Сквирський районний суд Київської
Справа № 376/232/14-ц
Провадження № 2/376/120/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
Сквирський районний суд Київської
області

у складі: головуючого судді - Ярошенко
С.М.,

при секретарі - Федорчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сквира цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: Сквирська міська рада, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У січні 2014 року позивач
звернулася до суду з зазначеним
позовом.

В підтвердження позовних вимог
ОСОБА_1 вказала, що, згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від
03.10.1981 року, є власником житлового
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1, та 05.12.2002 року одержала
державний акт на право приватної
власності на землю серії Р3 № 358398 на
земельну ділянку площею 0,1504 га,
розташовану в АДРЕСА_1, призначену для
будівництва, обслуговування жилого
будинку і господарських споруд,
ведення особистого селянського
господарства.

У липні 2003 року позивач
звернулася до інспекції державного
архітектурно- будівельного контролю в
м. Сквира з повідомленням про
самочинне будівництво житлового
будинку ОСОБА_2 на земельній ділянці по
АДРЕСА_2 та порушення будівництвом її
прав. По даному зверненню була створена
комісія, яка встановила факт
будівництва відповідачем житлового
будинку без належного дозволу, та
складено відповідний припис з вимогою
припинити розпочаті будівельні роботи
до отримання дозволу в установленому
порядку. В результаті перевірки також
було встановлено, що котлован для
будинку розміщено на відстані 2,95 м від
межі будинку позивача, що є порушення
вимог п.1 ДБН 360-92 «Планування і забудова
міських і сільських поселень» і
протипожежна відстань між житловими
будинками повинна бути не менша 8 м.

Дані дії відповідача порушують її
права як суміжного землекористувача і
ставить під загрозу домоволодіння
позивача.

Оскільки приписи інспекції про
припинення самочинного будівництва не
були виконані відповідачем і
продовжувалося ним самочинне
будівництво, то 14.07.2005 року позивач
звернулася по даному питанню до
прокурора Сквирського району.

Згідно відповіді прокурора №1189
від 14.07.2005 року, вирішення питання про
знесення самочинно збудованих споруд,
припинення самовільного будівництва
віднесено до компетенції суду, а право
на звернення до суду мають органи
державної влади та місцевого
самоврядування, а тому позивач
звернулася до органів державної влади
та місцевого самоврядування. Однак ні
органи державної влади, ні органи
місцевого самоврядування в суд, з
приводу самочинного будівництва
відповідачем житлового будинку, не
зверталися.

В період з 2003 року по 25.10.2011 року
відповідач продовжував самочинне
будівництво.

25.10.2011 року до Сквирської міської
ради звернувся відповідач про надання
дозволу на будівництво житлового
будинку на приватизованій ним
земельній ділянці розміром 0,0790 га по
АДРЕСА_2.

22.11.2011 року виконавчий комітет
Сквирської міської ради прийняв
рішення №279 «Про погодження
будівництва громадянину ОСОБА_2
індивідуального житлового будинку та
надвірних господарських будівель і
споруд по АДРЕСА_2» у відповідності до
якого зобов'язав ОСОБА_2 виготовити
будівельний паспорт.

16.02.2012 року, враховуючи вимоги
рішення виконкому Сквирської міської
ради №279 від 22.11.2011 року, відділ
містобудування, архітектури,
житлово-комунального господарства
Сквирської районної державної
адміністрації видав будівельний
паспорт на забудову ОСОБА_2 даної
присадибної земельної ділянки,
вказавши на дотримання забудовником
санітарних, будівельних та особливо
протипожежних вимог по відношенню до
суміжного житлового будинку по
АДРЕСА_1.

24.07.2012 року виконавчий комітет
Сквирської міської ради, розглянувши
чергове звернення позивача щодо
порушення її прав забудовником ОСОБА_2,
прийняв рішення про заборону проводити
ОСОБА_2 будівництво індивідуального
житлового будинку на власній
присадибній земельній ділянці площею
0,0790 га в АДРЕСА_2 з відхиленням від
будівельного паспорта на забудову
даної присадибної земельної ділянки і
привести у відповідність до
будівельного паспорта габаритні
розміри вищезазначеного будинку
стосовно забезпечення протипожежної
відстані від існуючого
одноповерхового житлового будинку на
суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_1,
проте відповідач не виконав рішення
виконавчого комітету від 24.07.2012 року, та
продовжує проводити будівельні роботи
з відхиленням від будівельного
паспорту на забудову, чим порушує її
права як суміжного землекористувача,
власника нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, позивач
просила зобов'язати відповідача
привести у відповідність до
будівельного паспорта габаритні
розміри житлового будинку, який
зводить на власній присадибній ділянці
по АДРЕСА_2, шляхом проведення
відповідної перебудови та заборонити
ОСОБА_2 подальше будівництво
зазначеного будинку, без попереднього
проведення відповідної перебудови,
стягнути з відповідача на її користь
судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача, ОСОБА_3, позов підтримав,
посилаючись на викладені вище
обставини.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував щодо
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що 16.02.2012 року ОСОБА_2
отримав будівельний паспорт на
забудову власної присадибної
земельної ділянки по АДРЕСА_2, та
здійснює будівництво без істотних
порушень будівельних норм і правил.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
припис про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, ОСОБА_2
не вносився, а тому просить в позові
відмовити.

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, звернулися до суду з
письмовими заявами, в яких просять
провести розгляд справи за відсутності
їх представників.

Суд, заслухавши представників сторін,
вивчивши письмові докази, надані
сторонами в обґрунтування та
заперечення позовних вимог,
роз'яснення спеціаліста ОСОБА_4, вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом установлено, що згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 03.10.1981 року, позивач є
власником житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1, та
05.12.2002 року одержала державний акт на
право приватної власності на землю
серії Р3 № 358398 на земельну ділянку
площею 0,1504 га, розташовану в АДРЕСА_1,
призначену для будівництва,
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд, ведення
особистого селянського господарства
(а.с.18, 19).

У липні 2003 року позивач
звернулася до інспекції державного
архітектурно- будівельного контролю в
м. Сквира з повідомленням про
самочинне будівництво житлового
будинку ОСОБА_2 на земельній ділянці по
АДРЕСА_2 та порушення будівництвом її
прав. По даному зверненню була створена
комісія, яка встановила факт
будівництва відповідачем житлового
будинку без належного дозволу, та
складено відповідний припис з вимогою
припинити розпочаті будівельні роботи
до отримання дозволу в установленому
порядку. В результаті перевірки також
було встановлено, що котлован для
будинку розміщено на відстані 2,95 м від
межі будинку позивача, що є порушення
вимог п.1 ДБН 360-92 «Планування і забудова
міських і сільських поселень» і
протипожежна відстань між житловими
будинками повинна бути не менша 8 м. В
період з 2003 року по 25.10.2011 року
відповідач продовжував самочинне
будівництво (а.с.20-24).

25.10.2011 року до Сквирської міської
ради звернувся відповідач про надання
дозволу на будівництво житлового
будинку на приватизованій ним
земельній ділянці розміром 0,0790 га по
АДРЕСА_2 (а.с.25).

22.11.2011 року виконавчий комітет
Сквирської міської ради прийняв
рішення №279 «Про погодження
будівництва громадянину ОСОБА_2
індивідуального житлового будинку та
надвірних господарських будівель і
споруд по АДРЕСА_2» у відповідності до
якого зобов'язав ОСОБА_2 виготовити
будівельний паспорт (а.с.29).

16.02.2012 року, враховуючи вимоги
рішення виконкому Сквирської міської
ради №279 від 22.11.2011 року, відділ
містобудування, архітектури,
житлово-комунального господарства
Сквирської районної державної
адміністрації видав будівельний
паспорт на забудову ОСОБА_2 даної
присадибної земельної ділянки,
вказавши на дотримання забудовником
санітарних, будівельних та особливо
протипожежних вимог по відношенню до
суміжного житлового будинку по АДРЕСА_1
(а.с.26-28).

24.07.2012 року виконавчий комітет
Сквирської міської ради, розглянувши
чергове звернення позивача щодо
порушення її прав забудовником ОСОБА_2,
прийняв рішення про заборону проводити
ОСОБА_2 будівництво індивідуального
житлового будинку на власній
присадибній земельній ділянці площею
0,0790 га в АДРЕСА_2 з відхиленням від
будівельного паспорта на забудову
даної присадибної земельної ділянки і
привести у відповідність до
будівельного паспорта габаритні
розміри вищезазначеного будинку
стосовно забезпечення протипожежної
відстані від існуючого
одноповерхового житлового будинку на
суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_1
(а.с.32).

Спеціаліст ОСОБА_4 роз'яснила, що
однією із виступаючих частин спірний
будинок розміщено на відстані від 6,80 м
до 7,20 м від житлового будинку позивача,
що не відповідає протипожежним вимогам
та вимогам будівельного паспорта. На
даний час будинок зведений, припис про
усунення допущених порушень ОСОБА_2 не
вносився.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу в спосіб, визначений законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

За змістом ч.1 статті 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Як зазначив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у постанові від 30.03.2012 №6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» будівництвом, яке
здійснюється з істотним порушенням
будівельних норм і правил, вважається у
тому числі будівництво, яке хоча і
здійснюється за наявності проекту, але
з порушенням державно-будівельних норм
та санітарних правил, що загрожують
життю та здоров'ю людини у разі
невиконання приписів інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил тощо.

Під істотним порушенням
будівельних норм і правил слід
розуміти, зокрема, недодержання
архітектурних, санітарних,
екологічних, протипожежних та інших
вимог і правил, а також зміну окремих
конструктивних елементів житлового
будинку, будівлі, споруди, що впливає на
їх міцність і безпечність.

При вирішенні питання про те, чи є
відхилення від проекту істотним і
таким, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
суди повинні в кожному випадку
з'ясовувати, зокрема, наскільки
збудована будівля за розміром
відповідає площі, поверховості,
розміщенню та іншим умовам,
передбаченим проектом; як впливає
допущене порушення з урахуванням
місцевих правил забудови, громадських
і приватних інтересів на планування,
забудову, благоустрій вулиці, на
зручність утримання суміжних ділянок
тощо.

Разом з тим установлено, що однією
із виступаючих частин спірний будинок
розміщено на відстані від 6,80 м до 7,20 м
від житлового будинку позивача, що не
відповідає протипожежним вимогам та
вимогам будівельного паспорта, проте
відповідно до положень частини сьомої
статті 376 ЦК України, ОСОБА_2, який
здійснив самочинне будівництво, не
було видано припис про усунення
порушень, чи можлива перебудова об'єкту
та чи відмовляється особа, яка
здійснила самочинне будівництво, від
такої перебудови.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до ст.ст. 57-60
ЦПК України.

Оскільки позивач, звернувшись до
суду з зазначеним позовом, не довела, що
відхилення від будівельного паспорта
на забудову присадибної земельної
ділянки ОСОБА_2 є істотними, порушують
її права як суміжного
землекористувача, та власника
нерухомого майна, суд не може
задовольнити позов в межах заявлених
позивачем вимог і зазначає, що
доведення позову є обов'язком позивача,
відповідно до засад змагальності
сторін за ст.10 ЦПК України.

Керуючись ст. 4, 6, 10, 15, 60, 88, 131, 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України,

ст. 15, 16, 376, 391 ЦК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Сквирська міська
рада, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про зобов'язання
вчинити дії, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: С. М. Ярошенко