провадження № 2/217/242/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року Авдіївський
міський суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

при секретарі Грищенко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Авдіївці
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за
законом та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за
законом, в якому просила суд визнати
за нею право власності на ? частку
житлової квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, тобто спадщини, що
відкрилась після смерті її рідної
сестри ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4
Спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК
України на час відкриття спадщини
немає, спадкоємців першої черги
також. Крім неї право на спадкування
на підставі ст..1262 ЦК України мають
її рідні сестри ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а
також її рідний брат - відповідач у
справі ОСОБА_2. У встановлений
законом строк вона звернулась з
заявою про прийняття спадщини до
приватного нотаріуса ОСОБА_6, її
сестри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали
нотаріусу заяви про відмову від
спадщини на її користь. 17.09.2013р.
приватним нотаріусом ОСОБА_6 було
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, оскільки
у неї відсутні правовстановлюючі
документи на спадкове майно. Дана
обставина виникла через те, що
відповідач протиправно тримає
правовстановлюючі документи на
спадкове майно квартиру сестри у
себе і нікому їх не дає. У зв'язку з
протиправними діями відповідача вона
позбавлена можливості отримати
належну їй спадщину. У зв'язку з чим
була змушена звернутися до суду з
позовом за захистом свого порушеного
права, просила суд її позов
задовольнити та визнати за нею право
власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом.

02.04.2014р. відповідачем у справі ОСОБА_2
було подано зустрічний позов до
позивачки ОСОБА_1 про визнання права
власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом, в
якому він просив суд визнати за ним
право власності на ? частку житлової
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, тобто спадщини, що
відкрилась після смерті його рідної
сестри ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4
Спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК
України на час відкриття спадщини
немає, спадкоємців першої черги
також. Крім нього право на
спадкування на підставі ст.1262 ЦК
України мають його рідні сестри
відповідачка за цим позовом - ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також його
племінники та племінники померлої -
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є синами
померлих братів ОСОБА_10 та
відповідно ОСОБА_11. Після відкриття
спадщини усі вказані вище особи у
встановлений законом строк
звернулись до приватного нотаріуса
ОСОБА_6 з відповідними заявами. Так,
його сестри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали
нотаріусу заяви про відмову від
спадщини на користь ОСОБА_1
(відповідачки за цим позовом), а його
племінники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 -
відмовились від прийняття спадщини
на його користь. Вважає, що має
право на ? частку житлової квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
тобто спадщини, що відкрилась після
смерті його рідної сестри ОСОБА_3
01.04.2014р. приватним нотаріусом ОСОБА_6
було винесено постанову про відмову
у вчиненні нотаріальної дії,
оскільки у нього відсутні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно. У зв'язку з тим, що
відповідачка за цим позовом
перешкоджає йому у праві на
отримання належної йому спадщини,
звернувся з зустрічним позовом для
суду за захистом свого порушеного
права, просив його позов
задовольнити та визнати за ним право
власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом.

Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 в
судове засідання не з'явилась, про
день, час та місце розгляду справи
була повідомлена належним чином.

Представник позивачки-відповідачки
ОСОБА_12, що діє на підставі
довіреності та чиї повноваження
судом перевірені (а.с.4), у судове
засідання також не з'явився, про
день, час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином,
надав суду заяву про неможливість
прибути в судове засідання, просив
розглядати справу у його
відсутність, позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд
задовольнити позов у повному обсязі,
проти задоволення зустрічного позову
ОСОБА_2 не заперечував.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про день, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, надав
суду заяву про неможливість прибути
в судове засідання, просив
розглядати справу у його
відсутність, позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд
задовольнити позов у повному обсязі,
проти задоволення позову ОСОБА_1 до
нього не заперечував.

Представник відповідача-позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_13, що діє на підставі
довіреності та чиї повноваження
судом перевірені (а.с.25), у судове
засідання не з'явилась, про день, час
та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо
постановити при проведенні судового
засідання за відсутності сторін без
здійснення фіксації судового
засідання технічними засобами, що
відповідає положенням ст. 197 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що первісний позов та
зустрічний позов підлягають
задоволенню.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно
до ЦПК України в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
із сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо
яких у сторін виникає спір.

На підставі досліджених доказів
судом встановлені наступні
обставини.

Судом встановлено, що сторони у
справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними
сестрою та братом відповідно ОСОБА_3,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи документами:
копіями паспортів, свідоцтв про
народження, свідоцтв про одруження
(а.с.3, 7, 9, 48-49).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_1, виданим 15.06.2012р.
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Авдіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області (а.с.5).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

ОСОБА_3 на праві приватної власності
належала двокімнатна квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується даними свідоцтва про
право власності на житло та
технічного паспорту на квартиру з
додатками (а.с.73-78).

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 1220,
ч.1 ст. 1222, ч.3 ст.1223 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи, часом відкриття
спадщини в такому випадку є день
смерті особи. Спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи, оглянутої в судовому
засіданні, 16.06.1994р. ОСОБА_3 було
складено заповіт, посвідчений
державним нотаріусом Авдіївської
державної нотаріальної контори
Лук’янець Л.В. та зареєстрований в
реєстрі за № 1420 (а.с.34), відповідно до
якого ОСОБА_3 заповідала після своєї
смерті належне їй майно, а саме
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_15.

ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_15 помер у місті
Санкт-Петербурзі Російської
Федерації, що підтверджується
свідоцтвом про смерть останнього
серії НОМЕР_2, виданим 22.12.2010р.
Відділом реєстрації актів
громадянського стану про смерть 1
Комітету у справах ЗАГС Уряду
Санкт-Петербурга.

Таким чином, на час відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_3
спадкоємці за заповітом, а також
спадкоємці першої черги відсутні, що
підтверджується наявними в
матеріалах спадкової справи
документами.

Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270
ЦК України передбачено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття
особою спадщини обумовлюється або
постійним проживанням спадкоємця із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, або, в разі відсутності
наведених вище обставин - поданням до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини у визначений ч.1
ст.1270 ЦК України строк.

Відповідно до змісту ст.1261 ЦК України
у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народженні після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст.1262 ЦК України у другу
чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з
боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст.1261 ЦК України
позивачка-відповідачка ОСОБА_1 та
відповідач-позивач ОСОБА_2 є
спадкоємцями другої черги. Інші
спадкоємці відмовились від прийняття
спадщини на їх користь. Зазначені
обставини з достовірністю
встановлені в судовому засіданні та
підтверджуються матеріалами справи.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - рідні сестри
сторін у справі та померлої ОСОБА_3
відмовились від спадщини, яка
залишилась після смерті ОСОБА_3 на
користь позивачки-відповідачки
ОСОБА_1, про що в матеріалах
спадкової справи є відповідні заяви
(а.с.41, 56).

ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є племінниками
сторін у справі та померлої ОСОБА_3 і
синами померлих їх рідних братів
ОСОБА_10 та відповідно ОСОБА_11,
відмовились від спадщини, яка
залишилась після смерті ОСОБА_3 на
користь відповідача-позивача
ОСОБА_2, про що в матеріалах
спадкової справи є відповідні заяви
(а.с.50-54, 59-63).

Ст.1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно.

Главою 86 ЦК України, а також
спеціальним законодавством, зокрема
Законом України «Про нотаріат»,
підзаконними нормативними актами,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій,
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи, до приватного нотаріуса
Авдіївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 з заявами про видачу
свідоцтва про право на спадщину на
належні їм частки нерухомого майна
звернулись і позивачка-відповідачка
ОСОБА_1, і відповідач-позивач ОСОБА_2

Постановою приватного нотаріуса
Авдіївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 від 17.09.2013р. відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право
на спадщину після смерті ОСОБА_3
(а.с.10).

Постановою приватного нотаріуса
Авдіївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 від 01.04.2014р. відмовлено
ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право
на спадщину після смерті ОСОБА_3
(а.с.79).

Відповідно до п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008р. «Про судову практику у
справах про спадкування» за
наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про
визнання права на спадщину судовому
розглядові не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Отже, право на оформлення спадщини у
судовому порядку пов'язане з
відмовою нотаріуса у видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.1 Глави 13 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від
22.02.2012р. № 296/5 (далі - Порядок), нотаріус
відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,
якщо не подано відомості (інформацію)
та документи, необхідні для вчинення
нотаріальної дії.

Відповідно до п.3 Глави 13 Порядку
нотаріус на вимогу особи, якій
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії, зобов'язаний викласти причини
відмови в письмовій формі і роз'яснити
порядок її оскарження. У цих випадках
нотаріус протягом трьох робочих днів
виносить постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до Листа Верховного Суду
України від 29 жовтня 2008 року № 19-3767/0/8-08
(пункт 11) при розгляді справ про
визнання права власності на спадкове
майно необхідно враховувати, що за
наявності правовстановлюючих
документів на нього, документального
підтвердження місця, часу відкриття
спадщини, підстав закликання до
спадкування та за відсутності спору
між спадкоємцями свідоцтво про право
на спадщину на підставі статей 1296, 1297
Цивільного кодексу України, ст. 34
Закону України від 2 вересня 1993 р. №
3425-ХІІ «Про нотаріат» видається
нотаріусом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду.

Зазначені вище обставини
перешкоджають сторонам у справі
належним чином оформити свої
спадкові права.

Тому, аналізуючи усі докази в їх
сукупності, судом з достовірністю
встановлено правомірність вимог як
позивача, так і відповідача. За
таких обставин обидва позови, як
первісний, так і зустрічний
підлягають задоволенню.

Вказане майно - квартира, розташована
за адресою: АДРЕСА_1, входить до
складу спадщини та
позивач-відповідач ОСОБА_1 та
відповідач-позивач ОСОБА_2 як
спадкоємці другої черги за законом
мають право на визнання за ними
права власності в порядку
спадкування за законом на ? частку
житлової квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, кожен, тобто
спадщини, що відкрилась після смерті
їх рідної сестри ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4

У задоволенні позовних вимог один
одного сторони не заперечували.

Судом роз'яснено сторонам наслідки
визнання ними позову.

Порушень чиїх-небудь законних прав,
свобод чи інтересів не виявлено.

Відповідно до ст.213 ч.3 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.328, 1216-1218, 1220-1223, 1261, 1268-1270, 1297 ЦК
України, постановою Пленуму
Верховного Суду України № 14 від
18.12.2009р. «Про судове рішення у
цивільній справі», постановою
Пленуму Верховного Суду України № 7
від 30.05.2008р. «Про судову практику у
справах про спадкування», ст.ст.10, 11,
57-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування
за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на ? частку житлової
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на ? частку житлової
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
через Авдіївський міський суд
Донецької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: