Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська у складі:

головуючого судді - Бугери О.В. ,

при секретарі - Білошицької Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за позовом Луганського міського
комунального підприємства
"Теплокомуненерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання та гарячого
водопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, який в подальшому уточнив та
збільшив позовні вимоги, зазначивши, що
первісний позов охоплював період з
01.01.2003 року по 01.12.2012 року, а на
теперішній час сума заборгованості не
була погашена в повному обсязі, у
позивача з'вилась можливість уточнити
позовні вимоги, а саме, збільшити суму
заборгованості в результаті
збільшення періоду часу за який
стягується борг. Таким періодом є
період з 01.01.2003 року по 01.01.2014 року. Сума
заборгованості складає: 15806,78 грн.,
основний борг - 11901,27 грн., втрати від
інфляційних процесів -2646,86грн., - 3%-
річних - 1258,65 грн. ЛМКП
«Теплокомуненерго» постачало теплову
енергію в квартиру відповідачів. Таким
чином між позивачем і відповідачем
встановилися фактичні договірні
відносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг на підставі
відкритого особового рахунку НОМЕР_1.
Відповідачі своєчасно розрахунки за
надану теплову енергію не здіснювали.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримала та
просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти позову запреечував, надав
заперечення на позовну заяву,
посилався на ст.19 Закону України « Про
житлово - комунальні послуги». Оскільки
договірні відносини між позивачем та
відповідачами відсутні, і позивач не
здійснює теплопостачання
безпосередньо споживачам, та не є
виконавцем комунальних послуг, у
позивача немає законних підстав
вимагати від відповідачів оплату за
комунальні послуги. Також, було подано
заперечення на доповнення до позовної
заяви, в якій зазначалося у первісних
запереченнях, у будь-якому разі
вважаємо стягнення заборгованості за
весь період перевищує строк позовної
давності. Заборгованість може бути
пред'явлена тільки з грудня 2010 року по
01.01.2014 року. Згідно розрахунку, вона
складає 3824,94 грн. Просив розстрочити
сплату заборгованості строком на 36
місяців рівними частками.

Відповідач ОСОБА_3, надав заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги не визнає.

Відповідач ОСОБА_1, надала заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Статтями 20, 21 Закону України від 24
червня 2004 р. N 1875-IV «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
права та обов'язки споживача й
виконавця житлово-комунальних послуг.
При цьому, правом споживача є одержання
вчасно та відповідної якості
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору на
надання житлово-комунальних послуг, а
обов'язком - оплата житлово-комунальних
послуг у строки, встановлені договором
або законом, зокрема не пізніше 20 числа
кожного місяця вносити плату за
користування жилим приміщенням
(квартплату) та за комунальні послуги.
Обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Такі ж права та обов'язки встановлені і
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
Правилами користування приміщеннями
житлових будинків і гуртожитків.

Судом встановлено, що відповідачі,
будучи мешканцями квартири АДРЕСА_1
(а.с.5), користувались послугами з
теплопостачання та гарячого
водопостачання, проте оплату проводили
нерегулярно, внаслідок чого за ними
утворилася заборгованість за період з
01.01.2000 р. по 01.12.2013 р. у розмірі 13121,39
грн.-основного боргу, втрати від
інфляційних процесів у сумі 1868,69 грн., 3
% річних у сумі 1294,13 грн., а всього 16284,21
грн., відповідно до розрахунку по
особовому рахунку НОМЕР_2 (а.с.19-22).

Згідно зі ст. 67 ЖК України наймач жилого
приміщення зобов'язаний оплачувати
комунальні послуги, у тому числі і
послуги з теплозабезпечення та
постачання гарячої води.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як встановлено у судовому засіданні
позивач надає послуги з
теплозабезпечення та постачання
гарячої води до квартири відповідача. В
порушення вимог ст. 68 ЖК України,
відповідачі оплачували зазначені
послуги нерегулярно, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість.

Таким чином, з відповідачів підлягає
стягненню заборгованість за період з
01.01.2000 р. по 01.12.2013 р. у розмірі - 13121,39 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням трьох процентів річних від
простроченої суми.

Позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача втрати від
інфляційних процесів у сумі 1868,69 грн., 3
% річних у сумі 1294,13 грн.

Відповідно до Закону України «Про
внесення зміни до статті 2 Закону
України "Про тимчасову заборону
стягнення з громадян України пені за
несвоєчасне внесення плати за
житлово-комунальні послуги" від 17
грудня 2010 року N 2795-VI статтю 2 Закону
України "Про тимчасову заборону
стягнення з громадян України пені
за несвоєчасне внесення плати за
житлово-комунальні послуги" викласти в
такій редакції: "Стаття 2. Дія цього
Закону припиняється 01 січня 2011 року.
Нарахування та стягнення пені за
несвоєчасне внесення плати за
житлово-комунальні послуги
здійснюються на суму заборгованості,
яка утворилася з 01 січня 2011 року".

Таким чином, з відповідачів за період з
01.01.2011 року до 01.12.2013 р. підлягають
стягненню інфляційні втрати у сумі 68,64
грн., 3 % річних у сумі 137,29 грн.

До початку судового засідання
відповідачем ОСОБА_3 подано
заперечення проти позову в яких
зазначено не необхідність
застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється у три
роки.

Таким чином, з урахуванням строку
позовної давності, заборгованість з
відповідачів за період з по 01.01.2010 року
не підлягає задоволенню у зв'язку із
пропуском строку позовної давності.

01.01.2010 року по 31.12.2013 року підлягає
стягненню сума заборгованості у
розмірі 7548 гривень 07 копійок,
відповідно до розрахунку, наданого
позивачем, а також інфляційні витрати в
сумі 347 гривень 40 копійок та 3% річних 436
гривень 60 копійок.

Відповідно до вимог ст..217 ЦПК України
суд вважає за можливе розстрочити
виконання рішення суду в частині
стягнення суми заборгованості строком
на 24 місяця.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
підлягає стягненню сума судового збору
у розмірі 229, 40 грн в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 256,257,267, 526, 625 України,
ст.ст. 13, 22 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10,
15, 57, 60, 61,209, 213-215, 217 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Луганського
міського комунального підприємства
"Теплокомуненерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання та гарячого
водопостачання - задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Луганського
міського комунального підприємства
„Теплокомуненерго" заборгованість за
послуги з теплозабезпечення та
гарячого водопостачання за період з
01.01.2010 року по 31.12.2013 року у розмірі 7548
гривень 07 копійок, інфляційні витрати
в сумі 347 гривень 40 копійок та 3% річних
436 гривень 60 копійок, а всього 8332 (
вісім тисяч триста тридцять дві) гривні
07 копійок, надавши розстрочку строком
на 24 місяці, з виплатою за перший
місяць солідарно 351 (триста п'ятьдесят
одна) гривня 07 копійок, та в подальшому
з щомісячною виплатою заборгованості
по 347 (триста сорок сім) гривень
солідарно.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2
на користь Луганського міського
комунального підприємства
„Теплокомуненерго" сплачений судовий
збір у сумі 229 гривень 40 копійок по 76
(сімдесят шість) гривень 47 копійок з
кожного.

В задоволенні позовних вимог
Луганського міського комунального
підприємства "Теплокомуненерго" до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання за період з 01.01.2003 року
по 31.12.2009 року відмови у зв'язку із
пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Головуючий суддя
О.В.Бугера