У х в а л а

іменем україни

30 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у

м. Києві, приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» (далі - ПП «СП «Юстиція»),
ОСОБА_5, приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, третя особа - публічне
акціонерне товариство
«ПроКредитБанк», про визнання
прилюдних торгів недійсними за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_5 - ОСОБА_8, на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 17 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 17 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що на виконання рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 24 вересня 2010 року про стягнення з
неї та ОСОБА_9 кредитної заборгованості
на користь ПАТ «ПроКредитБанк» в
розмірі 4 165 963 грн 37 коп. та виконавчого
листа, виданого 28 липня 2011
року Голосіївським районним судом м.
Києва, відділом примусового виконання
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві було
відкрито виконавче провадження та
розпочато процедуру реалізації
арештованого нерухомого майна через
прилюдні торги. 16 серпня 2012 року ПП "СП
"Юстиція" було проведено прилюдні торги
з реалізації арештованого нерухомого
майна - магазину АДРЕСА_1.
Переможцем торгів став ОСОБА_5, який
запропонував ціну в розмірі 943 тис. грн.
Проте ухвалами Святошинського
районного суду м. Києва від 26 березня
2010 року та 13 листопада 2012 року
було накладено арешт на спірне майно та
заборонено реєструвати право
власності на вказане нерухоме майно.
Незважаючи на дані ухвали суду, було
проведено прилюдні торги, а приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
18 березня 2013 року здійснила
державну реєстрацію права власності на
об'єкт спірного нерухомого майна за
ОСОБА_5 Зазначала, що при проведенні
прилюдних торгів були допущені
порушення законодавства, зокрема:
торги відбулися за наявності лише
одного покупця; її не було належним
чином повідомлено про дату, час та
місце проведення торгів; в оголошеннях
про проведення торгів не зазначалося,
що нежитлове приміщення є часткою у
спільній власності юридичних та
фізичних осіб; звіт з незалежної оцінки
майна був проведений без технічної
документації на об'єкт; нотаріус, що
посвідчував право власності за ОСОБА_5,
не перевірив факту обтяження даного
майна.

У зв'язку з цим позивач просив суд
визнати недійсними прилюдні торги від
16 серпня 2012 року, проведені ПП "СП
"Юстиція", з продажу нерухомого майна -
магазину АДРЕСА_1; визнати недійсним
протокол проведення прилюдних торгів
від 16 серпня 2012 року з продажу
зазначеного нерухомого майна; визнати
недійсним акт державного виконавця про
продаж нерухомого майна боржника на
прилюдних торгах від 28 серпня 2012 року;
визнати недійсним свідоцтво про
належність вказаного нерухомого майна
ОСОБА_5; скасувати державну реєстрацію
права власності за ОСОБА_5 на
зазначений об'єкт нерухомого майна.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 17 жовтня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
17 грудня 2013 року, позов ОСОБА_4
задоволено. Визнано недійсними
прилюдні торги від 16 серпня 2012 року з
продажу нерухомого майна - нежитлового
приміщення (літ. А), загальною площею 141,6
кв.м., по АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_4 Визнано недійсним
протокол проведення прилюдних торгів
від 16 серпня 2012 року з продажу
зазначеного нерухомого майна,
складений ПП "СП "Юстиція". Визнано
недійсним акт державного виконавця про
продаж вказаного нерухомого майна
боржника на прилюдних торгах від 28
серпня 2012 року, затвердженого
начальником відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві. Визнано
недійсним свідоцтво, посвідчене 5
вересня 2012 року приватним нотаріусом
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
ОСОБА_7 про належність ОСОБА_5 на
праві власності вище зазначеного
нерухомого майна. Скасовано державну
реєстрацію права власності за ОСОБА_5
на об'єкт нерухомого майна, яким є
нежитлове приміщення (літ. А), загальною
площею 141,6 кв.м., по АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_8, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суди, правильно
застосувавши положення ст. ст.
203, 215 ЦК України, Закону України «Про
виконавче провадження», Тимчасове
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5, на підставі доказів, поданих
сторонами, що належним чином оцінені
(ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що
порушення, які були допущені під час
проведення прилюдних торгів, дають
підстави для визнання їх недійсними,
оскільки на торги виставлено майно
(приміщення (літ. А), площею
141,6 кв.м, по АДРЕСА_1, яке має загальну
площу 246,1 кв.м та яке знаходиться у
спільній власності юридичних та
фізичних осіб, воно не виділено в
установленому порядку в натурі як
окремий самостійний об'єкт власності.

Такі висновки судів відповідають
правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній в постановах №
6-76цс13 від 18 серпня 2013 року та
№ 6-148цс13 від 15 січня 2014 року, які
згідно ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковими для всіх судів України.

Крім того, спірне майно на час
прилюдних торгів знаходилось під
арештом з 26 березня 2010 року, повторно з 8
листопада 2012 року, про що внесено до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна (т. 2,
а.с. 56, 57).

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 17 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта