ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 636/1292/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 р.

Чугуївський міський суд Харківської
області у складі:

Головуючого-судді - Панаід І.В.

за участю секретаря судового засідання
- Зайцевої Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Чугуївського міського
суду Харківської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Чугуївська
державна нотаріальна контора
Харківської області, про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 в особі представника за
довіреністю звернулася до
Чугуївського міського суду
Харківської області з позовною заявою
до ОСОБА_2, третя особа: Чугуївська
державна нотаріальна контора
Харківської області, про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, в якій в обґрунтування
своїх позовних вимог зазначила, що 31
жовтня 2001 року її бабуся ОСОБА_3 склала
заповіт, згідно якого все своє майно
заповіла дочці (матері позивача) ОСОБА_4

ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом
прийняла спадщину, що відкрилася після
смерті її матері, ОСОБА_3, оскільки
постійно проживала із спадкодавцею на
час її смерті і відповідно мала право
на спадкове майно, однак не встигла
оформити спадщину та одержати
свідоцтво про право власності на
спадщину за заповітом, ІНФОРМАЦІЯ_2
вона померла.

Позивач є донькою померлої ОСОБА_4, та у
зв'язку з відсутністю оригіналів
правовстановлюючих документів на
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 3,13
га, розташовану на території
Чкаловської селищної ради,
Чугуївського району Харківської
області, вона не може оформити свої
спадкові права.

Представник Позивача за довіреністю в
судове засідання не з`явився, через
канцелярію суду надав заяву про
підтримання позовних вимог та просив
розглянути справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, подав заяву про визнання позову
та розгляд справи за його відсутності.

Суд, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України, вважає за можливе розглядати
справу у відсутність сторін за
наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню, як такий,
що знайшов своє повне підтвердження в
процесі розгляду справи.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

31 жовтня 2001 року ОСОБА_3 склала заповіт,
посвідчений секретарем виконавчого
комітету Чкаловської селищної ради
Чугуївського району Харківської
області, і зареєстрований в книзі
записів нотаріальних дій за №748, згідно
якого все своє майно заповіла своїй
дочці, ОСОБА_4 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
виданим 10 травня 2005 року, місце
реєстрації - Чкаловська селищна рада
Чугуївського району Харківської
області, про що в Книзі реєстрації
смертей зроблений відповідний актовий
запис № 32. (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина, яка складається з квартири,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належала ОСОБА_3 на праві приватної
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого 19
липня 1995 року та зареєстрованого в
Чугуївському міжміському бюро
технічної інвентаризації у реєстрову
книгу за № 151/5, а також земельної
ділянка площею 3,13 га, кадастровий номер
відсутній, розташованої на території
Чкаловської селищної ради,
Чугуївського району Харківської
області, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка належала ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ХР № 033400, виданого 14 жовтня 2002 року
на підставі рішення Чкаловської
селищної ради від 9 жовтня 2001 року за №
233 та зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 11713. (а.с. 12, 13 ).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу
України, спадкування може
здійснюватися за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного
кодексу України, право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті та,
відповідно до ч. 3 цієї ж статті, право
на спадкування виникає в момент
відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу
України, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

ОСОБА_4 є донькою померлої ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3, виданим 20
жовтня 1949 року, місце реєстрації -
Чкаловський сільський ЗАГС, актовий
запис № 109. (а.с. 14).

Підтвердженням дошлюбного прізвища
ОСОБА_4 є свідоцтво про одруження серії
НОМЕР_4, видане 14 квітня 1969 року, місце
реєстрації - Чкаловське селищне бюро
ЗАГС Чугуївського району Харківської
області, актовий запис № 7. Відповідно
до даного Свідоцтва про одруження 14
квітня 1969 року ОСОБА_5 уклала шлюб з
ОСОБА_6, та їй було присвоєне прізвище -
ОСОБА_6.

Після смерті бабусі позивача мати
останньої - ОСОБА_4 фактично прийняла
спадок, оскільки на момент смерті
спадкодавця та після проживала в
квартирі, що їй заповідалася, вела
домашнє господарство, сплачувала
поточні комунальні платежі.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту від якого залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно п. 23 постанови Пленум Верховного
Суду від 30.05.2008 року №7 "Про судову
практику у справах про спадкування",
якщо постійне проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

Таким чином, саме постійне проживання
спадкоємця зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини є підставою для
визнання спадкоємця таким, що прийняв
спадщину, а не лише реєстрація місця
проживання спадкоємця за адресою місця
проживання спадкодавця.

Як зазначено вище, на день смерті
бабусі позивача мати позивача постійно
проживала з нею, піклуючись про неї,
доглядаючи за квартирою. Після смерті
спадкодавця мати позивача здійснила її
поховання та продовжила проживати в
цій квартирі, доки не почала хворіти.

Отже, ОСОБА_4, як спадкоємець за
заповітом, прийняла спадщину, що
відкрилася після смерті її матері,
ОСОБА_3, в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного
кодексу України. Заяву про відмову від
спадщини не подавала.

Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу
України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

Згідно ч. 1 ст. 1298 Цивільного кодексу
України, свідоцтво про право на
спадщину видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини.

ОСОБА_4 так і не встигла оформити
спадщину та одержати свідоцтво про
право власності на спадщину за
заповітом, ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_5, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2,
місце реєстрації - відділ реєстрації
актів цивільного стану
Виноградівського районного управління
юстиції Закарпатської області, актовий
запис № 133. (а.с. 15).

У разі відсутності заповіту, згідно
статті 1258 ЦК України, право на
спадкування одержують спадкоємці за
законом почергово.

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є
позивач та відповідач. Інших
спадкоємців не має.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_6, виданим 22
грудня 1969 року, місце реєстрації -
Чкаловське селищне бюро ЗАГС
Чугуївського району Харківської
області, актовий запис № 52 та
відповідно - онукою ОСОБА_3 (а.с. 16).

В передбачений законом строк ОСОБА_1
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини не зверталася,
оскільки фактично прийняла спадщину в
порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу
України. Заяву про відмову від спадщини
не подавала.

Відповідач, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4, що
підтверджується повторним свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_7, виданим 08
вересня 2008 року, місце реєстрації -
виконком Ключарківської сільської
ради Мукачівського району
Закарпатської області, актовий запис №
06 та відповідно - онуком ОСОБА_3 (а.с. 18).

Відповідач заяву про прийняття
спадщини не подавав до нотаріальної
контори, фактично спадщину не приймав.

У зв'язку з хворобою матері та
постійним доглядом за нею, позивач була
змушена забрати її з квартири, в якій
вона проживала разом з бабусею ОСОБА_3
на момент смерті та продовжувала
проживати після її смерті за адресою:
АДРЕСА_1 та поселити разом з позивачем
за адресою: АДРЕСА_3. Разом з Позивачем
її мати, ОСОБА_4, проживала за
вищевказаною адресою до дня смерті, що
підтверджується довідкою за № 753. (а.с.
19).

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Після смерті своєї матері позивач
почала доглядати за квартирою бабусі,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Після закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини позивач звернулась
до нотаріальної контори за видачею
свідоцтва про право на спадщину, але у
видачі свідоцтва про право на спадщину
Позивачу було відмовлено та
рекомендовано звернутися до суду,
через те, що мати позивача прийняла
спадщину, але не оформила своїх
спадкових прав, та через відсутність
оригіналів правовстановлюючих
документів на квартиру, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 3,13 га, розташовану на території
Чкаловської селищної ради,
Чугуївського району Харківської
області.

Згідно з Листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»: якщо
документи, що засвідчують право
власності на нерухоме майно, існували,
проте були втрачені власником та не
можуть бути відновлені в передбаченому
законом порядку, застосуванню підлягає
ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про
визнання права власності може бути
пред'явлений, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати власником документа, який
засвідчує його право власності.

Втрата оригіналів правовстановлюючих
документів позбавляє позивача
можливості належним чином оформити
свої майнові права на успадковане
майно та отримати свідоцтво про право
на спадщину, у зв'язку з чим ОСОБА_1 в
порядку ст. 3 Цивільного процесуального
кодексу України змушена звернутись до
суду, за захистом своїх прав, оскільки
не може оформити та юридично закріпити
за собою право власності на спадкове
майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом, крім того, право приватної
власності є непорушним.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути -
визнання права.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять всі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Суд, оцінивши достатність і взаємний
зв'язок доказів у їх сукупності, вважає,
що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 15, 60, 197, 209, 213 -
215, 223, 256 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1222, 1233,
1258, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Чугуївська державна нотаріальна
контора Харківської області, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, зі
спадкодавцем ОСОБА_3 на день її смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою сел. Чкаловське
Чугуївського району Харківської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на квартиру,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
яка належала ОСОБА_3 на праві приватної
власності на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, виданого 19
липня 1995, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою сел. Чкаловське
Чугуївського району Харківської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на земельну
ділянку площею 3,13 га, кадастровий номер
відсутній, розташовану на території
Чкаловської селищної ради,
Чугуївського району Харківської
області, призначену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка належала ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ХР № 033400, виданого 14 жовтня 2002 року
на підставі рішення Чкаловської
селищної ради від 9 жовтня 2001 року за №
233 та зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 11713, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Чугуївський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -