Єдиний унікальний номер 722/455/13-ц
Номер провадження 2/722/6/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року Сокирянський районний
суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді:
Римлянської Г.О.

при секретарі:
Сімак О.І.

з участю: представника
позивача ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2

представника
відповідача та

третьої особи
ОСОБА_3

третіх осіб:
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокиряни цивільну справу
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя
особа без самостійних вимог на стороні
позивача - ОСОБА_4, третя особа на
стороні відповідача - ОСОБА_5 про
відшкодування майнової шкоди,
заподіяної злочином, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду позові ОСОБА_6
посилається на те, що з 22.03.2008 року в її
власності перебував автомобіль
«Mersedes-Benz-350», 2004 року випуску,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
зареєстрований Мукачівським ВРЕР УДАІ
УМВС України в Закарпатській області.

Шляхом видачі нотаріально посвідченої
довіреності, дійсної до 08.09.2013 року,
вона передала даний автомобіль гр.-ну
ОСОБА_8, який передовірив його гр.-ну
ОСОБА_4

Останній, діючи в межах наданих йому
повноважень, 14.11.2011 року передав даний
автомобіль відповідачу ОСОБА_7 в
тимчасове користування, для поїздки в
м.Чернівці.

15.11.2011 року, приблизно о 00 год. 10 хв. в
м.Чернівці відповідач ОСОБА_7, керуючи
зазначеним автомобілем з порушенням
вимог ПДР України, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, з перевищенням
встановленої швидкості руху, вчинив
дорожньо-транспортну пригоду, в
результаті якої спричинив загибель
потерпілої гр.-ки ОСОБА_10, а також
пошкодив належний позивачу автомобіль,
спричинивши їй матеріальний збиток у
сумі 201740 грн.

Просить стягнути з відповідача на її
користь на відшкодування завданої їй
матеріальної шкоди 210740,00 грн., а також
понесені судові витрати.

Протягом часу розгляду справи в суді
представник позивача шляхом подання до
суду письмової заяви від 07.06.2013 року
змінив підстави позову та зменшив
позовні вимоги, зокрема:

Вчинивши злочин, передбачений ч.2 ст.286
КК України, відповідач пошкодив
належний їй автомобіль. До пошкодження
даного автомобіля ринкова вартість
автомобіля «Mersedes-Benz-350», д.н. НОМЕР_1
згідно з проведеним оцінювачем ОСОБА_11
дослідженням становила 210740,00 грн.
Згідно п. 1.6 звіту вищезазначеного
оцінювача вартість відновлювального
ремонту автомобіля становить 314318,00
грн., тобто є більшою ніж ринкова
вартість даного автомобіля, його
відновлення визнано недоцільним, а
вартість матеріального збитку,
завданого власнику визначена в сумі
ринкової вартості автомобіля до
аварійного пошкодження при ДТП - 210740,00
грн.

08.09.2012 року позивач продала даний
пошкоджений автомобіль ОСОБА_4 за суму
48335,00 грн. для використання або продажу
(на його розсуд) окремих вузлів в якості
запасних частин, що підтверджується
копією довідки-рахунку.

З урахуванням вищезазначеного, ОСОБА_6
зменшила свої позовні вимоги до суми
162405,00 грн. (а.с.75-78).

17.03.2014 року представник позивача знову
подав до суду письмову заяву, якою
зменшив позовні вимоги ОСОБА_6 до суми
142322,24 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, зазначених у позовній заяві та
заявах про зміну підстав позову та
зменшення позовних вимог.

Представники відповідача позовні
вимоги не визнали з підстав, зазначених
у письмовому запереченні на позов, в
якому зазначено наступне: в процесі
розгляду судом кримінальної справи
відносно ОСОБА_7 по факту вчиненої ним
ДТП з участю зазначеного в позовній
заяві автомобіля, ОСОБА_4, зловживаючи
дружніми стосунками з матір'ю ОСОБА_7 -
ОСОБА_5, постійно вимагав у неї кошти і
загальна сума переданих йому коштів
складає 63449 доларів США.

Зокрема, кошти в сумі 17750 доларів США,
які були надіслані ОСОБА_5, її
співмешканцем ОСОБА_12 та другом сім'ї
ОСОБА_13 через систему «Вестерн Юніон»,
були призначені саме для відшкодування
завданих ОСОБА_7 матеріальних збитків
внаслідок пошкодження автомобіля
«Mersedes-Benz-350» і дану суму було передано
ОСОБА_4

Просять ухвалити рішення про відмову в
позові.

Третя особа ОСОБА_4 не висловив
заперечень щодо задоволення позовних
вимог, а третя особа ОСОБА_5 та її
представник ОСОБА_3 проти задоволення
позовних вимог заперечували.

Будучи допитаним в судовому засіданні
в якості свідка, ОСОБА_4 пояснив що до
події ДТП відповідач ОСОБА_7 був
товаришем його сина ОСОБА_20. З 23.03.2011
року він на підставі довіреності
користувався автомобілем
«Мерседес-Бенц», власником якого
згідно свідоцтва про реєстрацію була
ОСОБА_6 Фактично, він придбав цей
автомобіль у ОСОБА_8 за 30 тис. доларів
США, однак на даний час ще всі кошти не
сплатив. Довіреність власника надавала
йому право розпоряджатися автомобілем,
у тому числі передавати його в
користування іншим особам, а згодом
було прийнято нормативні акти, які не
вимагали наявності довіреності, а
достатньо було передати свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу. 14.11.2011
року, приблизно о 14-15 год. до нього
підійшов молодший син ОСОБА_16 з ОСОБА_7
і останній попросив у нього автомобіль,
щоб поїхати в м.Чернівці, на день
народження його старшого сина ОСОБА_20,
який проживав і навчався в даному
місті. Він погодився та передав хлопцям
автомобіль, при умові що ним буде
керувати ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_16 не
мав посвідчення водія. О 17.30 год. хлопці
зателефонували та сказали що доїхали
добре та вже поставили автомобіль на
стоянку. Приблизно о 01.00 год. ночі йому
зателефонували незнайомі люди і
повідомили, що його діти потрапили в
ДТП, а згодом зателефонував ОСОБА_7 та
повідомив, що в результаті вчиненого
ним ДТП в зустрічній автомашині
загинула дівчина, тому він негайно
виїхав в м.Чернівці. Прибувши приблизно
о 03-04 год. на місце ДТП на вул.
П.-Кільцевій, він побачив на узбіччі
свій автомобіль, який згодом забрали на
штраф майданчик. Там він перебував до
08.09.2012 року, коли він згідно
довідки-рахунку придбав його у ОСОБА_6
за 48335 грн., тобто даний автомобіль
знятий з обліку на ім'я ОСОБА_6 і
власником автомобіля з тих пір є він.
Оскільки автомобіль не підлягає
ремонту, переоформити даний автомобіль
на своє ім'я він не зміг. В даний час
автомобіль у нього відсутній, бо він
продав його на запчастини. Автомобіль
був застрахований, однак у зв'язку з
тим, що ОСОБА_7 вчинив ДТП у стані
алкогольного сп'яніння, жодного
страхового відшкодування ним не
отримано. Після ДТП відповідачем чи
іншими особами жодних коштів за
пошкодження автомобіля йому не
повернуто. На інші цілі йому
передавалися кошти матір'ю ОСОБА_7 -
ОСОБА_5 через різних осіб, зокрема для
залагодження обставин, пов'язаних із
ДТП та для полегшення відповідальності
ОСОБА_7 за вчинений злочин. Ці кошти, а
їх йому було передано приблизно 40 тис.
доларів США, ним за усною домовленістю
з ОСОБА_5 передано потерпілим та
посередникам, оскільки потерпілі з ним
не хотіли розмовляти. Посередниками
були не відомі йому особи. Зокрема,
потерпілому ОСОБА_18 він сплатив 12 тис.
грн., а 3 тис. грн. сплатив невідомому
посереднику. Після цього у потерпілих
не було до ОСОБА_7 ні матеріальних, ні
моральних претензій. При цьому,
приблизно 30-35 тисяч доларів були
передані через його сина ОСОБА_20, крім
того ним особисто отримано декілька
переказів, також отримано кошти від
невідомих людей і 3 тис. дол. передала
йому сестра ОСОБА_5 Жодних коштів на
відшкодування вартості пошкодженого
автомобіля він ОСОБА_6 не сплатив.
Дійсно, він отримав від ОСОБА_19 суму 20500
доларів.

Будучи допитаною в судовому засіданні
в якості свідка, ОСОБА_5 пояснила що
вона є матір'ю відповідача ОСОБА_7 та
вже тривалий час вона проживає за
кордоном. Приблизно за місяць до ДТП
вона приїжджала в м.Новодністровськ, де
познайомилася з товаришем сина -
ОСОБА_20 та його батьками. 15.11.2011 року о 00
год. 50 хв. до неї зателефонував син і
сказав що він і ОСОБА_16 попали в ДТП, де
загинула дівчина, що за кермом
автомобіля був він і що він пошкодив
належний ОСОБА_4 автомобіль. Вона
зателефонувала ОСОБА_4 і той повідомив,
що з дружиною вже виїхали в м.Чернівці.
16.11.2011 року о 04.00 год. вона прибула в
м.Новодністровськ, а о 10.00 год.
зустрілася з ОСОБА_4 і вони спільно
поїхали в м.Чернівці, до слідчого, що
розслідував злочин, вчинений її сином.
Тоді вона вела мову з ОСОБА_4 про
відшкодування вартості пошкодженого
її сином автомобіля і той сказав, що
автомобіль коштує 30 тис. доларів. Крім
того, він сказав відшкодувати йому 300
доларів та 350 Євро, які були заховані в
автомобілі і після ДТП зникли. По
дорозі до м.Чернівці вона відразу ж
віддала ОСОБА_4 ці зниклі кошти. Також,
вона відразу ж повернула останньому
кошти, які він витратив на придбання
одягу для її сина, коли його було
затримано. Для можливого звільнення
сина під заставу трьома людьми з
Іспанії на її ім'я було переслано 10 тис.
доларів. Оскільки сина не звільнили,
коли їхала в Іспанію, вона ці кошти
передала ОСОБА_4, однак розписки від
нього не брала та доказів на
підтвердження цього не має. Після цього
по «Вестерн Юніон» вона особисто
надсилала кошти на ім'я ОСОБА_4: 19.12.2011
року - 3500 доларів; 28.12.2011 року - 800
доларів; 03.01.2011 року - 450 Євро. При цьому,
не дозволялося надсилати одним
платежем суму, більшу ніж 3500 доларів
США. Тобто, на відшкодування шкоди,
заподіяної її сином в результаті
пошкодження автомобіля ОСОБА_4, вона
сплатила останньому: 10000 доларів + 4300
доларів + 450 Євро. Крім того, кошти на
погашення даної шкоди на її прохання,
надсилали для ОСОБА_4 її цивільний
чоловік ОСОБА_12, який не був знайомий з
ОСОБА_4 та його знайомі: 19.12.2011 року
ОСОБА_12 надіслав 3500 доларів; 19.12.2011 року
ОСОБА_13 надіслав 3000 доларів США; 13.01.2012
року ОСОБА_13 надіслав 3000 доларів США;
13.01.2012 року ОСОБА_21 надіслав 3500 доларів
США. Приблизно після 10.01.2012 року ОСОБА_4
сказав, що за пошкоджену зустрічну
автомашину вона повинна сплатити 15 тис.
доларів, однак ці кошти повинен
віднести власнику він, бо той не бажає
бачити її. Тоді за її проханням
громадяни України з Іспанії надсилали
кошти на ім'я різних її та ОСОБА_4
знайомих, для передачі ОСОБА_4, зокрема:
13.01.2012 року по «Вестерн Юніон» були
перераховані такі кошти: ОСОБА_22 3000
доларів на ім'я ОСОБА_23; ОСОБА_24 3500
доларів на ім'я ОСОБА_25; ОСОБА_12 3500
доларів на ім'я ОСОБА_26; ОСОБА_27 3000
доларів на ім'я ОСОБА_28; нею, ОСОБА_5 3500
доларів на ім'я ОСОБА_29. Також, 15.01.2012
року ОСОБА_21 3500 доларів на ім'я ОСОБА_30;
15.01.2012 року нею, ОСОБА_5 3500 доларів на
ім'я ОСОБА_31; 14.01.2012 року ОСОБА_13 3500
доларів на ім'я ОСОБА_19; 14.01.2012 року
ОСОБА_12 3500 доларів США на ім'я ОСОБА_32;
12.01.2012 року ОСОБА_21 3000 доларів на ім'я
ОСОБА_33; 03.01.2012 року нею, ОСОБА_5 200 Євро
ОСОБА_33. Крім того, на її прохання
ОСОБА_34 з с.Білоусівка в лютому 2012 року
їй позичив 5000 доларів США і відніс її
сестрі, а сестра віддала ОСОБА_4, однак
без розписки. Дані кошти мали бути
передані батькам загиблої в ДТП
дівчини. Також, на відшкодування шкоди
батькам загиблої дівчини, 23.11.2011 року
чоловік її рідної сестри - ОСОБА_35
надіслав з Росії 1 тис. Євро ОСОБА_33, для
передання ОСОБА_4 Всього, батькам
дівчини ОСОБА_4 мав би передати 40 тис.
доларів США, а за пошкодження іншого
автомобіля - 15 тис. доларів США. Також, 30
тис. грн. її сестра ОСОБА_36 надіслала на
її ім'я 18.11.2011 року; 5 тис. грн.. - 10.01.2012
року; 5 тис. грн. - 17.01.2012 року, і отримавши
дані кошти, вона всі віддала їх ОСОБА_4
без розписки, тобто доказів не має.
Зібравши надіслані з Іспанії кошти, в
лютому 2012 року ОСОБА_19 передав 20500
доларів сину ОСОБА_4 - ОСОБА_20, а в
січні-лютому 2012 року ОСОБА_32 передав 4
тис. доларів ОСОБА_4 Також, отримавши із
Іспанії кошти, ОСОБА_26 та ОСОБА_37
передали сину ОСОБА_4 - ОСОБА_20 по 3500
доларів кожна. В цілому, ОСОБА_4 було
передано приблизно 75 тисяч доларів США,
із яких на відшкодування шкоди,
заподіяної пошкодженням його
автомобіля: 17750 доларів США через
«Вестерн Юніон» переказами на його ім'я
та ім'я інших осіб та 10000 доларів США,
які вона особисто передала йому, без
доказів. Крім того, було сплачено
готівкою 10 000 грн., на яку також немає
доказів. Всього, на відшкодування
заподіяної шкоди в результаті
пошкодження зазначеного в позовній
заяві автомобіля, вона ОСОБА_4 передала
27750 доларів США та 10000 грн.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18
пояснив, що він є власником автомобіля
«Фольксваген-Кадді», якого пошкодив
ОСОБА_7 в результаті ДТП 15.11.2011 року.
ОСОБА_4, зустрівшись з ним в відділенні
ДАІ, відшкодував вартість заподіяної
шкоди в сумі 12 тис. грн., про що він дав
розписку. Розмову з ним ОСОБА_4 вів та
кошти передавав без участі жодних
посередників і такого, щоб він не хотів
розмовляти з ОСОБА_4 і потрібні були б
посередники в їх контакті, не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_32
пояснив, що ОСОБА_5 він знає у зв'язку з
їх перебуванням на роботі в Іспанії.
Крім того, співмешканець ОСОБА_5 -
ОСОБА_12 є рідним братом його дружини. В
грудні 2011 року в відділенні
«ПриватБанку» в смт. Путила він отримав
7 тис. доларів двома платежами по 3500
доларів: один - на його ім'я та один - на
ім'я ОСОБА_38, яка віддала ці кошти йому.
ОСОБА_5 по телефону йому продиктувала
коди кожного переказу. В той же день
ОСОБА_19, який теж свідок по справі та
який теж отримав від ОСОБА_5 кошти, він
віддав 7 тис. доларів, для передання їх
власнику пошкодженого автомобіля. Ще
до цього, на телефонне прохання ОСОБА_5
він позичив їй 4 тис. грн., зателефонував
ОСОБА_4 і за вказівкою останнього
передав ці кошти його сину ОСОБА_20. При
цьому, розписку не брав, однак
перевірив його паспорт.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13
пояснив, що ОСОБА_5 знає по спільному
перебуванню на роботі в Іспанії. На
прохання останньої в грудні 2011 року та
січні 2012 року він надсилав з Іспанії на
ім'я ОСОБА_4 два платежі по 3000 доларів
США, за рахунок коштів ОСОБА_5 Вона
пояснювала йому, що це кошти за якусь
пошкоджену автомашину.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_26
пояснила, що в листопаді 2011 року вона
проживала в одній кімнаті з дівчиною
ОСОБА_20, на прохання якого на її ім'я та
ім'я ще однієї її сусідки - ОСОБА_39
прийшли грошові перекази в сумі по 3500
доларів кожній від ОСОБА_5, з Іспанії,
якої вона не знала. Отримавши дані
кошти, вони з ОСОБА_39 передали їх
ОСОБА_20, який мав передати їх своєму
батькові. Будь-яких розписок на
підтвердження факту передачі коштів
вони не відбирали. ОСОБА_20 пояснював
їм, що це кошти за розбиту батькову
машину. Також їй відомо, що в той день
ОСОБА_20 їздив і забирав в декількох
людей кошти, які приходили переказами
на їхню адресу, всього зібрав 10 тис.
доларів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19
пояснив, що він є однокласником
цивільного чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_12
Коли сталася ДТП, під час якої ОСОБА_7 на
вул. П.Кільцевій в м.Чернівці
автомобілем збив дівчину, ОСОБА_12 йому
повідомив про це по телефону. За його
проханням з Іспанії були перераховані
кошти ОСОБА_30, ОСОБА_32 та іншим жителям
смт. Путила. Ці люди йому принесли по 3500
доларів кожний, ОСОБА_32 приніс 7000
доларів. Крім того, ОСОБА_12 попросив
позичити йому 6500 доларів і він позичив.
На прохання ОСОБА_5 та ОСОБА_12 він разом
із ОСОБА_30 всі ці кошти відвіз в
м.Чернівці і передав ОСОБА_20 в
загальній сумі 20500 доларів. З останнім
він зв'язався по телефону номер якого
йому дала ОСОБА_5, пояснивши що ці кошти
за аварію, для батька ОСОБА_20. Після
того він зателефонував в Іспанію і
сказав Поляку та ОСОБА_5, що передав
ОСОБА_20 кошти, а вони комусь
зателефонували і через деякий час
зателефонували до нього та сказали що
все добре.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20
пояснив, що він є сином третьої особи
ОСОБА_4 В ніч з 14 на 15 листопада 2011 року
на вул. П.Кільцевій в м.Чернівці сталася
ДТП, яку вчинив ОСОБА_7 на автомобілі
«Мерседес МЛ-350», який перебував в
користуванні ОСОБА_4 В результаті ДТП
загинула дівчина. Дізнавшись про ДТП,
він відразу ж зателефонував до батька і
батьки приїхали в м.Чернівці. Оскільки
між його батьками і матір'ю ОСОБА_7 були
дружні відносини, після затримання
ОСОБА_7 працівниками міліції за
вчинення злочину, його батько, ОСОБА_4
неодноразово передавав останньому
одяг та їжу, а також вирішував інші
питання, що стосувалися аварії, щоб
полегшити участь останнього. Зокрема,
на підставі телефонного дзвінка ОСОБА_4
матір'ю ОСОБА_7 на його ім'я були
надіслані кошти на ім'я ОСОБА_26, дівчини
на ім'я «ОСОБА_39» в загальній сумі 7000
доларів, а також на його ім'я, точної
суми не пам'ятає. Також, невідомий
чоловік на вул. Комарова в м.Чернівці,
приїхавши на мікроавтобусі, передав
йому для його батька від імені матері
ОСОБА_7 велику суму грошей в доларах,
можливо 20400 доларів. Всі отримані кошти
він віддав своєму батькові. Всі
отримані кошти його батько сплатив
потерпілим від ДТП батькам загиблої
дівчини, а також 15000 доларів за
пошкоджений автомобіль «Фольксваген».
ОСОБА_26 приблизно за 1-2 місяці до ДТП
почала зустрічатися з ОСОБА_7 та ходила
до нього на побачення в СІЗО після ДТП.

Судом встановлено, що з 22.03.2008 року у
власності ОСОБА_6 перебував автомобіль
«Mersedes-Benz-350», 2004 року випуску,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
зареєстрований Мукачівським ВРЕР УДАІ
УМВС України в Закарпатській області.

Шляхом видачі нотаріально посвідченої
довіреності, дійсної з 08.09.2010 року до
08.09.2013 року, вона передала даний
автомобіль гр.-ну ОСОБА_8, який 23.03.2011
року передовірив його гр.-ну ОСОБА_4

Як встановлено судом з показань в
судовому засіданні в якості свідка
третьої особи ОСОБА_4, він придбав цей
автомобіль у ОСОБА_8, який діяв на
підставі довіреності від імені та в
інтересах ОСОБА_6, за 30 тис. доларів США.

ОСОБА_4, діючи в межах наданих ОСОБА_8
власником ОСОБА_6 та передовірених
ОСОБА_8 ОСОБА_4 повноважень, 14.11.2011 року
передав даний автомобіль відповідачу
ОСОБА_7 в тимчасове користування, для
поїздки в м.Чернівці.

15.11.2011 року, приблизно о 00 год. 10 хв. в
м.Чернівці відповідач ОСОБА_7, керуючи
зазначеним автомобілем з порушенням
вимог ПДР України, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, з перевищенням
встановленої швидкості руху, вчинив
дорожньо-транспортну пригоду, в
результаті якої спричинив загибель
потерпілої гр.-ки ОСОБА_10, а також
пошкодив належний позивачу автомобіль.

З визнаних в судовому засіданні
третьою особою ОСОБА_4 обставин судом
встановлено, що зазначений в позовній
заяві автомобіль він купив у
представника позивача - ОСОБА_8 за 30 тис.
доларів, тобто відсутні підстави
вважати, що в результаті пошкодження
ОСОБА_7 належного ОСОБА_6 автомобіля їй
заподіяна шкода, оскільки позивач
повну вартість автомобіля від ОСОБА_4
до моменту ДТП вже отримала.

Позов надійшов до Сокирянського
районного суду 28.02.2013 року.

Оскільки визначення розміру завданого
матеріального збитку потребувало
спеціальних знань, позивач, від імені
якої в судовому розгляді приймає
участь представник-адвокат, мала б
заявити клопотання про призначення
судом автотоварознавчої експертизи,
для чого експерту необхідно було
надати сам пошкоджений автомобіль.

Однак, 08.09.2012 року на підставі
довідки-рахунку серії ДПІ №607499 через
ТОВ «Автобізнес» даний автомобіль, а
саме «Mersedes-Benz-350», 2004 року випуску,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
зареєстрований Мукачівським ВРЕР УДАІ
УМВС України в Закарпатській області
позивач продала третій особі ОСОБА_4,
який в подальшому продав його на
запчастини невідомій особі.

З листа заступника начальника УДАІ
УМВС України у Закарпатській області
№8/1013 від 09.04.2014 року судом встановлено,
що вищезазначений автомобіль 08.09.2012
року був знятий з обліку для реалізації
Мукачівським РЕП ДАІ та 08.05.2013 року
зареєстрований РЕП ДАІ м.Чернівці за
гр. ОСОБА_40 на підставі довідки-рахунку
серії ДПІ №021183, виданої Кельменецькою
філією ТОВ «Торго-Авто» від 25.03.2013 року.

Порядок реєстрації та зняття з
реєстрації транспортних засобів
законодавчо передбачений Порядком
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
Постановою КМУ від 07.09.1998 року №1388
(надалі - Порядок).

У п.40 Порядку зазначено, що Зняття з
обліку транспортних засобів
проводиться після їх огляду в
підрозділах Державтоінспекції на
підставі заяви власника, документа, що
посвідчує особу, виконавчого напису
нотаріуса, постанови державного
виконавця або рішення суду.

Дозволяється проводити огляд
транспортних засобів, які знімаються
з обліку, за їх місцезнаходженням з
дотриманням вимог пункту 15 цього
Порядку. Такий огляд оформляється
відповідним актом, засвідчується
підписом посадової особи, що
скріплений печаткою підрозділів
Державтоінспекції.

Оскільки автомобіль «Mersedes-Benz-350» з
обліку як діючий транспортний засіб не
знятий, відсутні підстави вважати: що
він відсутній в натурі, що він фізично
знищений і не підлягає відновленню для
використання за призначенням.

За таких обставин, висновок експерта
№563-а від 22.02.2014 року щодо визначення
середньої ринкової вартості
пошкодженого автомобіля, а також
вартість його відновлювального
ремонту, по фотографіях, без надання
експерту самого автомобіля, суд вважає
недопустимим доказом та відкидає його.

Згідно ст. 143 ЦПК України для з'ясування
обставин, що мають значення для справи
і потребують спеціальних знань у
галузі науки, мистецтва, техніки,
ремесла тощо, суд призначає експертизу
за заявою осіб, які беруть участь у
справі.

Як вбачається із вимог вищезазначеної
статті, висновок спеціаліста, наданий
поза межами цивільної справи, що
розглядається судом, без дотримання
вимог щодо призначення та проведення
експертизи, передбачених ЦПК України,
не замінює собою висновку експерта, за
обставин оспорювання та піддавання
його сумніву зі сторони представника
відповідача та наявності його
клопотання про призначення експертизи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні пояснив, що позивач не може
надати автомобіль в натурі для
дослідження автотоварознавчої
експертизи, оскільки у вересні 2012 року
продала його третій особі ОСОБА_4, а
останній продав його невідомій особі
на запчастини.

Разом з тим, дане твердження
спростовується вищенаведеною довідкою
УДАІ УМВС України в Закарпатській
області, з якої вбачається, що
зазначений у позовній заяві автомобіль
перебуває на обліку як транспортний
засіб, а не знятий з обліку у зв'язку з
його непридатністю для використання за
призначенням.

Заслухавши думку представників
відповідача, критично оцінивши звіт
№09/12 від 14.05.2012 року по визначенню
матеріального збитку, нанесеного
власнику транспортного засобу
«Мерседес-Бенц 350», державний
реєстраційний знак НОМЕР_1, проведений
оцінювачем ОСОБА_11, суд встановив
наступне:

Представники відповідача не визнали
достовірність відомостей, що зазначені
в даному звіті, оскільки його отримано
поза рамками даної цивільної справи,
тому він є неналежним доказом.
Спеціаліста-оцювавача перед дачею
висновку не попереджено про
кримінальну відповідальність за дачу
завідомо неправдивого висновку, тому
даний висновок є недопустимим доказом.
Даний висновок суперечить протоколу
огляду транспорту, що міститься в
кримінальній справі Шевченківського
районного суду м.Чернівці по
обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 286 ч. 2 КК
України та досліджений судом по даній
справі, в якому не зазначено про повне
фізичне знищення автомобіля.

Суд вважає заперечення представників
відповідача щодо звіту спеціаліста
повністю обгрунтованими та критично
оцінивши даний звіт, приходить до
висновку про те, що він є неналежним і
недопустимим доказом з підстав,
зазначених представниками
відповідача.

Показання в судовому засіданні третіх
осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо розміру
переданих та отриманих ними коштів на
відшкодування збитку, завданого в
результаті злочину, не підтверджені
належними та допустимими доказами,
крім того показання ОСОБА_4 частково
заперечуються показаннями ряду
допитаних в судовому засіданні
свідків, тому суд не приймає їх до
уваги.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Оскільки представник позивача не довів
в суді обґрунтованість заявлених
позовних вимог як в частині повного
фізичного знищення з вини відповідача
належного їй автомобіля, так і в
частині розміру завданого їй збитку,
вони є безпідставними та не підлягають
до задоволення.

Виходячи з того, що п.6 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір» позивач
звільнена від сплати судових витрат, їх
слід віднести за рахунок держави.

Заходи забезпечення цивільного позову,
застосовані ухвалою судді
Сокирянського районного суду від 28.02.2013
року (справа №2/722/230/13) - після набрання
даним рішенням суду законної сили слід
скасувати.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 58, 59, 60, 143, 146 ч.1, 154
ч.ч. 3, 6, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про відшкодування майнової
шкоди, заподіяної злочином - відмовити.

Накладений арешт та встановлену
заборону відчуження автомобіля марки
«Mersedes-Benz-313», 2006 року випуску,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_3,
зареєстрований у ВРЕР з обслуговування
Кельменецького та Сокирянського
районів УДАІ УМВС України в
Чернівецькій області на ім'я ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя с.Білоусівка
Сокирянського району Чернівецької
області після набрання даним рішенням
суду законної сили - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Сокирянського

районного суду
Г.О. Римлянська.

Повний текс рішення підписано
головуючим 10.06.2014 року.