Провадження № 2/641/473/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Комінтернівський
районний суд м.Харкова у складі:
головуючого: судді - Богдан М.В.

при секретарі - Коваленко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду в м.Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
суми боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись
із позовом до ОСОБА_3 та його колишньої
дружини - ОСОБА_4, в якому просили
стягнути з відповідачів солідарно на
їх користь суму боргу у розмірі 130800 грн.
та стягнути солідарно судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог
позивачі посилались на те, що 28.02.2005 р.
ОСОБА_3, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4, за
договором купівлі-продажу придбав
квартиру АДРЕСА_1, яка перебуває в
іпотеці ПАТ «Правекс- Банк».

Рішенням суду вказана квартира
була розподілена між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в
порядку розподілу майна подружжя.

Позивачі також вказали, що
квартиру подружжя набули на належні
саме їм кошти, оскільки ОСОБА_3 у 2005р.
взяв кредит на суму 18000 дол. США для
купівлі квартири, а 25.02.2005р. між ОСОБА_5,
який помер, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було підписано договір про
надання щомісячної допомоги по
погашенню кредиту за квартиру.

Згідно умов вказаного договору,
ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своєчасно
повинні були надавати ОСОБА_3 грошові
кошти для погашення кредиту у банку, що
оформлюється письмовими розписками
про отримання грошей власноруч ОСОБА_3
із умов повернення наданих грошових
коштів за першою вимогою
позичальників.

Починаючи з лютого 2005 р. по
вересень 2008р. вони надали відповідачам,
які на той час перебували у шлюбі,
грошові кошти в сумі 130800 грн. для
оформлення договору купівлі-продажу
квартири.

Позивачі вважають, що позичальник
зобов*язаний повернути грошові кошти
відповідно до вимог ст.1049 ЦК України, а
оскільки на той час він перебував у
шлюбі, то договір, укладений в
інтересах сім*ї створює обов*язки для
другого подружжя, що передбачено ч.4
ст.65 СК України.

В судовому засіданні представник
позивачів підтримала заявлені позовні
вимоги та просила їх задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
визнав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги
не визнала та вказала, що поява
договору та боргових розписок ще під
час розгляду справи про поділ майна
викликанка небажанням ОСОБА_3
визнавати за нею право власності на
частину квартири.

Також, відповідач ОСОБА_4 вказала,
що їй під час шлюбу з ОСОБА_3 про
наявність договору та боргових
розписок нічого відомо не було.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивачів, відповідачів,
дослідивши письмові докази по справі,
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25.02.2005 року
між відповідачем ОСОБА_3 та близькими
родичами ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 було
укладено договір про надання
щомісячної допомоги по погашенню
кредиту за квартиру.

З вказаного договору вбачається, що
батьки та брат надають щомісячно
ОСОБА_3 грошові кошти для погашення
необхідних сум взятого споживчого
кредиту у банку АКБ «Правекс- Банк» на
купівлю квартири АДРЕСА_1 з умовою
повернення наданих грошових коштів за
першою вимогою позичальників. Надання
грошових сум оформлюється письмовими
розписками про отримання грошей
власноруч ОСОБА_3.

Згідно наданих до суду розписок,
написаних власноруч ОСОБА_3, про що він
не заперечував в судовому засіданні,
ним за період з лютого 2005 року по
вересень 2008 року були отримані від
позивачів в борг для погашення кредиту
в АКБ «Правекс- Банк» грошові кошти в
розмірі еквівалент 16350 дол. США, що
згідно офіційно курсу НБУ станом на
02.12.2013р. становить 130800 грн..

Вказані грошові кошти він
зобов*язався повернути згідно договору
від 25.02.2005 року - за першою вимогою
позичальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позико) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа
-незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей, тобто на
розписці повинні бути підписи сторін
-учасників угоди.

Виходячи з викладеного вище, а
також враховуючи факт визнання позову
відповідачем ОСОБА_3, суд вважає ,що
позов в частині стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суми боргу за
договором підлягає задоволенню.

Вимоги позивачів про солідарне
стягнення суми боргу з ОСОБА_3 та його
колишньої дружини ОСОБА_4 задоволенню
не підлягають виходячи з наступного.

Згідно 10, 11 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, при цьому суд
розглядає цивільні справи не інакше як
в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61
вказаного Кодексу, тобто тягар
доказування лежить на сторонах
цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В матеріалах справи містяться розписки
за період з лютого 2005 року по вересень
2008 року, які не посвідчують отримання
відповідачкою ОСОБА_4 грошових коштів в
борг для погашення крудиту в АКБ
«Правекс банк». Вказані розписки
написані та підписані тільки ОСОБА_3,
підпису ОСОБА_4 в цих розписках немає.

Посилання позивачів на те, що ОСОБА_3 зі
згоди колишньої дружини - ОСОБА_4
підписав договір про надання
щомісячної допомоги по погашенню
кредиту за квартиру, а також надав
власноруч написані розписки своїм
родичам, позивачам по справі, і в цей
час діяв і від імені колишньої дружини
та в інтересах сім'ї, тому необхідно
стягнути ці кошти солідарно і з
відповідача ОСОБА_4, судом не
приймаються, оскільки як в самому
договорі так і в розписках відсутній
підпис ОСОБА_4.

Крім того, письмової згоди відповідач
ОСОБА_4 на укладання такого договору і
від свого імені, матеріали справи не
містять.

Також, доказів передання грошових
коштів саме відповідачу ОСОБА_4 та
доказів того, що саме вказані 16350 дол.
США передано АКБ «Правекс-Банк» за
кредитним договором, який укладено між
банком та ОСОБА_3 не надано до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,209, 212, 214,
215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст.202,1046,1047 ЦК
України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 130800 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1308 грн..

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд
м.Харкова протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. В. Богдан