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, співмірними із
заявленими позовними вимогами, вбачає
імовірність ускладнення виконання або
невиконання судового рішення у випадку
не задоволення в цій частині заяви
позивачки.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
відмовити у задоволенні заяви
позивачки в частині заборони
експлуатації об'єкта нерухомості,
площею 187кв.м., розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки вказані дії
можуть призвести до порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
відповідачки.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки про вжиття заходів
забезпечення позову - задовольнити
частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, яка
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Накласти арешт на житловий будинок,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В решті вимог заяви - відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати
сторонам для відома, Реєстраційній
службі Одеського міського управління
юстиції для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає
чинності в момент її проголошення,
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому законом для
виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення, однак оскарження ухвали
про забезпечення позову не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя
Петренко В. С.