Справа №635/9950/13-ц
Провадження № 2/635/479/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Харківський
районний суд Харківської області в
складі:

головуючого - судді
Сітбаталової Н.І.

за участю секретаря -
Руденко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду с. Покотилівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування, за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
власності в порядку спадкування по
праву представлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд ухвалити рішення,
згідно якого усунути ОСОБА_2 від права
на спадщину за законом після смерті
ОСОБА_3 , яка померла 27 квітня 2013 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його
мати ОСОБА_3 Після її смерті
залишилася спадщина у вигляді
житлового будинку та земельної
ділянки, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1. Він є спадкоємцем першої
черги, у встановлений законом строк
звернувся до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. Крім
нього до нотаріальної контори
звернулася онука спадкодавиці, його
рідна племінниця. З 2004 року відносини
між ОСОБА_3 та відповідачем
погіршилися, остання припинила
спілкуватись з нею. Мати тяжко
хворіла через похилий вік, була у
безпорадному стані, потребувала
постійного догляду, матеріальної
допомоги. Відповідач не відвідувала
ОСОБА_3, ніякої допомоги їй не надала,
у зв'язку з чим він був змушений
запозичувати грошові кошти на ліки та
достатнє харчування, просити сусідів
та сторонніх людей доглядати за
хворою матір'ю та заощаджувати для
себе на харчуванні, одязі. Своєю
поведінкою відповідач спричинила
ОСОБА_3 душевні страждання. Остання
покладала надію, що онука змінить
своє ставлення до неї. Турботу по
догляду за матір'ю він взяв на себе зі
своєю дружиною та донькою. У 2007 році
придбав водяну станцію та встановив
її, провів водовід до будинку,
облаштував будинок холодним та
гарячим водопостачанням, придбав
душовий бокс, пральну машину,
облаштував в будинок вбиральню.
Відповідач є медичним працівником, але
ніякої допомоги, коли матір була при
смерті, не надала. Він наймав сторонніх
людей щоб вони робили матері уколи.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала
та надала зустрічну позовну заяву, в
якій просить визнати за нею право
власності на 1/2 частину вказаного
вище житлового будинку з надвірними
будівлями в порядку спадкування за
правом представлення після смерті
бабусі ОСОБА_3 , яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В підтвердження
своїх вимог зазначила, що її батько
ОСОБА_4 є рідним сином ОСОБА_3 та
братом ОСОБА_1 Батько помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 році. Коли батько був
живий, то вона з ним і матір'ю ОСОБА_5
завжди у святкові та вихідні дні,
приїжджали в с. Хорошево, стосунки між
ними, та родиною ОСОБА_1, бабусею та
дідусем були добрі. Батько за 5 років
до смерті тяжко хворів: переніс
декілька операцій, йому було
ампутовано ногу, він отримав 1-шу
групу інвалідності. Після смерті
батька відносини з ОСОБА_1
погіршилися. Він сприяв тому, щоб вона
з матір'ю не відвідували ОСОБА_3, боявся,
що остання подарує їй, ОСОБА_2,
будинок. Вона старалася їздити до
бабусі в ті дні, коли не було ОСОБА_1 та
його сім'ї. Через деякий час, після
смерті батька, тяжко захворіла її
мати, яка втратила зір, в зв'язку з чим
вона змушена була працювати на 1,5
ставки. Оскільки вона
лікар-анестезіолог, то працювала у
добовому режимі без права на сон, що
обмежило її можливість бачитися
частіше з бабусею. ОСОБА_3 працювала
акушером до 73 років, мала велику
пенсію, отримувала компенсацію за
перебування в'язнем у Австрії в період
Великої Вітчизняної війни. З її слів
знає, що всі перебудови у житловому
будинку фінансувала вона сама. ОСОБА_3
страждала гіпертонічною хворобою та
компенсірованною формою діабету. На
початку квітня 2013 року вона була у
бабусі. Остання готувала їжу,
виконувала домашню роботу. Через
декілька днів бабуся перенесла
гіпотонічний криз. Між чергуванням по
роботі вона постійно почала
приїжджати до бабусі, привозила харчі
та ліки. Вона мала можливість
госпіталізувати її до лікарні м.
Харкова, однак родичі не вважали за
необхідне це зробити, а також не
бажали визвати швидку допомогу. Про
смерть ОСОБА_3 дізналася від близьких,
а потім їй зателефонувала дружина
ОСОБА_1. На похорон приїхала разом зі
своєю матір'ю, грошові кошти віддала
ОСОБА_1 Після смерті бабусі
звернулася з заявою до нотаріальної
контори.

В судовому засіданні позивач по
первісному позову свої позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
зустрічні позовні вимоги не визнав.

Представник відповідача по
первісному позову ОСОБА_6 позов не
визнала, зустрічні позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Вислухавши ОСОБА_1, представника
ОСОБА_2, свідків, дослідивши надані
докази, суд вважає, що як первісні
так і зустрічні позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
смерть, виданим 03 травня 2013 року
виконавчим комітетом Хорошевської
селищної ради Харківського району
Харківської області (серія НОМЕР_1).

(а.с. 5)

Після смерті ОСОБА_3 залишилася
спадщина у вигляді житлового будинку
АДРЕСА_1.

З довідки КП «Харківське районне бюро
технічної інвентаризації» від
16.09.2013 року за № 328 вбачається, що за
архівними матеріалами бюро право
власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 було зареєстровано в цілому
за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про
право на спадщину, виданого Другою
Харківського району державною
нотаріальною конторою 06.04.1996 року,
реєстр за № 1-687.

(а.с. 52)

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_3 є: син ОСОБА_1 як спадкоємець
першої черги та ОСОБА_2 як
спадкоємець за правом представлення.

Чоловік ОСОБА_3, ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а син ОСОБА_4 ,
батько ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_4
року.

(а.с. 35, 107)

Згідно довідки Другої державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області від 22.02.2014
року за № 435/01-16, до нотаріальної
контори з заявами про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3
звернулися: її онука ОСОБА_2 13.09.2013
року та її син ОСОБА_1 22.10.2013 року.
Заповіти від імені ОСОБА_3
нотаріальною конторою не
посвідчувалися.

(а.с. 79)

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, дружина та
дочка позивача по первісному позову,
вказали, що їх сім'я допомога ОСОБА_3
та доглядали за нею. Відповідач до
останньої не приїжджала , не
телефонувала їй, ніякої допомоги не
надавала.

Крім того, ОСОБА_9 зазначила, що зі
слів бабусі знає, що та з дідом
допомогли сім'ї відповідача сплатити
борги по комунальним платежам та
викупили трьохкімнатну квартиру.

Свідок ОСОБА_10 вказав, що ОСОБА_2
ніколи не бачив у будинку ОСОБА_3 Зі
слів останньої знає, що онука до неї
не дзвонила.

Свідок ОСОБА_11 вказала , що ОСОБА_3 до
онуки за допомогою не зверталася, бо
знала, що їй буде відмовлено.

Свідок ОСОБА_12 вказав, що коли
відвідував ОСОБА_13, то ніколи не бачив
у неї ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_14 вказала, що ОСОБА_2 вона
у ОСОБА_3 ніколи не бачила, їй
допомагала тільки сім'я ОСОБА_1 Перед
смертю ОСОБА_3 ходила по будинку,
виходила на вулицю. Вона завжди була
охайною жінкою, сусіди її поважали.
Остання, як медичний робітник, давала
поради сусідам в лікуванні.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16 дали покази,
аналогічні показам свідка ОСОБА_14

Свідок ОСОБА_17, двоюрідний брат
ОСОБА_1, вказав, що від ОСОБА_3 ніколи
не чув , що вона звертається за
допомогою до онуки, та, що та їй
відмовляла.

Свідок ОСОБА_18 вказала, що ОСОБА_3
ображалася,що онука їй не телефонує
та не відвідує. Також зазначила, що
ОСОБА_3 не мала матеріальної потреби
, купувала собі ліки, харчі та не
бажала від кого-небудь матеріально
залежати. Вона завжди була охайною
жінкою, самостійно ходила по будинку
та двору.

Свідок ОСОБА_19 вказав, що ОСОБА_2
зверталася до нього з консультацією
по питанню лікування її бабусі,
купувала їй ліки.

Свідок ОСОБА_5 вказала, що коли був
живий її чоловік ОСОБА_4, то їх сім'я
завжди відвідувала ОСОБА_3 Стосунки з
братом чоловіка були добрі. Після
смерті чоловіка стосунки між ними
погіршилися, ОСОБА_1 не бажав, щоб вона
з дочкою приїжджали в спірний
будинок. Її дочка піклувалася за
ОСОБА_3, провідувала її тоді, коли в
будинку не було сім'ї ОСОБА_1 ,
привозила їй ліки, телефонувала.

Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був в
безпорадному стані.

Відповідно до вимог ст.. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу, докази подаються сторонами
та іншими особами , які беруть участь у
справі, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З виписки медичної карти
амбулаторного (стаціонарного)
хворого, вбачається, що ОСОБА_3
знаходилася в
амбулаторно-поліклінічному закладі на
«Д» обліку з 01.06.1991 року, оскільки
страждала ІВС, гіпертонічною
хворобою, сахарним діабетом,
катарактою та сердцево-суддиною
недостатністю.

(а.с. 87)

Суд вважає, що позивачем не надано
жодних доказів, щодо перебування
ОСОБА_3 у безпорадному стані, її
потребі у допомозі.

До матеріалів справи не надані дані, що
померла ОСОБА_3 визнавалася
коли-небудь інвалідом, довідки МСЕК чи
інших доказів, які б вказували на тяжку
хворобу останньої та що вона
потребувала постійного стороннього
догляду.

Крім того, доказів, що позивач
постійно мешкав зі своєю матір'ю та
здійснював за нею сторонній догляд
суду не надано.

Твердження позивача по первісному
позову про те, що він зі своєю сім'єю
допомагали ОСОБА_3 продуктами
харчування, одягом, ліками, грошовими
коштами , суд не приймає до уваги,
оскільки вони допомагали близькій
людині.

Також позивачем не доведено, що
спадкодавиця неодноразово зверталася
до своєї онуки з проханням надання їй
якої-небудь допомоги та відмови
відповідача у наданні допомоги.

На підставі викладеного, суд вважає,
позивачу, по первісному позову, в
задоволенні позовних вимог повністю
відмовити.

ОСОБА_2, позивачу по зустрічному
позову, суд також відмовляє в
задоволені її позовних вимог. Вона
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3. Остання не надала суду
доказів, що вона має перешкоди в
отриманні свідоцтва про право на
спадщину за законом.

Керуючись ст..ст. 10,11,66, 88, 209, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст.. 1224, 1261, 1266 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог
повністю відмовити.

Судові витрати понесенні ОСОБА_1
віднести за його рахунок.

ОСОБА_2 в зустрічних позовних
вимогах повністю відмовити.

Судові витрати понесенні ОСОБА_2
віднести за її рахунок.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня проголошення рішення суду, а
особам, без участі яких постановлено
рішення протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляцію не
буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Н.І. Сітбаталова