22-ц/795/947/2014 Головуючий у I інстанції:
Супрун О. П.Категорія: цивільна
Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

15 травня 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
у складі :

Головуючого судді Кузюри Л.В.,

Суддів :Вінгаль В.М., Зінченко С.П.

При секретарі : Шкарупі Ю.В.

З участю : ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 26 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

У С Т А Н О В И
В :

Рішенням Деснянського районного
суду м. Чернігова від 26 березня 2014 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив
скасувати рішення суду та задовольнити
його позовні вимоги, посилаючись на те,
що судом першої інстанції було дано
невірну правову оцінку обставинам
даної справи, порушено норми
матеріального права, оскільки не було
враховано, що утримувати власний
димохід в належному протипожежному
стані мала саме відповідач, через що
було ухвалено незаконне рішення.

Вислухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення учасників
судового розгляду та дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги, скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення у даній справі, виходячи
з наступного.

Постановивши судове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що вина ОСОБА_3 у виникненні
пожежі достовірно встановлена не була.

З таким судовим висновком не
погоджується апеляційний суд, оскільки
його було ухвалено з порушенням
приписів ст.213, 214 ЦПК України щодо
законності та обґрунтованості рішення
суду, вирішення під час ухвалення
рішення суду всіх належних питань.

Судом встановлено, що сторони є
співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1 і зокрема, ОСОБА_1 має на праві
власності 1/8 вказаного будинку, ОСОБА_3
- 4/30 частини будинку, фактично між
співвласниками встановлено порядок
користування житловими приміщеннями з
визначенням конкретних житлових
приміщень в окремих квартирах ( а.с. 9, 12
).

З акту про пожежу Управління
Держтехногенбезпеки від 11 січня 2012
року вбачається, що 11 січня 2012 року о 2
год. 09 хв. у квартирі АДРЕСА_1 , належній
на праві власності ОСОБА_3, виникла
пожежа в місці розташування перекриття
біля димаря печі. Причиною виникнення
пожежі визначено відсутність
розділення опалювальної печі та
порушення правил пожежної безпеки при
експлуатації печі ( а.с.8 ). В ході
перевірки причин виникнення пожежі
органами внутрішніх справ, обставини,
які б підтверджували умисел винних
осіб на умисне знищення майна шляхом
підпалу, свого підтвердження не
знайшли, що зафіксовано у постанові про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 25 лютого 2012 року ( а.с. 25, 25
матеріалу перевірки 616/12).

Внаслідок виникнення пожежі, розмір
матеріальних збитків, завданих
квартирі № 6, яка належить на праві
власності ОСОБА_1, висновком
спеціаліста встановлено в сумі 11334 грн (
а.с. 19-36).

Крім заподіяної матеріальної шкоди,
позивач просив стягнути з відповідача
моральне відшкодування в сумі 5000 грн.

Приписами ч. 2, 4, 5 ст. 319 ЦК України
передбачено, що , власність зобов'язує,
а тому власник хоч і має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, проте
вони не можуть суперечити закону, а
право власності не може
використовуватись на шкоду правам
інших громадян.

Оскільки з матеріалів справи є
встановленим той факт, що ОСОБА_3 при
здійсненні права власності на квартиру
АДРЕСА_1 допустила порушення правил
пожежної безпеки при експлуатації
газової печі , що призвело до пожежі та
порушення майнових прав ОСОБА_1,
відповідно до положень ч.3 ст. 386, ст. 1166
ЦК України, шкода, завдана майну
позивача підлягає відшкодуванню за
рахунок відповідача ОСОБА_3 в сумі 11334
грн.

Крім того, в результаті душевних
страждань, які зазнав ОСОБА_1 у зв"язку з
пошкодженням його майна, на підставі
приписів п.3 ч.2 ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України,
підлягають частковому задоволенню
його позовні вимоги про стягнення з
відповідача моральної шкоди, розмір
якої з врахуванням характеру
правовідносин , що виникли між
сторонами, глибини душевних страждань
позивача, принципів розумності,
поміркованості, співмірності
апеляційний суд визначає в сумі 500 грн.
В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1
не підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2, 4, 5 ст. 319, ч.3 ст. 386, ст.
1166, ч.1 ст.1167 ЦК України, ст.ст. 303, 307, 309,
313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний
суд,

В И Р І Ш И В
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного
суду м. Чернігова від 26 березня 2014 року
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
на відшкодування матеріальної шкоди
11334 ( одинадцять тисяч триста тридцять
чотири ) грн., на відшкодування
моральної шкоди - 500 ( п"ятьсот ) грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді :