Єдиний унікальний номер:2-171/2001
Провадження № 6/448/28/14
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30.05.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в особі :

головуючого – судді Джали С.Ю.,

з участю секретаря – Мриц Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Мостиська
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України,-

ВСТАНОВИВ:

29.05.2014 року державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду із
вказаним поданням, покликаючись на те,
що у нього на виконанні перебуває
виконавчий лист Мостиського районного
суду Львівської області №2-171/2001 від
24.09.2007р. про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
сина ОСОБА_4, 23.03.2000р.н., в розмірі 1/4
частини від всіх видів заробітку, але
не менше як 1/2 неоподаткованого
мінімуму на дитину щомісячно,
починаючи з 26.01.2001р. і до досягнення
дитиною повноліття. Вказує, що станом
на 23.05.2014р. заборгованість боржника
становить 6914,28грн.

Зазначає, що боржник ОСОБА_2 не вживає
заходів для погашення заборгованості,
ухиляючись від виконання зобов’язань,
покладених на нього рішенням суду, а
також у нього відсутнє майно, на яке
можна звернути стягнення.

З огляду на вищенаведене просить
тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа, шляхом заборони
перетинати державний кордон України до
виконання своїх зобов’язань, поклавши
виконання обмеження на Державну
прикордонну службу України.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції ОСОБА_1 в судовому засіданні
подання підтримав.

Сторони виконавчого провадження у
відповідності до положень ч.2 ст.377-1 ЦПК
України в судове засідання не
викликались.

Заслухавши пояснення державного
виконавця та проаналізувавши
матеріали справи, суд вважає, що дане
подання не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Мостиського районного суду Львівської
області від 05.02.2001р. ухвалено стягувати
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
23.03.2000р.н., в розмірі ? частки із всіх
видів заробітку, але не менше ?
неоподаткованого мінімуму на дитину
щомісячно, починаючи з 26.01.2001р. і до
досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного судового рішення
видано виконавчий лист №2-171/2001 від
24.09.2007р., на підставі якого 14.11.2013р.
державним виконавцем Калитою В.Б.
відкрито виконавче провадження для
примусового виконання згаданого
рішення суду.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду і в’їзду в Україну
громадян України», громадянинові, може
бути тимчасово відмовлено у видачі
закордонного паспорту, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов’язань. Відповідно
до ч.2 ст.6 вищевказаного закону
громадянинові, який має паспорт, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон з цих же підстав.

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження по виконанню
відповідного виконавчого листа лише
14.11.2013р. і з матеріалів подання не
вбачається, що боржник ОСОБА_2 злісно
ухиляється від сплати заборгованості,
оскільки останній згідно матеріалів
справи частинами сплачує
заборгованість, а отже не
відмовляється від погашення такої і
погашає таку по мірі можливості та
станом на сьогоднішній день така
становить 6914 гривень 28 коп. Крім того,
суд вважає, що вимога про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника не є співмірною із сумою
заборгованості, оскільки
заборгованість є незначною.

Також державним виконавцем не подано
доказів про те, що боржник має намір
виїхати за кордон (письмові показання
свідків, тощо) з метою ухилення від
виконання рішення суду, та не виконано
всіх виконавчих дій по зверненню
стягнення на майно боржника, а як
вбачається з матеріалів подання
останній володіє на праві власності
земельною ділянкою.

З огляду на наведене, суд вважає, що
державним виконавцем не обґрунтовано
та не підтверджено доказами
необхідності застосування до боржника
тимчасового обмеження у виїзді за межі
України, в тому числі і того, що боржник
має намір виїхати за кордон з метою
ухилення від виконання рішення суду, а
тому у задоволенні подання слід
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.33 Конституції України, ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду і в’їзду в
Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК
України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа, шляхом заборони перетинати
Державний кордон України – відмовити.

На дану ухвалу протягом 5 (п’яти) днів з
дня її проголошення (отримання особами,
без участі яких постановлено ухвалу)
може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Львівської області
через Мостиський районний суд.

Суддя (підпис)
С.Ю. Джала

З оригіналом згідно:

Суддя С.Ю. Джала

Ухвала набрала законної сили

«___» ______________ 20___ р.

Суддя С.Ю. Джала