АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3896/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Руденко В. В. Доповідач - Кіктенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

30 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого судді: Кіктенко Л.М.

Суддів: Деркач Н.М., Осіяна О.М.

при секретарі: Нікуліній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 лютого
2014 року по справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення в порядку регресу суми
сплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 лютого 2014 року у задоволенні позову
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення в порядку регресу
суми сплаченого страхового
відшкодування відмовлено.

З таким рішенням не погодилось
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «ВУСО», звернулось
з апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
скасуванню з ухваленням нового рішення
з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що між Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 був
укладений договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/6857804 від
14.07.2012 року, за яким, страховик
зобов'язався відшкодовувати шкоду
заподіяну страхувальником життю,
здоров'ю та майну потерпілих при
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу, а саме:
транспортного засобу Хонда Аккорд,
державний реєстрацій номер НОМЕР_1.

Встановлено, що 25.07.2012 року в місті
Дніпропетровську сталася
дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення автомобіля Хонда Аккорд,
державний реєстрацій номер НОМЕР_1 під
керуванням відповідача ОСОБА_3 та
автомобіля Ніссан Альмера, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_5 В результаті
дорожньо-транспортної пригоди було
завдано шкоди автомобілю Ніссан
Альмера. Власником пошкодженого
автомобіля є ОСОБА_6

Відповідно до Постанови Амур -
Нижньодніпровського районного суду
міста Дніпропетровська від 13.08.2012 pоку,
винним у скоєні ДТП визнано ОСОБА_3

Згідно висновку експерта ТОВ
«Експер-сервіс» № 1218/60 від 20.08.2012 року
вартість матеріального збитку
завданого власнику пошкодженого
автомобіля складає 7062,29 грн. З
кошторису збитків було виключено
вартість окраси передньої панелі в
сумі 683,18 грн., вирахувано ПДВ 20% в сумі
1063,18 грн. та франшизу в розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Виплата страхового відшкодування була
здійснена Приватним акціонерним
товариством СК «ВУСО» у відповідності
до ст. 25 ЗУ «Про страхування» в розмірі
4315,93 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_3 керував автомобілем
«Хонда Аккорд», державний номерний
знак НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу та
посвідчення водія, тобто, на
відповідній правовій підставі, і саме з
його вини скоєна дорожньо - транспортна
пригода та пошкоджений автомобіль
«Ніссан Альмера», державний номерний
знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 А
отже підстави для солідарного
стягнення шкоди з відповідача ОСОБА_2
відсутні.

Статтею 38.1.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що після виплати
страхового відшкодування страховик
має право подати регресний позов до
страхувальника, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

В останній нормі Закону
передбачається, що у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати),водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний вжити
заходів з метою запобігання чи
зменшення подальшої шкоди.

Суд першої інстанції, відмовляючи
у задоволенні позову виходив з того, що
позивач не надав суду належних та
допустимих доказів відповідно до вимог
ст.60 ЦПК України невиконання позивачем
вказаної вимоги, а саме, що відповідач
не вжив заходів з метою запобігання чи
зменшення подальшої шкоди, а тому
позовні вимоги є недоведеними.

Позивач вказував на те, що
відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний
відшкодувати страховій компанії
виплачене страхове відшкодування в
порядку регресу, оскільки він письмово
не повідомив про дорожньо-транспортну
пригоду протягом трьох робочих днів з
дня її настання.

Погодитися з таким висновком суду
неможливо, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту
38.1.1 ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Згідно з підпунктом 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 вищевказаного Закону у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний вжити
заходів з метою запобігання чи
зменшення подальшої шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, що
одразу після дорожньо-транспортної
пригоди було викликано співробітників
ДАІ, та повідомлено в телефонному
режимі страхову компанію позивача про
настання страхового випадку, номер
поліса, згідно з яким було застраховано
цивільно-правову відповідальність
власника наземного транспортного
засобу в зазначеній страховій
компанії, дату, до якої він діє, ПІБ,
адресу.

Норма п.,п.33.1.4 п.33.1.1 ст.33 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не містить прямої вказівки
про необхідність обов'язкового
звернення з письмовим повідомленням
про настання страхового випадку
виключно особи, цивільно-правова
відповідальність якої була
застрахована в цій страховій компанії,
а визначає необхідність звернення до
страховика, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
водія транспортного засобу, причетного
до такої пригоди.

Судом не перевірено та не встановлено
факт порушення позивачем, як
страхувальником, вимог підпункту 33.1.2
пункту 33.1 статті 33 вищевказаного
Закону, та не враховано, що сам факт
неповідомлення страховика про ДТП за
відсутності зазначених умов не є
підставою для відшкодування
страхувальником в порядку регресу
сплаченого страховиком страхового
відшкодування.

Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» пов'язує
обов'язок страховика здійснити
відшкодування саме зі страховим
випадком, а не з наданням
страхувальником страховику певних
документів.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції зазначене
не врахував та належним чином свої
висновки не мотивував.

Зазначене вище свідчить про неповне
встановлення судом першої інстанції
фактичних обставин, які мають істотне
значення для правильного вирішення
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, що в свою
чергу, призвело до поверхневого
вирішення спору.

За таких обставин, ухвалене судом
першої інстанції рішення не може
вважатися законним і обґрунтованим, у
зв'язку із чим, відповідно до вимог п.1,4
ч.1 ст.309 ЦПК України його слід скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» задовольнити частково.
Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 лютого 2014 року скасувати.

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення в порядку регресу суми
сплаченого страхового відшкодування
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» суму
сплаченого страхового відшкодування в
порядку регресу в розмірі 4315 грн.93
коп.(чотири тисячі триста п*ятнадцять
гривень 93 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» суму
судового збору у розмірі 229 грн.40 коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_3
про стягнення в порядку регресу суми
сплаченого страхового відшкодування.

Керуючись ст.,ст. 209,303,307,309,316 ЦПК
України,колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 лютого 2014 року скасувати.

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення в порядку регресу суми
сплаченого страхового відшкодування
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» суму
сплаченого страхового відшкодування в
порядку регресу в розмірі 4315 грн.93
коп.(чотири тисячі триста п*ятнадцять
гривень 93 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» суму
судового збору у розмірі 229 грн.40 коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_3
про стягнення в порядку регресу суми
сплаченого страхового відшкодування.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: