Справа
Провадження 2/165/188/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого судді
Свередюка А.В.,

при секретарі
Гнатюк К.В.,

за участю прокурора
Веремчук Л.М.,

представника відповідача
Бакуна О.С.,

представника служби

у справах дітей
Думич І.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Нововолинську цивільну справу за
позовом прокурора м. Нововолинська в
інтересах ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по стипендії та
зобов'язання її виплатити.

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.88,
ст.209, ст.213, ст. 214, ст.215 ЦПК України, на
підставі ст.5 Закону України "Про
підвищення престижності шахтарської
праці", рішення Європейського суду з
прав людини у справі "Кечко проти
України" від 8 листопада 2005 року (заява
№ 63134/00),

встановив:

03 березня 2014 року прокурор м.
Нововолинська в інтересах ОСОБА_3
звернувся в суд з позовом до
Нововолинського Вищого професійного
училища про стягнення заборгованості
по стипендії та нарахування і виплату
стипендії.

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3
навчається за державним замовленням на
першому курсі в Нововолинському Вищому
професійному училищі за спеціальністю
"слюсар з ремонту автомобілів". З
першого курсу навчання ОСОБА_3 отримує
щомісячно державну стипендію, розмір
якої не відповідає розміру,
встановленому ст.5 Закону України "Про
підвищення престижності шахтарської
праці". Зазначає, що батько ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 на момент вступу сина на
навчання до ВПУ мав стаж роботи під
землею 22 роки 3 місяці, тому вважає, що
ОСОБА_3 має право на отримання
стипендії у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб. Тому прокурор
просить стягнути з відповідача
Нововолинського Вищого професійного
училища в користь ОСОБА_3 4502 грн. не
нарахованої та невиплаченої стипендії
за період з 01 жовтня 2013 року по 01 лютого
2014 року та зобов'язати відповідача
проводити ОСОБА_3 виплати стипендії в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для
працездатних осіб, до закінчення нею
навчання.

В судовому засіданні прокурор Веремчук
Л.М. позов підтримала з підстав
наведених у ньому, просить стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_3 4502 грн.
ненарахованої та невиплаченої
стипендії та зобов'язати відповідача
виплачувати ОСОБА_3 стипендію в розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для працездатних осіб, до
закінчення ним навчання. Наполягаючи
на стягненні недоплаченої стипендії з
початку навчання ОСОБА_3, прокурор
вказав на те, що при подачі документів
для вступу до Державного навчального
закладу, останній подавав відповідачу
офіційні дані про те, що він є дитиною,
батько якої має стаж підземної роботи
не менш як 15 років. Вказав, що у них
відсутні будь-які дані про те, що батьки
неповнолітнього зверталися до
відповідача з заявою про відмову у
виплаті їй підвищеної стипендії.

Представник органу опіки та піклування
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради Думич І.О. вважає позов
підставним, оскільки ОСОБА_3 дійсно
набув право на підвищену стипендію з
часу початку навчання у ВПУ м.
Нововолинська, а тому з метою
відновлення його порушеного права слід
нарахувати та виплатити йому стипендію
у відповідності до вимог ст.5 ЗУ "Про
підвищення престижності шахтарської
праці" за період вказаний в позові.

Представник відповідача Бакун
О.С. позов не визнав, з підстав
зазначених у запереченні, вказав, що в
ВПУ за період навчальних років виплата
стипендій здійснюється відповідно до
Порядку призначення і виплати
стипендій, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів №882 від 12 липня 2004
році, а також згідно затверджених
Міністерством освіти і науки
кошторисів і планів використання
бюджетних коштів в межах виділених
бюджетних асигнувань. Нараховувати та
виплачувати ОСОБА_3 стипендію у
розмірі, визначеному ст.5 Закону
України "Про підвищення престижності
шахтарської праці", відповідач не має
можливості, оскільки ці кошти мають
бути закладені в бюджетні витрати.
Вказав, що вказаний у позові розрахунок
ненарахованої та невиплаченої ОСОБА_3
стипендії правильний, довідка про стаж
роботи під землею батька ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 до ВПУ подана і їм про це відомо.
Проте вважає, що обов'язок по виплаті
стипендії у розмірі визначеному
прокурором необхідно покласти на
Міністерство освіти і науки України,
яке є розпорядником коштів і яке надало
відповідь, що кошти на такі видатки
відсутні. Тому просить в позові
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові матеріали
справи, суд приходить, до висновку, що
позов підставний і підлягає до
задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що з
01 вересня 2013 року ОСОБА_3 навчається на
першому курсі у Вищому професійному
училищі міста Нововолинська за
спеціальністю "слюсар з ремонту
автомобілів".

Як вбачається із відомості виплат із
стипендійного фонду для учня
Нововолинського ВПУ ОСОБА_6 отримує
щомісячно стипендію в розмірі 275
грн.(а.с.9).

Пунктом 1.5 Положення про Нововолинське
вище професійне училище (додаток до
Статуту) передбачено, що
Нововолинське вище професійне училище
є юридичною особою, має самостійний
баланс, рахунки в установах банків,
штамп, печатку із зображенням
Державного Герба України, своїм
найменуванням (а.с.11-15).

Із свідоцтва про народження ОСОБА_3
вбачається, що його батько - ОСОБА_5
(а.с.6).

Із копії довідки ДП "Волиньвугілля" від
08 липня 2009 року № 10.1/1595, копії трудової
книжки вбачається, що ОСОБА_5 працює в
ДП "Волиньвугялля" шахта № 1,
електрослюсарем підземним та стаж його
роботи у вугільній галузі з повним
робочим днем під землею складає 22 роки 3
місяці (а.с.7-8).

Відповідно до ст.5 Закону України "Про
підвищення престижності шахтарської
праці" шахтарі, що мають стаж підземної
роботи не менш як три роки, діти, батьки
яких мають стаж підземної роботи не
менш як 15 років, діти шахтарів, які
загинули внаслідок нещасного випадку
на виробництві, шахтарів-інвалідів I та
II групи зараховуються поза конкурсом
за особистим вибором спеціальності до
державних і комунальних вищих та
професійно-технічних навчальних
закладів України для навчання за
рахунок коштів державного і місцевих
бюджетів з наданням місць у
гуртожитках на час навчання та
гарантованою виплатою за рахунок
коштів державного бюджету стипендії в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для
працездатних осіб.

Суд, звертає увагу на те, що
відсутність бюджетного фінансування
не може бути причиною невиконання
покладених на Нововолинське вище
професійне училище зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України" від 08.11.2005
року, заява №63134/00 ).

Положення "Порядку призначення і
виплати стипендій", затвердженого
Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882,
щодо розміру стипендій не можуть бути
застосовані до даного випадку,
оскільки пізніше прийнятим законом
"Про підвищення престижності
шахтарської праці", який має вищу
юридичну силу по відношенню до
зазначеної постанови, встановлено
інший більш високий рівень стипендії
для категорії студентів з числа дітей
шахтарів.

Із розрахунку, наданого позивачем
вбачається, що учень 1 курсу
Нововолинського ВПУ ОСОБА_3 навчається
у закладі з 01.09.2013 року, довідка про
наявність у його батька - ОСОБА_5
підземного стажу роботи більше 15 років
надана у ВПУ 02.09.2013 року, за період з 28
вересня 2013 року по 28 січня 2014 року
включно ОСОБА_3 необхідно було
виплатити стипендію у розмірі 5877 грн.,
що відповідає сумарному розміру
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб: з 01 січня 2013 року - 1147
грн., з 01 грудня 2013 року - 1218 грн., з 01
січня 2014 року - 1218 грн. (а.с.10).

Згідно відомостей виплат із
стипендійного фонду для учня
Нововолинського ВПУ ОСОБА_6 за
вищевказаний період отримав стипендію
всього в розмірі 1375 грн. (а.с.9).

Таким чином загальна сума не
нарахованої та невиплаченої ОСОБА_3
стипендії становить 4502 грн., із
розрахунку: 5877 грн. - 1375 грн., тому суд
приходить до висновку, що з відповідача
в користь ОСОБА_3 слід стягнути суми не
нарахованої та невиплаченої стипендії
за період з 02 вересня 2013 року по 01
лютого 2014 року в розмірі 4502 грн. та
зобов'язати відповідача з 01 лютого 2014
року виплачувати ОСОБА_3 стипендію в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для
працездатних осіб, відповідно до ст.5
Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці», до
закінчення нею навчання.

В суді, на підставі пояснення
представника відповідача, досліджених
доказів, встановлено, що у 2014 році
виплати підвищеної стипендії у
відповідності до ст. 5 Закону України
"Про престижність шахтарської праці" не
передбачені.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд
стягує з відповідача в дохід держави
243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.88,
ст.209, ст.213, ст. 214, ст.215 ЦПК України, на
підставі ст.5 Закону України "Про
підвищення престижності шахтарської
праці", рішення Європейського суду з
прав людини у справі "Кечко проти
України" від 8 листопада 2005 року (заява
№ 63134/00), суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з Нововолинського
Вищого професійного училища в користь
ОСОБА_3 4502 (чотири тисячі п'ятсот дві)
грн. не нарахованої та невиплаченої
стипендії за період з 01 жовтня 2013 року
по 01 лютого 2014 року.

Зобов'язати Нововолинське Вище
професійне училище виплачувати ОСОБА_3
з 01 лютого 2014 року стипендію в розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для працездатних осіб,
відповідно до ст.5 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці», до закінчення ним навчання.

Стягнути з Нововолинського Вищого
професійного училища в дохід держави 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Нововолинський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
А.В. Свередюк