Справа № 496/1385/14-ц
Провадження 2/496/943/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2014 року
Біляївського районного суду

Одеської області.

В складі: головуючого судді Груца Є.Є.

При секретарі: Ткаченко В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Біляївка справу за
позовом; ОСОБА_1 до Граденицької
сільської ради, третя особа ОСОБА_3 про
визнання права власності, суд,

В С Т
А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з цією
заявою і просить суд визнати об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
визнати за нею право власності на ?
частину житлового будинку,
розташованого за вищевказаною адресою.

Відповідач Граденицька сільська рада
до суду не з'явився, але написав заяву в
якій позов визнає і просить суд
розглянути справу у його відсутність.

Третя особа ОСОБА_3 позов визнає.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, 22 січня 1983 року
ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4. Шлюб було
зареєстровано Граденицькою сільською
радою Біляївського району Одеської
області, про що було видане відповідне
свідоцтво серії НОМЕР_1.

26 листопада 2010 року рішенням
Біляївського районного суду Одеської
області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було
розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Після смерті ОСОБА_4 залишився один
спадкоємець першої черги - їхній син
ОСОБА_3, який до теперішнього часу не
звертався до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини.

Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4 вони
придбали житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Будинок було придбано за договором
купівлі-продажу від 10 липня 1986 року,
який було посвідчено секретарем
виконавчого комітету Граденицької
сільської ради Біляївського району,
реєстровий № 50. Даний договір було
зареєстровано в погосподарській книзі
виконкому Граденицької сільської ради
під № 1/1530.

На сьогоднішній день позивачка
фактично позбавлена права приймати
спадщину після колишнього чоловіка,
так як на момент його смерті шлюб між
ними було розірвано. Син, як
спадкоємець першої черги, відкрито
заявляє свої права на житловий будинок,
та погрожує їй виселити з будинку після
прийняття спадщини.

Але суд вважає, що оскільки будинок
позивачка з колишнім чоловіком
придбали за час перебування у шлюбі, то
цей будинок є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя і
позивачка має право на визнання частки
в цьому спільно набутому майні.

Відповідно до положень Цивільного
кодексу України (ст. ст. 368 та 370) все
майно, набуте подружжям під час шлюбу,
перебуває в спільній сумісній
власності та долі кожного з подружжя є
рівними.

Ці самі положення містяться і в нормах
Сімейного кодексу України, зокрема в
ст. ст. 60 та 70 кодексу.

Виходячи із положень чинного
цивільного і сімейного законодавства,
суд вважає можливим визнати за
позивачкою право власності на ? частку
майна спільно набутого за час
подружнього проживання із
спадкодавцем.

Таким чином, суд вважає, що позов
законний, обгрунтований,
підтверджується матеріалами справи, і
підлягає задовільненню.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 213-215, ЦПК України,
ст. ст. 1217, 1223, 1233, 1268, 1269 ЦК України суд,

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Граденицької сільської
ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання
права власності, задовільнити.

Визнати об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий зір у розмірі
1942 грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Одеської області через Біляївський
районний суд, протягом 10-ти днів з дня
його проголошення.

СУДДЯ:
Груца Є.Є.