АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4388/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шавула В. С. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Григорченка Е.І., Городничої
В.С.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 27 березня 2014
року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року позивач звернувся з
зазначеним позовом до відповідача. В
обґрунтування посилається на те, що 25
квітня 2006 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір №б/н,
відповідно до якого останній отримав
кредит у сумі 6 000, 00 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає дії картки.

Внаслідок неналежного виконання
зобов'язання за кредитним договором
відповідач мав перед Банком
заборгованість, яка станом на 23.06.2008
року становила 5603,83 грн., яку на
підставі судового наказу Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
04.09.2008року було стягнуто на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк».

У зв"язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору №б/н від 25.04.2006
року відповідач має заборгованість
перед Банком, яка станом на 31 грудня 2013
року становить 17877,30 грн, що складається
з наступного: заборгованості за
процентами - 16549,81 грн.; штраф (фіксована
частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна
складова) - 827,49 грн., яку позивач просить
стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 27 березня 2014 року
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк»- задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 25.06.2006 року станом на 31.12.2013
року у сумі 17049,81 грн., що складається із:
заборгованості по процентам за
користування кредитом у сумі 16549,81 грн.
та штраф у сумі 500,00 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено. Вирішено
питання про судові витрати.

В апеляцій скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши представника відповідача,
розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
скарги та скасування рішення суду,
виходячи з наступного.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що 25 квітня 2006 року
між сторонами укладено кредитний
договір б/н, за умовами якого, позивач
надав, а відповідач отримав у кредит
грошові кошти у розмірі 6000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Відповідно до умов
укладеного договору, Договір
складається з Заяви позичальника, Умов
та правил надання банківських послуг
(а.с.7-11).

Згідно судового наказу Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
04.09.2008року з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
стягнуто заборгованість за кредитним
договором в розмірі 5603,83 грн. Згідно
повідомлення Ленінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ від 24.03.2014 року,
виконавче провадження за судовим
наказом було завершене на підставі п.2
ст.40 Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції до 08.03.2011 року),
тобто судовий наказ залишився без
виконання. (а.с.4,34).

У зв"язку з неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором
№б/н від 25.04.2006 року, відповідач має
заборгованість перед Банком, яка
згідно наданому розрахунку, станом на
31 грудня 2013 року становить 17 877,30 грн. та
складається з: заборгованості по
процентам - 16 549,81 грн.; штраф (фіксована
частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна
складова) 827,49 грн. (а.с.5-6).

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, керуючись
ст.ст.509, 549, 525, 526, 551, 610, 625, 1054, 1055 ЦК
України, ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а також
поясненнями сторін.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що відповідно до
судового наказу Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 04.09.2008
року, він сплатив на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитом в сумі 5603,83 грн., не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки
належних та допустимих доказів на
підтвердження зазначеного він не
надав. Посилання апелянта на наявність
в матеріалах справи копій квитанцій, що
свідчать про сплату ним кредитних
грошових коштів, не знайшли свого
підтвердження під час дослідження
матеріалів справи у судовому засіданні
апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на сплив позовної
давності у спорі, також не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки згідно п.9.12
Умов та правил надання банківських
послуг, з якими був ознайомлений
відповідач (а.с.7 на звороті), договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує другу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонгується на той
же строк (а.с.10). Будь-яких дій щодо
інформування про припинення дії
договору сторони не здійснювали.

Отже, пролонгація договору полягає у
продовженні його строку зі збереженням
тих умов, на яких його було укладено
(якщо інше не передбачено договором),
зокрема щодо самої умови про порядок
пролонгації договору.

Таким чином, судове рішення ухвалене з
додержанням норм процесуального права
та у відповідності з нормами
матеріального права і відсутні
підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 27 березня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:

Судді: