АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4323/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Троян Н. А. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Болтунової Л.М., Тамакулової
В.О.,

при секретарі - Завідоновій К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до ВО
«Нижнєвартовськнафтогаз» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої каліцтвом у зв'язку з
виконанням трудових обов'язків,
поновлення громадянства, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ВО
«Нижнєвартовськнафтогаз» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої каліцтвом у зв'язку з
виконанням трудових обов'язків та
поновлення громадянства, в якому з
посиланням на ст.1166 ч.1, ст.1168 ч.1 ЦК
України, просив стягнути з ВО
«Нижнєвартовськнафтогаз» компенсацію
за заподіяння шкоди здоров'ю (пенсію по
інвалідності другої групи в середньому
по 40 000 руб за місяць - в розмірі 18,8 млн.
рублів); компенсацію за трикімнатну
квартиру, яку видано незаконно ОСОБА_3 в
розмірі 3,2 млн. рублів; вартість акцій
виданих ОСОБА_3 в розмірі 15 млн. рублів;
вартість житла в РФ для відновлення
громадянства РФ в розмірі 35 млн. рублів;
судові витрати на відновлення
громадянства РФ, відновлення
громадянських прав та політичних
свобод у розмірі 5 млн. рублів; вартість
невикористаних прав на пільги
передбачені ст. 16 Закону «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій», довідок «про реабілітацію»
в розмірі 5 млн. рублів; моральну шкоду в
розмірі 75 млн. рублів, а всього 150 млн.
рублів.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
судове рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення його
позову, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, порушення норм процесуального
права та невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з
додержанням вказаних вимог закону.

Так судом встановлено, що з 06 жовтня 1981
року позивач працював на посаді
старшого майстра в управлінні
«Мегіоненергонафта», а 01 березня 1982
року був звільнений, а в подальшому
поновлений на зазначеній посаді
рішенням Нижнєвартовського районного
суду Тюменської облості, після чого 20
травня 1983 року звільнений з роботи за
власним бажанням (а.с.12-14)

Відповідно до довідки МСЕК 16 квітня 1996
року, довідки Нікопольського ПНД,
медичного висновку Тюменської
обласної клінічної психіатричної
лікарні від 02 серпня 1992 року, позивач з
1982 року проходив лікування в різних
психоневрологічних медичних закладах,
а з 1996 року йому встановлено другу
групу інвалідності за загальним
захворюванням безстроково (а.с. 15, 17, 19-23)

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 1167, ч.1 ст. 1168 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.
Моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів

Згідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України та ч.1 ст. 16
ЦК України кожна особа має право в
порядку, встановленому законом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Позивач ОСОБА_2 звертаючись із даними
позовними вимогами вказував, що саме
йому завдана матеріальна та моральна
шкода, оскільки його захворювання і є
каліцтвом у зв'язку з виконанням
трудових обов'язків, оскільки його
насильно помістили до психіатричної
лікарні, а в подальшому з вини
відповідача він втратив громадянство
РФ та житло, а також належне пенсійне
забезпечення, проте як вбачається з
матеріалів справи ці обставини не
знайшли свого підтвердження, такі
докази не були ним надані і в
апеляційній інстанції, а відповідно до
вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, доказування
не може грунтуватися на припущеннях.

Крім того, доводи позивача про те, що
саме ВО «Нижнєвартовськнафтогаз»
зобов'язане відшкодувати заподіяну
матеріальну та моральну шкоду, колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
позивачем взагалі не зазначено, яким
чином його робота в
«Мегіоненергонафта» у 1981-1982 роках
пов'язана з вимогами до ВО
«Нижнєвартовськнафтогаз», а також як
вбачається з матеріалів справи ці
вимоги є трудовими, але позивач на
роз'яснення суду щодо уточнення
позовних вимог не реагував та
наполягав на задоволенні його позову
відповідно до вимог ст.ст. 1166, 1168 ЦК
України, а тому доводи апеляційної
скарги про те, що суд не вірно дав
оцінку зібраним по справі доказам та
обставинам є безпідставними.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи,
судом першої інстанції були виконані
всі вимоги процесуального закону,
всебічно перевірено обставини, спір
вирішено у відповідності з нормами
матеріального права. Рішення є
обґрунтованим, з повним відображенням
обставин, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
правильними. Отже апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді