Справа № 761/9976/14-ц
Провадження №2/761/3872/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Макаренко І.О.

при секретарі:
Локоть О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
треті особи: Головне управління
юстиції у м. Києві, Орган опіки і
піклування Шевченківської районної у
м. Києві державної адміністрації про
визнання права власності на 4178/10000
часток будинку, визнання договору
купівлі-продажу частково недійсним та
переведення прав та обов'язків покупця
за договором купівлі-продажу 5822/10000
часток будинку, суд

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2008 року ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( далі - позивач)
звернулась до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_4 (далі - відповідач 1), ОСОБА_5 (далі
- відповідач 2), треті особи: Головне
управління юстиції у м. Києві, Орган
опіки і піклування Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання права на
частку майна у спільній сумісній
власності та визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку
недійсним. В подальшому неодноразово
змінювала позовні вимоги.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 17.06.2011 року позов
задоволено частково.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
11.10.2011 року рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 17.06.2011 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким відмовлено в задоволенні позовних
вимог.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28.03.2012 року
рішення Апеляційного суду м. Києва від
11.10.2011 року скасовано, рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 17.06.2011 року змінено, позовні
вимоги задоволено частково.

Постановою Верхового Суду України від
10.10.2012 року рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28.03.2012 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28.11.2012 року
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 17.06.2011 року та рішення
Апеляційного суду м. Києва від 11.10.2011
року скасовані, справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції.

В січні 2013 позивачка подала нову заяву
про зміну позовних вимог та просила суд
визнати факт проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 однією сім'єю, без реєстрації
шлюбу станом на 06.08.1998 року; визнати
будинок АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1; визнати
недійсним договір купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_5 15 березня 2002 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 08.07.2013 року ОСОБА_1 було
відмовлено у задоволенні позову.
Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
м. Києва від 05.11.2013 року рішення суду
першої інстанції залишено без змін.
Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 08.07.2013 року набрало
законної сили.

22 січня 2014 року позивачка звернулася до
суду з позовом визнати за нею право
власності на 4178/10000 часток будинку
АДРЕСА_1, визнати договір
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 15.03.2002
року недійсним в частині 4178/10000 буд.
АДРЕСА_1, перевести на неї права і
обов'язки покупця за договором
купівлі-продажу від 15.03.2002 року 5822/10000
частки будинку АДРЕСА_1 укладеному між
ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
з липня 1996 року по дату звернення до
суду з позовною заявою проживає з
ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу, а зазначений житловий будинок,
відносно якого виник спір, був
придбаний за 11969 гривень на їхні
спільні кошти. На час укладання
договору купівлі-продажу вона була
вагітна, а тому за станом здоров'я не
мала змоги особисто прийняти участь в
укладанні договору, а тому вважає, що
має право власності на частку у
спільному майні. Також позивачка
вважає, що договір купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1 був укладений з
порушенням вимог Закону України «Про
охорону дитинства» та з порушенням
норм ЦК Української РСР 1963 року.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі з підстав, що викладені в
позовній заяви та просили суд їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про дачу, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином. Причини своєї неявки суду не
повідомив.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та просив суд
відмовити в їх задоволенні. Суду
пояснив, що спір між позивачем, ОСОБА_4
та ним з приводу дійсності договору
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 від
15.03.2002 року вже розглядалася судами
всіх інстанцій. По даній справі
винесено рішення, яке набрало законної
сили, а тому вимоги позивачки є
безпідставними та необґрунтованими.

Представник третьої особи Органу опіки
і піклування Шевченківської районної у
м. Києві державної адміністрації в
судовому засіданні підтримала вимоги
позивачки та просила їх задовольнити.
Суду пояснила, що в інтересах
неповнолітніх дітей позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Представник третьої особи Головного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2, 3 ст.13 Кодексу про шлюб
та сім'ю України, права і обов'язки
подружжя породжує лише шлюб, укладений
у державних органах реєстрації актів
громадянського стану. Час виникнення
прав і обов'язків подружжя
визначається моментом реєстрації
шлюбу в органах реєстрації актів
громадянського стану.

Судовим рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 08.07.2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання факту проживання однією
сім'єю з ОСОБА_4 було відмовлено.
Рішення набрало законної сили, а тому
вимоги про визнання права власності на
4178/10000 часток у спільному майні є
безпідставними, оскільки спільною
власністю відповідно Кодексу про шлюб
та сім'ю України є момент реєстрації
шлюбу (а.с. 5- 9).

Згідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про
власність" майно, придбане внаслідок
спільної праці членів сім'ї, є їх
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено письмовою угодою між
ними.

Проте, відповідно до вищезазначених
норм Кодексу про шлюб та сім'ю України
та Закону України "Про власність"
позивач та відповідач ОСОБА_4 станом на
06.08.1998р. не були подружжям, оскільки, не
перебували у зареєстрованому шлюбі,
судом не визнаний факт проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім'єю, без
реєстрації шлюбу станом на 06.08.1998 року,
а отже і придбаний 06.08.1998р. відповідачем
ОСОБА_4 будинок АДРЕСА_1 не може бути
спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та
ОСОБА_1

Відповідно до договору купівлі-продажу
житлового будинку від 06.08.1998 року
відповідач ОСОБА_4 купив житловий
будинок з відповідними господарськими
та побутовими будівлями та спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1. В п.3 цього
договору зазначено, що продаж цей
вчинено за 11969,00 грн., які продавець
одержав повністю від покупця до
підписання цього договору.

Позивач посилається на внесення нею
коштів в розмірі 5000,00 грн. при купівлі
спірного будинку.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Апеляційного суду міста
Києва від 05.11.2013 року встановлено, що
спірний будинок був придбаний ОСОБА_4,
належних доказів на підтвердження
факту передання 5000,00 грн. позивачем
надано не було. Крім того, надання
позивачем особистих коштів для
придбання відповідачем майна, не є
підставою для визнання цього майна
спільно сумісною власністю сторін за
відсутності відповідної угоди. (а.с.
10-13).

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК РСР (1963р.)
недійсною є та угода, що не відповідає
вимогам закону, в тому числі ущемлює
особисті або майнові права
неповнолітніх дітей.

Враховуючи те, що будинок АДРЕСА_1
станом на 15.03.2002р. не був спільною
власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, відсутні
підстави для визнання недійсним
договору купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
15.03.2002 року, оскільки, він не порушує
прав та інтересів позивача та її дітей.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно до п.1 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України цей Кодекс набирає
чинності з 1 січня 2004 року.

В п. 4 зазначено, що Цивільний кодекс
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності. Щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності Цивільним
кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст.
3, 10,11,57,60, 61, 88,169,212-215, 224-226 ЦПК України,
ст.ст.48, 76, 80 ЦК УРСР, ст.ст.13, Кодексу
про шлюб та сім'ю України, ст. 17 Закону
України "Про власність", суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Головне
управління юстиції у м. Києві, Орган
опіки і піклування Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання права
власності на 4178/10000 часток будинку,
визнання договору купівлі-продажу
частково недійсним та переведення прав
та обов'язків покупця за договором
купівлі-продажу 5822/10000 часток будинку-
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя