Справа № 161/3765/13-ц Провадження №
22-ц/773/110/14 Головуючий у 1 інстанції:
Пушкарчук В.П. Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів - Грушицького А.І.,
Завидовської-Марчук О.Г.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю: представника
позивача - Борща Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення,

за апеляційними скаргами
відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 28 жовтня 2013 року та ухвалу
Луцького міськрайонного суду від 10
грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28 жовтня 2013 року
позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 36-ЖК від 02.04.2008
року в розмірі 187866,18 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ становить 1501614,38
грн. звернуто стягнення на предмет
іпотеки - чотирикімнатну квартиру
АДРЕСА_1 та належить на праві власності
ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу
квартири від 02.04.2008 року, шляхом продажу
квартири на прилюдних торгах з
дотриманням вимог ст. 38 Закону України
«Про виконавче провадження» з
визначенням ціни для продажу предмету
іпотеки з початковою ціною предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності під час здійснення
виконавчого провадження.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Надра» в особі відділення ПАТ КБ
«Надра» Луцьке РУ судовий збір в
розмірі 3441,00 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 10 грудня 2013 року проведено
виправлення описок в рішенні Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 28 жовтня 2013 року в даній
цивільній cправі, а саме: на третій
сторінці рішення (а.с. 110) в абзаці
восьмому зверху виключено слова
«позивача чи»; резолютивну частину
рішення викладено в такій редакції:
«Позов задовольнити. Для задоволення
вимог ПАТ КБ «Надра» щодо погашення
боргу ОСОБА_2 за кредитним договором №
36-ЖК від 02.04.2008 року звернути стягнення
на предмет іпотеки згідно Іпотечного
договору від 02.04.2008 року, реєстровий №
1427, а саме: квартира, місцезнаходження
якої: АДРЕСА_1.

Визначити спосіб реалізації предмета
шляхом проведення прилюдних торгів та
встановити початкову ціну реалізації
заставного майна згідно Договору
іпотеки відповідно до експертної
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності під час здійснення
виконавчого провадження на підставі
Закону України «Про виконавче
провадження».

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, яка
належить останньому на підставі
договору купівлі-продажу квартири,
посвідченого приватним нотаріусом
Луцького міського нотаріального
округу Волинської області ОСОБА_3 02.04.2008
року за № 1423.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Надра» в особі відділення ПАТ КБ
«Надра» Луцьке РУ судовий збір в
розмірі 3441,00 грн.»

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.
Покликається на те, що судом були
порушені норми матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
фактично грошових коштів за кредитним
договором він не отримував. Вказує, що
суд першої інстанції неправомірно
стягнув з нього одночасно пеню і штраф.
Також зазначає, що порушені права його
малолітньої дитини, яка у випадку
звернення стягнення на квартиру, буде
позбавлена житла.

В апеляційній скарзі на ухвалу
Луцького міськрайонного суду про
виправлення описки від 10 грудня 2013
року, в якій відповідач просить
скасувати дану ухвалу суду першої
інстанції у зв'язку з порушенням норм
процесуального права, оскільки суд
постановляючи ухвалу вирішив питання
про виправлення описок в рішенні не
повідомивши відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача Борщ Н.М. апеляційну скаргу
заперечив, оскільки вважає, що рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Просив апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце судового
засідання, причин неявки суд не
повідомив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь в справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги слід
задовольнити частково, рішення та
ухвалу суду необхідно скасувати з
ухваленням нового рішення виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
02.04.2008 року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступник якого є ПАТ КБ «Надра»
та ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір № 36-ЖК, згідно якого останньому
було надано кредит в розмірі 109653,75
доларів США (а.с. 7-9), (а.с. 11) для купівлі
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно наданого банком розрахунку
(а.с.24-25), станом на 01 лютого 2013 року
ОСОБА_2 прострочив повернення по тілу
кредиту в сумі 863187,01 грн., процентів в
сумі 483885,67 грн. Згідно цього ж
розрахунку пеня за прострочення
вищевказаних платежів складає 66895,42
грн. Таким чином, загальний борг ОСОБА_2
становить 1413968,10 грн. Даний розрахунок є
детальним, чітким, повністю
ґрунтується на положеннях кредитного
договору, не оспорювався відповідачем
у справі, а тому приймається судом до
уваги.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 09 червня 2011
року в справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості з відповідача стягнуто
заборгованість за даним кредитним
договором. Рішення набрало законної
сили.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, між
відповідачем та позивачем був укладено
іпотечний договір від 02.04.2008 року,
реєстровий № 1427 (а.с. 15-18), згідно з
умовами якого відповідач передав в
іпотеку належне йому, згідно договору
купівлі-продажу від 02.04.2008 року (а.с. 12-14),
нерухоме майно: чотирикімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Статтею 526
ЦК України встановлено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання,
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Отже, у відповідності до договору
іпотеки, іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку порушення іпотекодавцем
термінів виконання якого-небудь із
зобов'язань по кредитному договору.

Пунктом 5.4 Договору іпотеки визначено,
що позивач має право на свій розсуд
вибрати умови та порядок звернення
стягнення на предмет іпотеки в межах,
передбачених п. 5.3. Договору іпотеки.

Відповідно до п. 4 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої ст. 38
цього Закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про підставність
звернення стягнення в рахунок
погашення заборгованості на предмет
іпотеки, що належить відповідачу, а
саме: чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1
з визначенням ціни для продажу
предмету іпотеки з початковою ціною
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності під час
здійснення виконавчого провадження ст.
38 Закону України «Про виконавче
провадження».

В апеляційній скарзі відповідач
заперечує суму заборгованості, однак в
судовому засіданні встановлено, що
сума заборгованості за даним кредитним
договором вже була предметом розгляду
в Шевченківському районному суді м.
Києва, а тому в силу ст. 61 ЦПК України не
може бути предметом розгляду повторно.

Крім того, відповідач не надав суду
апеляційної інстанції будь-яких інших
доказів в підтвердження своїх доводів,
як вимагає ст. 60 ЦПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що позовна вимога про звернення
стягнення на предмет іпотеки підлягає
до задоволення.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, суд за заявою
іпотекодержателя вправі винести
рішення про виселення мешканців, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення, а також згідно
з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку»
та ст. 109 ЖК України - звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців.

Проте, позивач не надав суду доказів, що
в даній квартирі зареєстровані та
проживають інші особи. З матеріалів
справи вбачається, що відповідач
зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с.
7-9, 15-17). Також судом встановлено, що в
даній квартирі ніхто не
зареєстрований.

Таким чином, вимога позивача про
виселення з спірної квартири всіх
мешканців будинку взагалі не доведена
позивачем, а тому не може бути
задоволена і є безпідставною.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Однак, суд першої інстанції при
ухваленні рішення не звернув уваги на
це уваги і задовольнив вимоги позивача
повністю.

Відповідно до встановлених
апеляційним судом обставин справи та з
урахуванням положень ч.3 ст.303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задовольняння позову.

Оскільки апеляційним судом скасоване
рішення суду першої інстанції, також
скасуванню підлягає ухвала Луцького
міськрайонного суду від 10 грудня 2013
року про внесення виправлень до цього ж
рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
понесені судові витрати підлягають
стягненню з відповідача в користь
позивача в сумі 243.60 грн., оскільки позов
задоволено частково та задоволена
вимога є вимогою немайнового
характеру.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 218, 219,
10, 60, 88 ЦПК України, на підставі ст. 526, 1054
ЦК України, Закону України «Про
іпотеку», колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги відповідача ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28 жовтня 2013 року
та ухвалу Луцького міськрайонного суду
від 10 грудня 2013 року в даній справі
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення
задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 36-ЖК від 02.04.2008
року, укладеним між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступник якого є ПАТ КБ «Надра»
та ОСОБА_2, в розмірі 1 413969. 10 грн.
звернути стягнення на предмет іпотеки -
чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та
належить на праві власності ОСОБА_2
згідно договору купівлі-продажу
квартири від 02.04.2008 року шляхом продажу
квартири на прилюдних торгах з
дотриманням вимог ст.. 38 Закону України
«Про виконавче провадження» з
визначенням ціни для продажу предмета
іпотеки з початковою ціною предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності під час здійснення
виконавчого провадження.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» судовий збір
в розмірі 243.60 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: