РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 року Пролетарський районний суд
м. Донецька у складі:

головуючого судді
Мачуського О.М.,

при секретарі
Сігаєвій О.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Дернової С.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду м.
Донецька цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Комунального дошкільного
навчального закладу ясла садок № 101
"Берізка" м. Донецька про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Комунального дошкільного
навчального закладу ясла садок № 101
"Берізка" м. Донецька про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди, в обґрунтування якого
зазначив, що 07.02.2012 року його було
прийнято на посаду сторожа до дитячого
садку № 101 «Берізка», однак 04.04.2014 року
позивача звільнили за відсутність на
робочому місці без поважних причин.
Позивач вважає своє звільнення
незаконним, оскільки свого робочого
місця він не залишав, а з боку
виконуючої обов'язки завідуючої
дошкільного закладу було упереджене
ставлення до нього. Тому позивач просив
суд поновити його на роботі на посаді
сторожа КДНЗ № 101 «Берізка» з 04.04.2014
року, стягнути з відповідача середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу в сумі 920,65 грн. та моральну
шкоду у розмірі 1 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, посилаючись
на обставини, викладені в заяві, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача Дернова С.В.
надала суду заперечення, в яких
зазначила, що при виявленні
відсутності позивача на робочому місці
на підставі доповідних записок було
складено про це акти у присутності
свідків, надати пояснення своєї
відсутності позивач відмовився,
питання про звільнення сторожу закладу
у зв'язку його відсутністю на робочому
місці розглядалося на засіданні
профкому, надала докази своїх пояснень,
посадову інструкцію сторожа, просила в
позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, свідків, на
підставі наявних у справі доказів, суд
вважає позов необґрунтованим і таким,
що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 07.02.2012 року
позивача було прийнято на посаду
сторожа до КДНЗ № 101 «Берізка», а 04.04.2014
року звільнено, у зв'язку з відсутністю
на робочому місці без поважних причин
за п. 4 ст. 40 КЗпП України, що
підтверджується копією трудової
книжки виданої на ім'я ОСОБА_1, копіями
наказів від 07.02.2012 року № 14-к про
прийняття та від 04.04.2014 року № 31-к/тр про
звільнення ОСОБА_1 (а.с. 6, 7, 9).

Відповідно до докладної кочегара
ОСОБА_3, 28.03.2014 року о 23-00 годині, а також
29.03.2014 року в період часу з 02-00 години по
04-00 годину сторож ОСОБА_1 не відчиняв
йому двері приміщення дитячого садка
та за його припущенням сторож був
відсутній на робочому місці (а.с. 26).

Відповідно до докладної повара ОСОБА_4,
04.04.2014 року в період часу з 05-00 години по
05-30 годину сторож ОСОБА_1 не відчиняв їй
двері приміщення дитячого садка на
телефонні дзвінки не відповідав, у
зв'язку з чим, вона вимушена була
зателефонувати завідуючій, оскільки
відбулась затримка приготування
сніданку (а.с. 32).

Відповідно до актів, складених 04.04.2014
року в.о. завідуючої Дерновою С.В. в
присутності представника профкому
ОСОБА_5 та інших свідків, 04.04.2014 року о
00-15 годині в.о. завідуючої Дернова С.В.,
представник профкому ОСОБА_5 та завгосп
ОСОБА_6 приїхали згідно докладної
кочегара ОСОБА_3 від 29.03.2014 року для
перевірки роботи нічного сторожу
ОСОБА_1 Не маючи можливості потрапити
до приміщення, відчинили двері своїм
ключем та виявили відсутність сторожа
на робочому місці, на телефонні дзвінки
він не відповідав. Приблизно о 05-45
годині ОСОБА_1 повернувся в стані
алкогольного сп'яніння, на прохання
дати пояснення з нецензурною лайкою
покинув територію дитячого садка, при
відвідуванні позивача за адресою його
проживання для надання пояснень з
приводу його відсутності його на
робочому місці двері ніхто не відчинив,
в подальшому свою відсутність на
робочому місці позивач пояснити не
зміг (а.с. 27-29, 31).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює в дитячому
садку «Берізка» поваром, 04.04.2014 року о
05-00 годині вона прийшла на роботу, двері
були зачинені, зсередини ніхто не
відчиняв, тоді вона пішла до котельної,
там грала музика, далі пішла на кухню,
там теж було зачинено, зателефонувала
в.о. завідуючої. Після цього прийшов
позивач в стані алкогольного сп'яніння
та в.о. завідуючої, яка вимагала
пояснити його відсутність на робочому
місці.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює в садку
вихователем та є головою профкому,
04.04.2014 року о 00-15 годині вона разом з в.о.
завідуючої Дерновою С.В. та завгоспом
ОСОБА_6 приїхали до дитячого саду з
перевіркою, там нікого не було, ані
зовні, ані зсередини, чекали до
четвертої ранку, сторож не з'явився, о
восьмій вона прийшла на роботу, о
десятій вони пішли до сторожа додому
для вияснення обставин, але позивач не
відчинив.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що вона є завгоспом дитячого
садку «Берізка», 04.04.2014 року вночі о 00-15
годині вона разом з Дерновою С.В. та
ОСОБА_5 приїхали до дитячого садку, все
було зачинено, обійшли територію,
сторож був відсутній, о 04-00 годині
поїхали додому, о 10-00 годині ходили
додому до позивача, але їм не відчинили.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працював
у дитячому садку кочегаром, з 08-00 години
03.04.2014 року по 08-00 годину 04.04.2014 року
знаходився на своєму робочому місці на
території дитячого садку, о 18-15 годині
03.04.2014 року він побачив позивача, з 23-00
години по 00-30 годину вони були в
кочегарці, потім він позивача не бачив
до 06-00 години.

Статтею 139 КЗпП України передбачено, що
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Відповідно до посадової інструкції
сторожа затвердженої завідувачем КДНЗ
№ 101 «Берізка», сторож зокрема
забезпечує збереження будівлі, всіх
приміщень ДНЗ та території, працює без
права сну і не може відлучатися за межі
території ДНЗ (33-35).

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України,
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і
пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Відповідно до подання в.о. завідуючої
Дернової С.В. № 25 від 04.04.2014 року,
звільнення ОСОБА_1 за відсутність на
робочому місці без поважних причин
було узгоджено головою профкому Швець
Г.Г. (а.с. 30).

Згідно п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» № 9
від 06.11.1992 року, у справах про
поновлення на роботі осіб, звільнених
за порушення трудової дисципліни,
судам необхідно з'ясувати, в чому
конкретно проявилось порушення, що
стало приводом до звільнення, чи могло
воно бути підставою для розірвання
трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8
ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані
власником або уповноваженим ним
органом передбачені статтями 147(1), 148,
149 КЗпП правила і порядок застосування
дисциплінарних стягнень, зокрема, чи
не закінчився встановлений для цього
строк, чи застосовувалось вже за цей
проступок дисциплінарне стягнення, чи
враховувались при звільненні ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередня робота
працівника.

Таким чином, зважаючи на обставини, які
стали причиною звільнення, суд прийшов
до висновку про те, що позивача було
звільнено з додержанням вимог
законодавства, а тому позовні вимоги
про поновлення на роботі, а відповідно
і про стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 40, 43, 139, 147, 148, 149 КЗпП, Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» № 9 від 06.11.1992 року, ст.ст. 10, 11,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Комунального дошкільного навчального
закладу ясла садок № 101 "Берізка" м.
Донецька про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди - відмовити в повному
обсязі.

Вступна та резолютивна частина рішення
була проголошена в судовому засіданні
05 червня 2014 р. Повний текст рішення
виготовлений 10 червня 2014 р.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
О.М.
Мачуський

05.06.2014