АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, третя особа: Акціонерне
страхове товариство «Вексель», про
відшкодування збитків, завданих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 18 лютого
2014 року,-

встановила:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому з урахуванням
уточнень просив стягнути з Моторного
(транспортного) страхового бюро
України (надалі - МТСБУ) на його користь
збитки, завдані внаслідок ДТП, у
розмірі 9525,26 грн., а з ОСОБА_2 - франшизу
у розмірі 510 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 4
січня 2010 року о 18:00 год. на вул. Радистів
у м. Києві сталася ДТП з участю
автомобіля «OPEL Omega», реєстраційний
номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та
автомобіля ЗАЗ 110216, реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2
Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 2 лютого 2010 року ОСОБА_2
визнаний винним у вчиненні вказаної
ДТП та притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП.
Внаслідок ДТП автомобіль, власником
якого є ОСОБА_1, отримав механічні
пошкодження. Розмір матеріальних
збитків складає 9465,26 грн. Цивільна
правова відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована в АСТ «Вексель» згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВВ/0764849. 19 лютого 2010 року
ОСОБА_1 звернувся до АСТ «Вексель» з
заявою про виплату страхового
відшкодування, проте отримав відмову у
зв'язку з тим, що постановою
господарського суду м. Києва від 18
травня 2010 року АСТ «Вексель» було
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру. Після відмови
АСТ «Вексель» у виплаті страхового
відшкодування позивач звернувся з цією
ж вимогою до МТСБУ, яке також відмовило
у виплаті відшкодування з посиланням
на те, що вимога ОСОБА_1 не включена до
затвердженого господарським судом м.
Києва реєстру вимог кредиторів, та
позивачем не доведено, що АСТ «Вексель»
не здійснило йому страхову виплату.
Посилаючись на вказані обставини
позивач вважає, що МТСБУ відповідно до
закону зобов'язано виплатити йому
страхове відшкодування без урахування
франшизи, виплату якої слід покласти на
ОСОБА_2

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 29 січня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з МТСБУ
на користь ОСОБА_1 збитки, завдані
внаслідок ДТП в сумі 8955,26 грн. Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в
сумі 510 грн. У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
18 квітня 2013 року апеляційну скаргу
МТСБУ задоволено. Рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з МТСБУ
на користь ОСОБА_1 шкоди, заподіяної
внаслідок ДТП в сумі 8955,26 грн. та
судового збору в сумі 203,04 грн.
скасовано з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні цих вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 серпня 2013
року рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 29 січня 2013 року та
рішення Апеляційного суду м. Києва
від 18 квітня 2013 року скасовані, справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвалами Оболонського районного суду
м. Києва від 11 листопада 2013 року
провадження у справі в частині
позовних вимог до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків закрито.
Цивільну справу передано на розгляд
до Дніпровського районного суду м.
Києва.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 лютого 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до МТСБУ
про відшкодування збитків, завданих
внаслідок ДТП, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 18 лютого
2014 року та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Свої доводи мотивує тим, що рішення
суду першої інстанції ухвалено з
неправильним застосуванням норм
матеріального права. Зазначив, що
останнє не містить чіткого
визначення норм законодавства, які б
давали підстави МТСБУ не виконувати
законодавчо визначені обов'язки щодо
компенсації збитків потерпілій
стороні.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримав та просив її задовольнити.

Представник МТСБУ -Патрик Г.Г. просила
апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
час там місце розгляду справи
повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
осіб, що беруть участь у справі,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду та
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що на
час розгляду справи процедуру
ліквідації АСТ «Вексель» не завершено,
звіт ліквідатора та ліквідаційний
баланс не затверджувався, провадження
у справі про банкрутство АСТ
«Вексель» триває.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки останній відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що 04 січня 2010 року
близько 18 год. 10 хв. на вул. Радистів у
м. Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля Opel Omega,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_1 та автомобіля ЗАЗ
110216, реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2, в результаті якої
автомобіль позивача отримав механічні
пошкодження.

Відповідно до звіту №12 від 11 січня 2010
р., складеного СПД ОСОБА_4,
матеріальний збиток, завданий
власникові Opel Omega, реєстраційний номер
НОМЕР_1, в результаті його пошкодження
при ДТП, складає 9465,26 грн.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 02 лютого 2010 року
ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП.

Відповідальність власника автомобіля
ЗАЗ 110216, реєстраційний номер НОМЕР_2,
застрахована в АСТ «Вексель»
відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №ВВ/0764849 від 06
березня 2009 року.

19 лютого 2010 р. ОСОБА_1 звернувся до
АСТ «Вексель» з заявою про виплату
страхового відшкодування.

Листом від 15.03.2010 р. АСТ «Вексель»
повідомило позивача про визнання ДТП,
що сталась 04.01.2010 р., страховим
випадком, а також про виплату
страхового відшкодування у розмірі
9525,26 грн. Також повідомило, що 22.01.2010 р.
Загальними зборами акціонерів АСК
«Вексель» прийнято рішення про
припинення юридичної особи шляхом
ліквідації та обрано ліквідаційну
комісію. Позивачу запропоновано
надати до ліквідаційної комісії
письмову вимогу про включення до
реєстру кредиторів для отримання
страхового відшкодування.

Відповідно до наданої позивачем
заяви-вимоги від 12.03.2010 р., він
звернувся до голови ліквідаційної
комісії АСТ «Вексель» з заявою про
включення його до реєстру кредиторів.

Постановою Господарського суду м.
Києва від 18 травня 2010 року АСТ
«Вексель» визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно пункту 20.3 ст.20 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів», у
разі ліквідації страховика за
рішенням визначених законом органів
обов'язки за договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності виконує
ліквідаційна комісія. Обов'язки
страховика за такими договорами, для
виконання яких у страховика, що
ліквідується, недостатньо коштів
та/або майна, приймає на себе МТСБУ.
Виконання обов'язків у повному обсязі
гарантується коштами відповідного
страхового резервного фонду МТСБУ на
умовах, визначених цим Законом.

Згідно п. 51.7 ст.51 цього Закону, у разі
ліквідації страховика або визнання
його неплатоспроможним (банкрутом)
відповідно до закону страховик
зобов'язаний передати до МТСБУ всі
матеріали щодо укладених ним договорів
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.

Підпунктом ґ) пункту 41.1 ст.41 цього
Закону встановлено, що МТСБУ за
рахунок коштів фонду захисту
потерпілих відшкодовує шкоду на
умовах, визначених цим Законом, у разі
її заподіяння: у разі недостатності
коштів та майна страховика - учасника
МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або
ліквідований, для виконання його
зобов'язань за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

Вказаним Законом передбачено
обов'язкові умови для проведення
МТСБУ регламентних виплат за
страховика, що визнаний банкрутом, а
саме підтвердження факту визнання
страховика банкрутом; наявність
невиконаних зобов'язань страховика за
договорами обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів ;
недостатність коштів та майна
страховика для виконання його
зобов'язань за договорами
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів.

Згідно ч.3 ст. 1 Закону України « Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його
банкрутом», банкрутство - визнана
господарським судом неспроможність
боржника відновити свою
платоспроможність та задовольнити
визнані

судом вимоги кредиторів не інакше
як через застосування

ліквідаційної процедури.

Статтею 46 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
встановлено, що після завершення всіх
розрахунків з кредиторами ліквідатор
подає до господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс. Господарський
суд після заслуховування звіту
ліквідатора та думки членів комітету
кредиторів або окремих кредиторів
виносить ухвалу про затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу.
Якщо за результатами ліквідаційної
процедури після задоволення вимог
кредиторів не залишилося майна,
господарський суд виносить ухвалу про
ліквідацію юридичної особи - банкрута.
Якщо ж майна банкрута вистачило для
задоволення вимог кредиторів у повному
обсязі, він вважається таким, що не має
боргів і може продовжувати свою
підприємницьку діяльність (ч. 5 цієї
статті).

Як вбачається з матеріалів справи,
строк ліквідації АСТ «Вексель»
неодноразово продовжувався
Господарським судом м. Києва. На час
розгляду справи процедура
банкрутства АСТ «Вексель» не
завершена, звіт та ліквідаційний
баланс з усіма підтверджуючими
документами до господарського суду
не надано.

Оскільки висновок про недостатність
коштів та майна страховика - учасника
МТСБУ, що визнаний банкрутом, може бути
зроблений після складання
ліквідатором звіту та ліквідаційного
балансу, подання його до
господарського суду та їх затвердження
останнім, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, надані сторонами докази, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 18 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/5343/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Марфіна  Н.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.