Справа №705/5629/13-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2014 року Уманський
міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Умань справу
за позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ДЗ „Київський коледж
зв'язку", ПАТ „Страхова компанія
„Дніпроінмед", АТ „Страхова група
„ТАС", треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної в
Позивачка ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, звернулася до суду з
позовом до відповідачів про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної в
результаті ДТП, посилаючись на те, що
постановою Уманського міськрайонного
суду від 09 листопада 2012 року ОСОБА_5
визнаний винним у тому, що 15 травня 2012
року о 07 год. 45 хв. в м. Києві, керуючи
автомобілем «Volkswagen LT 35», дорожній
номерний знак НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_4, по вул.Толстого на перехресті з
вул.Саксаганського виконуючи поворот
ліворуч на вул.Саксаганського, не надав
переваги в русі автомобілю «Міцубісі»
державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_6, що рухався в
зустрічному напрямку, в результаті
чого сталось зіткнення транспортних
засобів, яке призвело до пошкодження
транспортних засобів та завдало
тілесних ушкоджень пасажирам
маршрутного автобуса ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Постановою апеляційного суду
Черкаської області від 21 січня 2013 року
апеляція ОСОБА_5 залишена без
задоволення, а постанова Уманського
міськрайонного суду від 09 листопада 2012
року відносно нього за ст. 124 КУпАП - без
З місця дорожньо-транспортної пригоди
її та її дитину забрала швидка допомога
з підозрою на струс головного мозку,
забій обох колінних суглобів, а доньку
ОСОБА_3 - з підозрою на струс головного
мозку та забій правого
променево-зап'ястного суглобу. Їм обом
була рекомендована госпіталізація.
15.05.2012 року Київська міська клінічна
лікарня №17 видала їй довідку у якій
вказала попередній діагноз: забій
м'яких частин обличчя, забій обох
колінних суглобів і рекомендувала
спостереження невропатологом,
травматологом за місцем проживання.
15.05.2012 року доньці ОСОБА_3 дитячою
клінічною лікарнею №7 Печерського
району м. Києва була видана довідка з
попереднім діагнозом: забій м'яких
тканин лобної ділянки і рекомендовано
спостереження в поліклініці.
16.05.2012 року вона зверталась в КП
«Уманська міська лікарня» до лікаря
невролога з діагнозом: струс головного
Згідно довідки КП «Уманська міська
лікарня» №258 від 17.05.2013 року зв'язку з
погіршенням стану здоров'я з 17.05.2012 року
вона знаходилась на лікуванні в
нейрохірургічному відділенні
стаціонару КП «Уманська міська
лікарня». З 25.05.2012 року знаходилась на
амбулаторному лікуванні у лікаря
невролога. 13.06.2012 року була направлена
на подальше лікування в Черкаську
обласну лікарню, нейрохірургічне
відділення. З 29.06.2012 року продовжила
лікування у неврологів поліклініки в
т.ч. на денному стаціонарі. Виписана до
роботи 02.09.2012 року. В послідуючому з
21.12.2012 по 28.12.2012 року проходила
повторний курс лікування в денному
стаціонарі з діагнозом:
післятравматична енцифалопатія,
гіпертизійно - лікворний синдром,
цефалгія, астено - невротичний синдром.
Згідно довідки КЗ «Черкаська обласна
лікарня Черкаської обласної ради
№01-22/807 від 19.04.2013 року та епікризу з
історії хвороби я перебувала на
обстеженні та лікуванні з 19.06.2012 р. по
27.06.2012 р. з діагнозом відновний період
закритої черепно - мозкової
травми(15.05.12р.), струс головного мозку,
цефалгічний, вестибуло-атактичний,
астено-невротичний синдроми,
когнітивно-мнестичні порушення.
ОСОБА_3 згідно довідки КП «Уманська
міська лікарня» №31 від 14.05. 2013 року
знаходилась на стаціонарному
лікуванні в нейрохірургічному
відділенні Уманської міської лікарні з
17.05.2012 р. по 23.05.2012 р. з діагнозом:
вегето-судинна дистонія по змішаному
Згідно довідки Уманського гуманітарно
- педагогічного коледжу № 170 від 12.03 2013
вона хворіла з 17 травня по 1 вересня 2012
року (перебувала на лікарняному).
В подальшому вона лікувалась
амбулаторно і на денному стаціонарі
При проходженні медичних досліджень та
купівлі відповідних лікувальних
засобів нею на її особисте лікування за
період лікування з 17.05.2012 року по 01.09.2013
року були витрачені грошові кошти в
розмірі 7993,76 грн., що підтверджується
касовими чеками, прибутковими
касовими ордерами, видатковими
На лікування її дочки ОСОБА_3 за період
лікування з 17.05.2012 року по 23.05.2012 року
були витрачені грошові кошти у розмірі
384,92 грн., що підтверджується
відповідними касовими чеками та
прибутковими касовими ордерами,
видатковими накладними.
На поїздки в м. Черкаси і м. Київ були
витрачені кошти, які підтверджуються
білетами на суму 736 грн.
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода завдана
неправомірним рішенням, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної чи або юридичної особи,
а також шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.
Згідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.
Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішені спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки»,- визначено що
особою, яка зобов'язана відшкодувати
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, є фізична або юридична
особа, що на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
майно, договір підряду, оренди, позички,
тощо) володіє транспортним засобом. Не
вважається особою, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
керує транспортним засобом у зв'язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов'язків на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове майно, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, якщо з нею
укладено цивільно-правовий договір.
Така особа, враховуючи характер
відносин, які між ними склалися, може
бути притягнута до відповідальності
роботодавцем лише у регресному порядку
відповідно до ст.1191 ЦК.
Відповідно до ч.2 ст. 1188 ЦК України, якщо
внаслідок взаємодії джерел підвищеної
небезпеки було завдано шкоди іншим
особам, особи, які спільно завдали
шкоди, зобов'язані її відшкодувати
незалежно від їхньої вини.
Відповідно до п.8 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішені спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки»,- особи, які
спільно завдали шкоди, тобто завдали
неподільної шкоди взаємопов'язаними
діями, сукупними діями, або діями з
єдністю наміру, несуть солідарну
відповідальність перед
потерпілими(статті 543,1190 ЦК). У такому
самому порядку відповідають особи, які
здійснюють діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, за шкоду,
завданої внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки іншим
особам. Суди мають розрізняти випадки,
коли внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки шкоди
завдано іншим особам( наприклад,
пасажирам, пішоходам). У цьому випадку
особи, які спільно завдали шкоди,
зобов'язані її відшкодувати незалежно
від їхньої вини (частина друга статті
Зважаючи на вищевикладені норми
належними відповідачами по справі є
власники транспортних засобів які були
учасниками дорожньо - транспортної
пригоди: ОСОБА_4 та державний заклад
«Київський коледж зв'язку», а водії
вказаних транспортних засобів: ОСОБА_5
та ОСОБА_6 є третіми особами по справі.
Вказане на час звернення до суду
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію автомобіля «Міцубісі»
державний номерний знак НОМЕР_2,
постановою Уманського міськрайонного
суду від 09.11. 2012 року у справі №23183602/2012
3/2318/872/2012, постановою апеляційного суду
Черкаської області від 21.01.2013 року.
Крім того внаслідок ДТП їй та її доньці
ОСОБА_3 було завдано моральної шкоди,
яка полягає в наступному.
Вона та її малолітня дитина ОСОБА_3,
знаходились в маршрутному
мікроавтобусі під час ДТП. Сама пригода
здійснила негативний вплив на
психологічне здоров'я її та її дитини,
змінилось їхнє нормальне життя,
порушився сон. Дитина стала знервована,
вночі прокидається і плаче. Вона вже
тривалий час не може повноцінно
відпочивати та відновлювати сили,
тому, що змушена вночі заспокоювати
дитину. Дитина сама стала боятися
переходити дорогу, лякається
автотранспортних засобів, під час
поїздок в автобусах завжди напружена
(страх до цього не пройшов) і тримається
за руку. Внаслідок аварії ОСОБА_3 з 15
травня 2012 року і до кінця начального
року не відвідувала школу. Готувалася
до свята «Прощавай Букварику»( вчила
вірші та мала з дітками танцювати
танок), але участі не приймала тому, що
знаходилась на лікуванні в
нейрохірургічному відділенні
Уманської міської лікарні. Була
відсутня під час святкування
«Останнього дзвоника», не відвідувала
табір відпочинку при Уманській міській
Такий психоемоційний стан дитини
вимагав негайного втручання
спеціаліста. Тому для покращення
психоемоційного стану дитини вона
вимушена була звернутися до психолога.
Розмір моральної шкоди, яка була
заподіяна її дитині ОСОБА_3 внаслідок
Також, як було зазначено вище, в
результаті зіткнення при ДТП вона
отримала травму голови і їй було
призначено тривалий курс лікування.
Переживання внаслідок ДТП змінили її
життя, здійснили на неї тяжкий
емоційний вплив та завдали емоційних
страждань. Під час лікування вона
вимушена приймати велику кількість
ліків. Внаслідок того, що велика
кількість коштів йшла на ліки, вона не
змогла оздоровити дітей влітку 2012 та 2013
років (поїздки на море), купувати
достатню кількість сезонних овочів та
фруктів, які б сприяли зміцненню її
здоров'я та її дітей. Вона має сильні
головні болі, внаслідок чого почала
вживати знеболюючі, почала втрачати
пам'ять. В мовленні вживає слова
замінники, тому, що забуває деякі слова
- це спричиняє труднощі у професійній
діяльності. Лікарями Черкаської
обласної лікарні рекомендовано кожні 6
місяців проходити стаціонарне
лікування протягом 3 років, щоб не
втратити пам'ять остаточно.
Вона дуже злякалась, що через ДТП може
залишитись назавжди людиною із
обмеженими можливостями із-за
отриманої травми і не відновить своє
здоров'я, а їй ще потрібно виховувати
малолітньою дитину. Знаходження
тривалий час на лікуванні позбавляло
її можливості повноцінно виховувати
доньку ОСОБА_3. Думка про те, що вона
тривалий час не може відновити
здоров'я, постійно витрачає кошти на
придбання ліків спричиняє їй душевний
біль та нагадує події того дня коли
сталось ДТП. Більш того, її обурює
поведінка ОСОБА_5 та власника
автомобіля «Volkswagen LT 35» ОСОБА_4. ОСОБА_5
під час відвідин її в Уманській міській
лікарні, а ОСОБА_4 при зустрічі з її
чоловіком обіцяли відшкодувати
заподіяну їй шкоду, а потім
Моральна шкода, яка була заподіяна їй
внаслідок ДТП має хоча б частково
компенсувати ті емоційні страждання,
які довелось пережити їй та її родині,
та витрати пов'язані з відновленням її
психічного стану, відпочинком від
усього що сталось з нею та членом її
родини. Моральну шкоду, яка їй
Розмір моральної шкоди яка була
заподіяна їй внаслідок душевних
страждань щодо протиправної поведінки
відносно її доньки ОСОБА_3 вона
Виходячи з положень ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, внаслідок порушення
її прав. При цьому моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї
чи близьких родичів.
Як вбачається з ч.2 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини фізичної або
юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкода завдана каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки.
В судовому засіданні позивачка позов
підтримала та просила задоволити,
стягнути з АТ "Страхова Група "ТАС" на її
користь заподіяну матеріальну шкоду в
сумі 9114 гривень 70 копійок та моральну
шкоду, з ОСОБА_4 на її користь заподіяну
їй та дочці моральну шкоду в сумі 100000
гривень та дала покази аналогічні
викладеним в позовні заяві.
Також просила суд стягнути з
відповідачів на її користь судові
витрати по справі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, але надав до суду письмові
заперечення, згідно яких позов не
визнав та пояснив, що він не є належним
відповідачем. Водій ОСОБА_5 на момент
вчинення ДТП не був його найманим
працівником, а здійснював перевезення
пасажирів з власної ініціативи. Ним
також був укладений договір
обов'язкового страхування цивільно
правової відповідальності власників
транспортних засобів у компанії ПрАТ
„Страхова група „ТАС", яка і повинна
нести витрати в межах ліміту
відповідальності при ДТП.
Вважає, що розміри заявлених вимог є
необґрунтованими та завищеними.
В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7 позов не
визнав та пояснив, що вимоги позивачки
є завищеними та не обґрунтованими,
оскільки водій транспортного засобу
«Volkswagen LT 35» не був найманим працівником
відповідача, він отримав автомобіль у
власне користування, для задоволення
власних інтересів, здійснював
перевезення пасажирів на власний
ризик. Також частину пошкоджень
позивачка отримала з власної
необережності, оскільки під час
перевезення сиділа на наступному за
водієм сидінні, тримаючи на руках
дитину, якій на той час було більше 6
Частина вказаних витрат позивачкою
ніяким чином не відноситься до витрат
В судовому засіданні представник
відповідача АТ „Страхова група „ТАС"
Харченко О.Д. позов визнав частково та
пояснив, що для отримання необхідного
відшкодування позивачка вчасно з
заявою до компанії не зверталась. Коли
ж були виконані всі необхідні дії і
компанія отримала медичні документи,
виписки з історії хвороби, листи
призначення, копії листів амбулаторних
карток ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_3 та
інші підтверджуючі документи, щодо
понесених витрат, вона зробила
розрахунки і було встановлено що до
виплати належить сума страхування
відшкодування витрат на лікування в
розмірі 778 гривень 76 копійок та за
рішенням суду може відшкодувати до - 2500
гривень - моральної шкоди.

В судовому засіданні представник ДЗ
„Київський коледж зв'язку" позов не
визнав, проти задоволення заперечував
та пояснив, що позивач не довів ті
обставини на які посилається, як на
підставу своїх вимог, не надав належних
доказів, а вимоги позовної заяви
стосовно ДЗ „Київський коледж зв'язку"
не є законними та пред'явлені не до
належного відповідача.

Представник відповідача ПАТ
„Страхова компанія „Дніпроінмед" в
судове засідання не з'явився,
попередньо подавши до суду
заперечення, згідно якого компанія
позов не визнає, оскільки позивачка в 30
денний термін з заявою про страхове
відшкодування до компанії не
зверталася, а отже у страховика не було
підстав здійснювати страхове
відшкодування і прав позивачки та її
доньки ніхто не порушував. А також
витрати позивачки зроблені нею
починаючи з липня 2012 року на суму 6002,15
гривень не підтверджені лікарським
призначенням, у зв'язку з чим є
необґрунтованими та не підпадають під
страхове відшкодування.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_5 позов не визнав, проти
задоволення заперечував та пояснив, що
дійсно він був за кермом транспортного
засобу «Volkswagen LT 35», дорожній номерний
знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, який
потрапив 15 травня 2012 року в ДТП в
м.Києві.

Згідно ПДР діти до 6 років можуть їхати
у дорослих на руках, без надання їм
окремого місця, тому дитина позивачки
їхала у неї на руках. Скільки саме
дитині років він не питав, але на вигляд
дитина виглядала менше 6 років.

Він не займається перевезенням
пасажирів, але того дня він їхав до
м.Києва і збирався купити у ОСОБА_4
вказаний автобус і для цього хотів
оглянути його на станції, а потім
провести розрахунок. 15 травня 2012 року
забрав людей біля „Вічного вогню", які
хотіли їхати на Київ. Яким чином
позивачка могла замовити у даному
автобусі місця через диспетчера він не
знає.

Він винен в даній ситуації і поніс
відповідальність за ст.124 КУпАП, але при
відшкодуванні матеріальної та
моральної шкоди потерпілим є страхова
компанія з якою був укладений договір і
вона повинна нести витрати.

Окрім позивачки більше ніхто з
потерпілих з претензіями не звертався.

Як водій він не повинен дивитися за
ручною поклажею, що перевозять
пасажири. Звичайно ручна поклажа і
багаж це різні речі. Багаж - це великі
речі, об'ємом більше 10 кг, які
знаходяться в багажнику, а ручна
поклажа - на руках або полиці. Він не
перший день перевозить пасажирів на
автотранспорті, тому різницю цих
понять знає, але пасажирам це не
пояснював.

Він не надавав ОСОБА_3 квитка на рейс,
оскільки перевезенням пасажирів не
займається, в нього не має на це ніяких
документів, ні ліцензії, ні шляхового
листа. Того разу він вирішив
підзаробити і поніс за це
відповідальність. Гроші, що зібрав з
пасажирів були використані на паливо і
ремонт автобуса.

В судове засідання третя особа ОСОБА_6
не з'явився, попередньо надав заяву,
згідно якої просив справу розглянути у
його відсутність.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_5 перебуваючи в договірних
трудових відносинах з ОСОБА_4,
власником автомобілем «Volkswagen LT 35»,
дорожній номерний знак НОМЕР_1, 15 травня
2012 року о 07 год. 45 хв., виконуючи рейс по
перевезенню пасажирів за маршрутом
м.Умань - м.Київ, відповідно до
ліцензійної карти НОМЕР_3 від 25.02.2008
року до ліцензії НОМЕР_4, що належала
ОСОБА_9, в м. Києві по вул.Толстого,
керуючи автомобілем «Volkswagen LT 35»,
дорожній номерний знак НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_4, на перехресті з
вул.Саксаганського виконуючи поворот
ліворуч на вул.Саксаганського, не надав
переваги в русі автомобілю «Міцубісі»
державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_6, що рухався в
зустрічному напрямку, в результаті
чого сталось зіткнення транспортних
засобів, яке призвело до пошкодження
транспортних засобів та завдало
тілесних ушкоджень пасажирам
маршрутного автобуса «Volkswagen LT 35»,
дорожній номерний знак НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_5- ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Постановою Уманського міськрайонного
суду від 09 листопада 2012 року ОСОБА_5
визнаний винним у тому, що він 15 травня
2012 року о 07 год. 45 хв. в м. Києві, керуючи
автомобілем «Volkswagen LT 35», дорожній
номерний знак НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_4, по вул.Толстого на перехресті з
вул.Саксаганського виконуючи поворот
ліворуч на вул.Саксаганського, не надав
переваги в русі автомобілю «Міцубісі»
державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_6, що рухався в
зустрічному напрямку, в результаті
чого сталось зіткнення транспортних
засобів, яке призвело до пошкодження
транспортних засобів та завдало
тілесних ушкоджень пасажирам
маршрутного автобуса ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
тобто у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП.

Постановою апеляційного суду
Черкаської області від 21 січня 2013 року
апеляція ОСОБА_5 залишена без
задоволення, а постанова Уманського
міськрайонного суду від 09 листопада 2012
року відносно нього за ст. 124 КУпАП
залишена без змін.

З місця дорожньо-транспортної пригоди
позивачку та її дитину забрала швидка
допомога з підозрою на струс головного
мозку, забій обох колінних суглобів, а
доньку ОСОБА_3 - з підозрою на струс
головного мозку та забій правого
променево-зап'ястного суглобу. Їм обом
була рекомендована госпіталізація.

Згідно даних Уманського центру надання
послуг УДПІ УМВС України в Черкаській
області автомобіль «Volkswagen LT 35»,
дорожній номерний знак НОМЕР_1 станом
на 15.05.2012 року був зареєстрований на
ім'я ОСОБА_4 проживаючого в АДРЕСА_1.

З відповіді Управління
Укртрансінспекції у Черкаській
області вбачається, що на транспортний
засіб «Volkswagen LT 35», дорожній номерний
знак НОМЕР_1 видавалася ліцензійна
карта НОМЕР_3 від 25.02.2008 року до ліцензії
НОМЕР_4(надання послуг з внутрішніх
перевезень пасажирів), що належала
ОСОБА_9, яка анульована за заявою
ліцензіата 16.08.2012 року, тобто після
вчинення ДТП, яка мала місце 15 травня 2012
року.

Відповідно до даних полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/2900370 від 26.03.2012 року ОСОБА_9
в АТ "Страхова Група "ТАС" (м.Черкаси вул.
Б.Вишневецького,47) застрахував
цивільно-правову відповідальність,
забезпечений транспортний засіб -
автомобіль «Volkswagen LT 35», дорожній
номерний знак НОМЕР_1, належний ОСОБА_4.
Строк дії страхового полісу - з 01.04.2012
року по 30.06.2012 року, страхова сума (ліміт
відповідальності) на одного
потерпілого - сто тисяч гривень, шкода
заподіяна майну - п'ятдесят тисяч.
Представники відповідачів в судовому
засіданні повністю підтвердили
відповідні обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода
завдана джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішені спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки»,- визначено що
особою, яка зобов'язана відшкодувати
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, є фізична або юридична
особа, що на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
майно, договір підряду, оренди, позички,
тощо) володіє транспортним засобом. Не
вважається особою, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
керує транспортним засобом у зв'язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов'язків на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове майно, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, якщо з нею
укладено цивільно-правовий договір.
Така особа, враховуючи характер
відносин, які між ними склалися, може
бути притягнута до відповідальності
роботодавцем лише у регресному порядку
відповідно до ст.1191 ЦК.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України,
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо не
доведе, що шкода була завдана внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

За таких обставин матеріальну шкоду,
заподіяну позивачці та її дочці
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, що мала місце 15 травня 2012 року,
о 07 год. 45 хв., на перехресті вулиць
Толстого та Саксаганського в м. Києві,
відповідно до вимог чинного
законодавства України, потрібно
стягнути на користь позивачки з
відповідача АТ "Страхова Група "ТАС" із
врахуванням наданих доказів з приводу
здійснення відповідних витрат.

В судовому засіданні встановлено, з
наданих представниками відповідачів
документів, що цивільно-правова
відповідальність власника наземного
транспортного засобу ОСОБА_4,
застрахована ОСОБА_9 в АТ "Страхова
Група "ТАС" (м.Черкаси
вул.Б.Вишневецького,47)- забезпечений
транспортний засіб - автомобіль «Volkswagen
LT 35», дорожній номерний знак НОМЕР_1.
Строк дії страхового полісу - з 01.04.2012
року по 30.06.2012 року.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.
При відшкодуванні страховиком шкоди,
завданої особою, цивільна-правова
відповідальність якої застрахована,
така особа сплачує потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою ( страховим
відшкодуванням).

Згідно із загальними підставами
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування шкоди, і
моральної, і матеріальної підлягають :

- наявність такої шкоди;

- протиправність діяння її
заподіювача;

- наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача.

В п. 25 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 01.03.2013 року „Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» вказано, що
страхове відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я
або смертю потерпілого в
дорожньо-транспортній пригоді, а також
особам, яким завдано шкоду смертю
годувальника, та витрат на поховання,
якщо смерть настала внаслідок
страхового випадку, здійснюються в
порядку, передбаченому параграфом 2
глави 82 ЦК та розділом 111 Закону України
від 01.07. 2004 року «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів». При цьому
вказано, що страховому відшкодуванню
підлягають і додаткові витрати,
зумовлені необхідністю посиленого
харчування, санаторно-курортного
лікування, придбання ліків,
протезування, стороннього догляду,
тощо. Потреба у додаткових витратах
встановлюється висновком
медико-соціальної експертної комісії.
Також у відповідній постанові вказано,
що при вирішення спорів про страхове
відшкодування у наведених вище
випадках суди повинні застосовувати
положення Закону України від 23 вересня
1999 року «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» та
враховувати відповідні роз'яснення,
надані у Постанові Пленуму Верховного
Суду України від 27 березня 1992 року №6
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» (з відповідними
змінами та доповненнями).

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що позивачка та її дочка
після ДТП проходили курс лікування з
15.05.2012 року в Київській міській
клінічній лікарні №17 з діагнозом:
забій м'яких частин обличчя, забій обох
колінних суглобів і рекомендувала
спостереження невропатологом,
травматологом за місцем проживання,
дочка ОСОБА_3 в дитячій клінічній
лікарні №7 Печерського району м. Києва
з попереднім діагнозом: забій м'яких
тканин лобної ділянки і рекомендовано
спостереження в поліклініці.

16.05.2012 року позивачка зверталась в КП
«Уманська міська лікарня» до лікаря
невролога з діагнозом: струс головного
мозку.

Згідно довідки КП «Уманська міська
лікарня» №258 від 17.05.2013 року зв'язку з
погіршенням стану здоров'я з 17.05.2012 року
вона знаходилась на лікуванні в
нейрохірургічному відділенні
стаціонару КП «Уманська міська
лікарня». З 25.05.2012 року знаходилась на
амбулаторному лікуванні у лікаря
невролога. 13.06.2012 року була направлена
на подальше лікування в Черкаську
обласну лікарню, нейрохірургічне
відділення. З 29.06.2012 року продовжила
лікування у неврологів поліклініки в
т.ч. на денному стаціонарі. Виписана до
роботи 02.09.2012 року. В послідуючому з
21.12.2012 по 28.12.2012 року проходила
повторний курс лікування в денному
стаціонарі з діагнозом:
післятравматична енцифалопатія,
гіпертизійно - лікворний синдром,
цефалгія, астено - невротичний синдром.

Згідно довідки КЗ «Черкаська обласна
лікарня Черкаської обласної ради
№01-22/807 від 19.04.2013 року та епікризу з
історії хвороби позивачка перебувала
на обстеженні та лікуванні з 19.06.2012 року
по 27.06.2012 року з діагнозом відновний
період закритої черепно - мозкової
травми(15.05.12 року), струс головного
мозку, цефалгічний,
вестибуло-атактичний,
астено-невротичний синдроми,
когнітивно-мнестичні порушення.

ОСОБА_3 згідно довідки КП «Уманська
міська лікарня» №31 від 14.05.2013 року
знаходилась на стаціонарному
лікуванні в нейрохірургічному
відділенні Уманської міської лікарні з
17.05.2012 року по 23.05.2012 року з діагнозом:
вегето-судинна дистонія по змішаному
типу.

В подальшому позивачка лікувалась
амбулаторно і на денному стаціонарі
кожних півроку.

При проходженні медичних досліджень,
на поїздки в м. Черкаси і м. Київ, та
купівлі відповідних лікувальних
засобів позивачкою на її особисте
лікування та лікування дочки були
витрачені грошові кошти в розмірі 8386
(вісім тисяч триста вісімдесят шість)
гривень 28 копійок, що підтверджується
касовими чеками, прибутковими
касовими ордерами, видатковими
накладними і призначались позивачці
під час її лікування у відповідних
лікувальних закладах та білетами на
проїзд(ас.31-51,146-248).

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода завдана
неправомірним рішенням, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної чи або юридичної особи,
а також шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи з наведеного та беручи до
уваги відповідні положення Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 01.03.2013 року „Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» (з наступними
змінами і доповненнями), Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
07.02.2003 року «Про судову практику в
справах про злочини проти життя та
здоров'я особи» (з наступними змінами і
доповненнями), Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної немайнової
шкоди" (з наступними змінами і
доповненнями), суд вважає, що до
задоволення підлягає позов в частині
стягнення з відповідача - АТ "Страхова
Група "ТАС" матеріальної шкоди на
лікування, але в меншій сумі чим
зазначено позивачкою - позов в цій
частині підлягає до часткового
задоволення (при цьому суд вбачає
підстави для виключення з суми
матеріальної шкоди у зв'язку з
лікуванням коштів в сумі 306 грн., які
були витрачені позивачкою згідно з
квитанцією до прибуткового касового
ордеру на благодійні внески (
квитанції № 59045) та товарного чеку б/н
від 19.05.2012 року на суму 37грн. 50коп. на
побутові потреби: лампочка, пакети,
білизна. Також суд не вбачає підстави
для зарахування при стягненні з АТ
"Страхова Група "ТАС" матеріальної
шкоди на лікування дочки в сумі 384
гривні 92 копійки, за час перебування
дочки позивачки на стаціонарному
лікуванні в нейрохірургічному
відділенні Уманської міської лікарні з
17.05.2012 року по 23.05.2012 року з діагнозом:
вегето-судинна дистонія по змішаному
типу.

З врахуванням викладеного на
відшкодування матеріальної шкоди на
лікування з відповідача АТ "Страхова
Група "ТАС" фактично слід стягнути
кошти в сумі 8386 (вісім тисяч триста
вісімдесят шість) гривень 28 копійок.

Відносно відшкодування моральної
шкоди, то відповідно до ст.23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Відповідно до п.1 ч.2
ст.1167 ЦК України, моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
юридичної чи фізичної особи, якщо вона
заподіяна ушкодженням здоров'я,
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

За таких обставин моральна шкода,
заподіяна внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 15 травня 2012 року, о 07 год. 45
хв., на перехресті вулиць Толстого та
Саксаганського в м. Києві, в результаті
якої позивачка та її дочка отримали
тілесні ушкодження, повинна
відшкодовуватись відповідачами.

Суд вважає, що в результаті
неправомірних дій ОСОБА_5, під час
скоєння ним ДТП 15 травня 2012 року, о 07
год. 45 хв., який перебував у договірних
трудових відносинах з ОСОБА_4 -
цивільно-правова відповідальність
якого, як власника наземного
транспортного засобу була
застрахована, позивачці та її дочці
заподіяно моральну шкоду, яка полягає у
нервовому потрясінні та тривалих
душевних переживаннях, внаслідок чого
погіршився стан їх здоров'я, порушився
нормальний уклад їх життя у зв'язку з їх
хворобами, підлягає до стягнення з
відповідача ОСОБА_4, проте в меншому
розмірі, ніж про це просить позивач.
При цьому суд враховує викладені
фактичні обставини справи, характер
вчинення ДТП, поведінку відповідача
після ДТП, а також з урахуванням вимог
розумності і справедливості. Суд
оцінює завдану позивачці та її дочці
моральну шкоду в сумі 50 000 гривень.

Стягненню з відповідача АТ "Страхова
Група "ТАС" підлягають грошові кошти на
відшкодування спричиненої позивачці
та її дочці моральної шкоди в повному
обсязі, в розмірі 2500 гривень, розмір
який відповідач у цій частині в
судовому засіданні визнав повністю.

Суд критично оцінює покази ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в частині того, що ОСОБА_5 не
перебував в договірних трудових
відносинах з ОСОБА_4 та самовільно
перевозив пасажирів автомобілем
«Volkswagen LT 35», дорожній номерний знак
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, 15 травня 2012
року о 07 год. 45 хв., виконуючи рейс по
перевезенню пасажирів за маршрутом
м.Умань - м.Київ в результаті якого
відбулася ДТП, оскільки їх покази
повність спростовуються матеріалами
справи і вважає їх неправдивими і
такими, що направлені на укриття істини
по справі та уникнення
відповідальності за вчинену ДТП в
результаті якої позивачка та її дочка
отримали тілесні ушкодження.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку про те, що в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ДЗ
"Київський коледж зв'язку" та ПАТ
"Страхова компанія "Дніпроінмед" про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної в
результаті ДТП, необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України
судові витрати складаються із судового
збору та витрат пов'язаних з розглядом
справи.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, а якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволення
яких позивачеві відмовлено. А в
частині 3 зазначеної статті вказано, що
якщо позивач, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. Тому при винесенні рішення суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідачів:

АТ "Страхова Група "ТАС" (м.Черкаси вул.
Б.Вишневецького,47) на користь ОСОБА_2
судові витрати в сумі 344 гривні 10
копійок (судовий збір в частині вимог
майнового характеру в розмірі 229
гривень 40 копійок та судовий збір в
частині вимог немайнового характеру в
розмірі 114 гривень 40 копійок),

ОСОБА_4 на користь держави судовий збір
в розмірі 500 гривень в частині вимог
немайнового характеру,

ОСОБА_4 та АТ "Страхова Група "ТАС"
(м.Черкаси вул. Б.Вишневецького,47) на
користь ОСОБА_2 по 1000 гривень судових
витрат за надання юридичної допомоги.

Керуючись ст.ст. 3-5, 10 ,11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, на підставі
ст.ст.11,15,16,22,23,1166,1167,1187,1194 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з АТ "Страхова Група "ТАС"
(м.Черкаси вул. Б.Вишневецького,47) на
користь ОСОБА_2 на відшкодування
матеріальної шкоди 8386(вісім тисяч
триста вісімдесят шість) гривень 28
копійок та 2500 (дві тисячі п'ятсот)
гривень на відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на
відшкодування моральної шкоди 50 000
(п'ятдесят тисяч) гривень.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ДЗ
"Київський коледж зв'язку" та ПАТ
"Страхова компанія "Дніпроінмед" -
відмовити.

Стягнути з АТ "Страхова Група "ТАС"
(м.Черкаси вул. Б.Вишневецького,47) на
користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 344
гривні 10 копійок (судовий збір в
частині вимог майнового характеру в
розмірі 229 гривень 40 копійок та судовий
збір в частині вимог немайнового
характеру в розмірі 114 гривень 40
копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в розмірі 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 та АТ "Страхова Група
"ТАС" (м.Черкаси вул. Б.Вишневецького,47)
на користь ОСОБА_2 по 1000 гривень судових
витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області,
через Уманський міськрайонний суд,
протягом десяти днів з моменту його
проголошення.

Головуючий
В.С. Прокулевич