АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:
головуючого судді: Мазурик О.Ф.,
суддів: Прокопчук Н.О.,
при секретарі: Калініній Я.М.,
розглянувши апеляційну скаргу Шуліки
Аліни Володимирівни, яка діє в
інтересах Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк»,
на заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 20 березня 2014
у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
В лютому 2014 року позивач - Публічне
акціонерне товариство «Акцент-Банк»
(далі - ПАТ «Акцент-Банк», Банк)
звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у
розмірі 54 223 грн. 96 коп., у зв'язку з
невиконанням умов кредитного договору.
Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 20 березня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ПАТ «Акцент-Банк» 8 627 грн. 76
коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, позивач через свого представника
Шуліку А.В. звернувся до суду з
апеляційною скаргою, посилаючись на те,
що рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
без повного з'ясування обставин, що
мають значення для справи та належної
оцінки доказів, що містяться в
матеріалах справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що ухвалюючи рішення судом
першої інстанції неправильно
застосовано норми матеріального права,
зокрема положення статті 551 ЦК України
та не застосувно норми ст.ст. 549, 611, 627, 629
ЦК України, які підлягали застосуванню
до правовідносин, які виникли між
сторонами, у зв'язку з чим суд дійшов
помилкового висновку про зменшення
розміру пені, заявленої Банком до
стягнення.

Також в обґрунтування скарги вказав, що
при розгляді справи судом першої
інстанції було порушено норми та
принципи процесуального права щодо
рівності перед законом і судом,
змагальності сторін, диспозитивність
цивільного судочинства; судом не
надано належної оцінки наявним в
матеріалах справи доказам щодо
нарахованої Банком суми пені.

Просив рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 20 березня 2014
року змінити та задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі, зокрема в
частині заявленої суми пені 46 596 грн. 20
коп.

Представник позивача та відповідач в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника позивача та відповідача.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що заявлялись у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
30.01.2008 між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №
АВ8WRX12950018, відповідно до умов якого
відповідач отримав кредит у сумі 4 179
грн. 14 коп. на строк 3 місяці з 30.01.2008 по
30.04.2008, з умовами сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 1,0% на
місяць на суму залишку заборгованості
по кредиту, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 102 грн. 39 коп. та одноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 669 грн. 80 коп. в
обмін на зобов'язання позичальника з
повернення кредиту, сплати відсотків,
винагороди, комісії в зазначені в заяві
та на Умовах надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(СТАНДАРТ) строки.

ОСОБА_3 свої зобов'язання за умовами
кредитного договору не виконував.
Згідно розрахунку Банку станом на 24
лютого 2014 року заборгованість складає
54 223 грн. 96 коп., з яких: 4 179,15 грн. -
заборгованість за кредитом, 83,16 грн. -
заборгованість за відсотками, 307,17 грн. -
заборгованість з комісії, 46 596,20 грн. -
пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина),
2 558,28 грн. - штраф (відсоток від суми
заборгованості) (а.с. 4).

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції встановивши відповідні
правовідносини та застосувавши
положення ст.ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України
дійшов вірного висновку щодо наявності
у відповідача заборгованості перед
Банком та задоволення позову в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь
Банку заборгованості по тілу кредиту,
заборгованості по сплаті відсотків,
заборгованості по сплаті комісії та
штрафів.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду про часткове
задоволення позову в частині стягнення
пені за наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 5.1 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) при порушенні
будь-якого із зобов'язань, передбачених
п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов, Банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити Банку пеню в
розмірі 1,25% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
сума несплаченого тіла кредиту ОСОБА_3
перед Банком складає 4 179,15 грн.

Банком за період з 20.03.2008 року по 24.02.2014
року нараховано пеню у розмірі 46 596 грн.
20 коп. (а.с. 4).

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
застосувавши відповідні положення
норм матеріального права дійшов
правильного висновку про зменшення
розміру пені.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи та
нормам матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом
допущено порушення матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишити рішення
суду першої інстанції без змін як таке,
що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319,
325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни, яка діє в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк», - відхилити.

Заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 20 березня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/4264/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6351/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Оксюта Т.Г.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.