Справа № 434/6791/13-ц
Провадження № 22ц/782/1259/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Гаврилюка
В.К.

суддів: Околота Г.М.,
Коротенка Є.В.

при секретарі : Вербицькому
І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Артемівського районного
суду м. Луганська від 03 березня 2014 року

за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору № 1 від 09.01.2009 р.,
додаткового договору від 12.05.2009 року,
частково недійсним договору від 10.12.2010
р. купівлі-продажу кредитного портфелю
в частині купівлі-продажу кредитних
зобов'язань ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2013 року позивач звернувся із
зазначеним позовом до суду,
посилаючись на те, що 10.08.2006 року між
ОСОБА_2 та АКБ «Райффайзенбанк Україна»
був укладений кредитний договір; 10.08.2006
року між позивачем та АКБ
«Райффайзенбанк Україна» був
укладений договір поруки; 09.01.2009 року
між ОСОБА_2 та ТОВ «ОТП Банк» був
укладений додатковий договір, який
позивач не підписував, але яким був
змінений графік платежів, 12.05.2009 року
між ОСОБА_2 та ТОВ «ОТП Банк» був
укладений додатковий договір, який
позивач також не підписував, але яким
була змінена процентна ставка; 10.12.2010
року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» був укладений
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю, але позивачу не надано
доказів, що АТ «ОТП Банк»» є
повноважним продавцем кредитного
портфелю АКБ «Райффайзен банк Аваль» і
саме на підставі цього договору було
винесено рішення Артемівського
районного суду м. Луганська про
стягнення суми солідарно в тому числі і
з позивача. Оскільки додаткові
договори змінили обсяг його обов'язків,
він їх не підписував, про складання
нового договору поруки до нього ніхто
не звертався, на підставі договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
було винесено рішення, яким солідарно,
в тому числі і з нього стягнута сума
заборгованості за кредитним договором
, позивач вважає, що такі договори
повинні бути визнані недійсними на
підставі ст.203 ЦК України, а тому просив
суд визнати недійсним додатковий
договір № 1 від 09.01.2009 року до
кредитного договору № МL-900/322/2006,
додатковий договір від 12.05.2009 року до
кредитного договору № МL-900/322/2006,
частково недійсним договір від 10.12.2010
року купівлі-продажу кредитного
портфелю.

Рішенням суду першої інстанції у
задоволенні позову відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення суду, як незаконне та
необґрунтоване, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, зазначає, що
судом неповно встановлені обставини,
що мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, а тому просить ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Вислухавши доповідь судді,
розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України законним і обґрунтованим є
рішення, коли суд виконав всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені у судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб. Згідно зі ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. Крім того,
згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на основу своїх
вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом 10.08.2006 року між
ОСОБА_2 та АКБ «Райффайзенбанк Україна»
був укладений кредитний договір №
МL-900/322/2006 згідно якого ОСОБА_2 отримала
від відповідача кредит у розмірі 37500
доларів США на купівлю нерухомого
майна з датою остаточного повернення
кредиту 10 серпня 2021 року. П. 3 договору
передбачав, що сторони наступним
домовилися, що для розрахунку
процентів за користування кредитом
буде використовуватися плаваюча
процентна ставка, яка складалася з
фіксованого відсотку + FIDR. При цьому
фіксований відсоток становив 3,99 %
річних та є незмінним на весь строк дії
кредитного договору. FIDR це процентна
ставка по строкових депозитах фізичних
осіб у валюті, тотожній валюті кредиту,
що розміщені в Банку на строк в 366 днів,
з виплатою процентів після закінчення
строку дії депозитного договору. З
метою застосування FIDR при виконанні
сторонами умов цього договору, ставка
FIDR буде визначатися самостійно Банком,
інформація щодо якої розміщується в
приміщенні банку на інформативних
стендах.

10.08.2006 року між сторонами був укладений
договір поруки № SR-МL-900/322/2006, де п.1.1, 1.2.
передбачав, що за цим договором
поручитель - позивач зобов'язується
відповідати за повне та своєчасне
виконання боржником його боргових
зобов'язань перед кредитором за цим
кредитним договором, в повному обсязі.
Поручитель та боржник відповідають як
солідарні боржники, що означає, що
кредитор може звернутись з вимогою про
виконання боргових зобов'язань як до
боржника, так і до Поручителя, чи до
обох одночасно.

09.01.2009 року між відповідачем та ОСОБА_2
був укладений додатковий договір № 1 до
кредитного договору № МL-900/322/2006 між 10
серпня 2006 року, де п.2.1 передбачає, що
сторони домовилися внести зміни та
доповнення до кредитного договору
наступного змісту: 2.1.1. викласти графік
платежів в новій редакції /Додаток № 1
до цього Додаткового договору/.

10 грудня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» та публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк» був
укладений договір купівлі-продажу
кредитного портфелю.

Ст.3 вищезазначеного договору
передбачає, що в порядку та на умовах
визначених цим договором, Продавець
продає /переуступає/ покупцю права на
кредитний портфель, який включає в себе
кредитні договори /перелік яких
міститься у Додатку 1 до цього
Договору/, а Покупець приймає такий
Кредитний портфель та зобов'язується
сплатити на користь Продавця
винагороду.

Згідно заочного рішення Артемівського
районного суду м. Луганська від 15.10.2012
року з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно
стягнуто 558431,56 грн. заборгованість за
кредитним договором.

Таким чином, за умовами кредитного
договору /далі КД/ відповідач ОСОБА_2
зобов'язалася прийняти, належним чином
використати та повернути банку вказані
кредитні кошти у строки, зазначені в
кредитному договорі /зокрема, в п.1.6 КД з
підпунктами/, а також сплатити
відповідну платню за користування
кредитом, в порядку та на умовах,
визначених у кредитному договорі.

Згідно умов кредитного договору та
умов додаткових договорів - на момент
видачі кредиту відсоткова ставка була
11.49 % /3,99-фіксований відсоток, та 7,50 - FIDR,
з 09 січня 2009 року ставка була 12,49 %
/згідно ДД №1/, з 12 травня 2009 року до 12
липня 2009 року - 7 %, з 13 липня 2009 року
ставка 12,78 % /4,28 - фіксований відсоток, 8,50
- FIDR, з 03 серпня 2009 року ставка 11,78 % -
зниження FIDR на 1 %, з 01 серпня 2011 року
ставка 10,28 % - зниження FIDR.

Ст.15 ЦК України передбачає, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Ст.215 ЦК України передбачає, що
підставою правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
/сторонами/ вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст.203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Виходячи з того, що позивач не є
стороною в оспорюваних додаткових
договорах до кредитного договору, за
законом і умовами кредитного договору
та договору поруки не вимагається його
згода на укладення додаткових
договорів, вказані договори не
встановлюють для позивача будь-яких
нових обов'язків, права позивача при
цьому ніяким чином н порушуються, про
конкретні порушення прав позивача
додатковими договорами в судовому
засіданні не було доведено, порушень
вимог ст.203 ЦК України при укладенні цих
договорів судом не встановлено, суд
вважає позов в цій частині не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
/відступлення права вимоги/.

Ст.514 ЦК України передбачено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Ст.516 ЦК України зазначає, що заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст.1077 ЦК України за договором
факторингу /фінансування під
відступлення права грошової вимоги/
одна сторона /фактор/ передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
/клієнта/ за плату /у будь-який
передбачений договором спосіб/, а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
/боржника/.

Таким чином, 10 грудня 2010 року між ПАТ
«ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» у відповідності до чинного
законодавства були укладені договори
купівлі продажу кредитного портфелю та
договір відступлення прав вимоги за
договором поруки, згідно з якими ПАТ
«ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» прийняло право
вимоги за кредитним договором №
ML-900/32/2006 від 27.12.2006 року та договором
поруки № PML -900/625/2006 від 27.12.2006 року і на
цей час має всі права кредитора за
даними договорами, в тому числі має
право вимагати виконання боржниками
договірних зобов'язань на свою користь,
що було підтверджено рішенням
Артемівського районного суду м.
Луганська від 15.10.2012 року, яке
відповідачі не оспорювали.

Суд дав належну оцінку вказаним
обставинам і дійшов обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта
про незаконність та необґрунтованість
рішення суду слід вважати такими, що не
заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, порушень процесуального
законодавства при розгляді справи та
прийнятті рішення не встановлено, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 03 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :