АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5701/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Дубіжанська Т. О. Доповідач -
Кочкова Н.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

12 червня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Кочкової Н.О.,

суддів - Максюти
Ж.І., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі -
Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Третя
дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину,
визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року
-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 березня 2006 року встановлено факт
прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті
ОСОБА_5, визнано свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане Третьою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_3
недійсним, визнано договір
купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
недійсним, стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 - 21 210 грн., визнано за ОСОБА_2
право власності в порядку спадкування
за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_5 Ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 25 грудня 2006 року вказане
рішення залишено без змін.

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із заявою про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами.
Посилалась на те, що на момент
придбання 02 серпня 2005 року будинок
знаходився в занедбаному, аварійному
стані, не був придатний для проживання,
тому вона вимушена була його
зруйнувати та побудувати новий
будинок. 7 лютого 2014 року вона отримала
акт про те, що старий будинок 1955 року
забудови загальною площею 47,8 кв.м. і
житловою площею 28,2 кв.м. зруйновано до
підземної частини (фундаменту), частка
якого складає 15,8%. На його місці
побудований новий будинок 2005 року
забудови, ринкова вартість якого
складає 427 220 грн. Вказані обставини
також підтверджуються новим технічним
паспортом на будинок. Вважаючи вказані
обставини ново виявленими, ОСОБА_4
просила рішення суду від 29 березня 2006
року скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_2

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
15 квітня 2014 року заяву ОСОБА_4
задоволено, рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 29 березня 2006 року
по цивільній справі № 2-0280/2006 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: Третя дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом та визнання
права власності на домоволодіння в
порядку спадкування - скасовано. В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Третя
дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом та визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування -
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 судові витрати по
справі у розмірі по 121 грн. 80 коп. (том 5,
а.с. 28-31).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права
та неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, ставить
питання про скасування рішення суду з
ухваленням іншого рішення (том 5, а.с. 38).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Із рішення Красногвардійського
районного суду від 29 березня 2006 року
вбачається, що ОСОБА_5 належало
домоволодіння АДРЕСА_1, 12 жовтня 1984 року
вона нотаріально посвідчила заповіт,
яким заповідала все належне їй майно
онуку - ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2
померла, на день її смерті спадкоємцю
було 11 років, тому прийняття спадщини
від його імені повинно було
здійснюватись його батьком ОСОБА_3,
який таких дій фактично не вчинив, хоча
знав про наявність заповіту.
Задовольняючи позовні вимоги, суд 1
інстанції виходив із того, що ОСОБА_2
тривалий час після смерті своєї бабусі
проживав в спірному домоволодінні
разом із своїм старшим братом та його
дружиною, допомагав проводити ремонт у
домі, тобто фактично прийняв спадщину.
У ОСОБА_3 було відсутнє право на
спадкування, тому свідоцтво про право
на спадщину було визнано недійсним, як
і договір купівлі-продажу
вищевказаного домоволодіння від 2
серпня 2005 року, згідно із яким ОСОБА_3
продав, а ОСОБА_4 купила це
домоволодіння. З ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 стягнуто 21210 грн., а право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1,
визнано за ОСОБА_2 у порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5 (том 1, а.с 160-162).

Із акту від 7 лютого 2014 року та нового
технічного паспорту на домоволодіння
вбачається, що старий будинок 1955 року
забудови загальною площею 47,8 кв.м. і
житловою площею 28,2 кв.м. зруйновано до
підземної частини (фундаменту), частка
якого складає 15,8%. На його місці
побудований новий будинок 2005 року
забудови, ринкова вартість якого
складає 427 220 грн. Проведені позивачкою
ремонтні роботи складають 84,2%
житлового будинку, у зв`язку з чим,
домоволодіння АДРЕСА_1 визнано
новоствореним.

Відсутність спадкового будинку на
момент ухвалення рішення 29 березня 2006
року фактично визнано і ОСОБА_2 як у
суді 1 інстанції, так і в апеляційній
скарзі. Факт невиконання рішення суду
від 29 березня 2006 року сторонами також
не заперечувався.

Згідно зі ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є,
зокрема, істотні для справи обставини,
що не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи. У п. 3 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 4 «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
роз'яснено, що нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст.
361 ЦПК України, є те, що вони існували на
час розгляду справи; ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи; вони входять до
предмета доказування у справі та
можуть вплинути на висновки суду про
права та обов'язки осіб, які беруть
участь у справі. Нововиявлені
обставини мають підтверджуватися
фактичними даними (доказами), що в
установленому порядку спростовують
факти, покладені в основу судового
рішення. Суд має право скасувати судове
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами лише за умови, що ці
обставини можуть вплинути на юридичну
оцінку обставин, здійснену судом у
судовому рішенні, що переглядається.

Оскільки відсутність спадкового
будинку є юридичним фактам, який має
істотне значення для розгляду справи
та існував на час розгляду справи,
судом правильно скасовано рішення суду
за ново виявленими обставинами та
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2
у зв'язку із відсутністю спадкового
майна.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що новий будинок ОСОБА_4 був
добудований до старого, - не спростовує
висновок експерта про те, що проведені
позивачкою ремонтні роботи складають
84,2% житлового будинку, у зв`язку з чим,
домоволодіння АДРЕСА_1 визнано
новоствореним.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що
посилання суду у рішенні від 29 березня
2006 року на те, що ОСОБА_2 тривалий час
після смерті своєї бабусі проживав в
спірному домоволодінні разом із своїм
старшим братом та його дружиною,
допомагав проводити ремонт у домі,
тобто фактично прийняв спадщину, -
протирічать матеріалам справи,
оскільки у цей час позивач навчався у
середній школі № 45, яка знаходиться по
вул.. С.Ковалевської, 88-А, проживав і
був зареєстрований у АДРЕСА_2 (том 1,
а.с.178).

Інші доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не
спростовують правильність висновків
суду 1 інстанції, який у досить повному
обсязі з'ясував права та обов'язки
сторін, обставини справи, доводи сторін
були перевірені і суд дав їм належну
оцінку, порушень норм матеріального чи
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
чи зміни рішення - не встановлено,
підстав для виходу за межі апеляційної
скарги - не вбачається, тому
апеляційний суд приходить до висновку,
що рішення суду відповідає вимогам ст.
213, 214 ЦПК України, і його слід залишити
без змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
15 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: