Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/4713/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 травня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого судді
Григорусь Н.Й.

суддів
Талько О.В., Косигіної Л.М.

секретаря

судового засідання
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Корольовського районного суду
міста Житомира від 25 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року позивач звернувся із
позовом до відповідача, в якому просив
винести рішення про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
на загальну суму 3 698,77 доларів США
(еквівалент 29 564,25 грн.) та судові
витрати. В обґрунтування позову
зазначив, що 23.01.2008 року між позивачем
та відповідачем було укладено
картково-кредитний договір, за яким
останній отримав кредит в сумі 2 000,00
доларів США за умовами щомісячного
часткового погашення, сплати відсотків
за користування кредитом. Однак,
відповідач умови даного договору не
виконує, своєчасно кошти не повертає, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість.

Рішенням Корольовського районного
суду міста Житомира від 25 лютого 2014
року позов задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_2 повернуто ПАТ КБ
«Приватбанк» 3 463,06 доларів США, а в разі
неможливості їх повернення стягнути 27
669,85 грн. заборгованості за кредитним
договором у гривневому еквіваленті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалити
нове про відмову у задоволенні
позовних вимог за безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 23.01.2008 року між
позивачем та відповідачем укладено
договір за умовами якого, останньому
надано кредит у розмірі 2 000 доларів США
у вигляді кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою визначених
сторонами відсотків за користування
кредитними коштами та на умовах
повернення у строки, встановлені
умовами зобов'язання, з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки (а.с. 13-14).

Оскільки боржник не виконує
передбачені договором умови щодо
своєчасного погашення кредиту та
відсотків, станом на 29.03.2013 року
утворилась заборгованість, яка
складається із: заборгованості за
кредитом - 1 133,49 дол. США; заборгованості
зі сплати відсотків - 1 852,60 дол. США,
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 476,97 дол. США, а
також штрафів відповідно до п. 8.6. Умов
та правил надання банківських послуг в
сумі 62,55 дол. США та 173,15 дол. США.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що позивачем у відповідності до вимог
ст. 1054 ЦК України належним чином були
виконані взяті на себе зобов'язання
перед позичальником за кредитним
договором.

У той же час, в порушення умов цього
договору, позичальник припинив
сплачувати кредит та проценти за його
користування, внаслідок чого виникла
заборгованість, що підтверджується
розрахунками, наданими позивачем в
обґрунтування своїх вимог.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що
порушенням зобов'язання є невиконання
або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Судом правильно встановлено, що
відповідач не виконав свої
зобов'язання за кредитним договором,
позивач згідно умов договору має право
вимагати дострокового погашення
залишку кредиту, тому наявні підстави
для стягнення кредитної
заборгованості з відповідача. Доводи
апеляційної скарги відносно того, що
при ухваленні рішення суд не звернув
увагу на те, що на думку апелянта
позивачем безпідставно визначено
розмір заборгованості у доларах США є
безпідставними, оскільки в матеріалах
справи наявні належним чином завірені
копії заяви ОСОБА_2 про відкриття
кредитного рахунку з лімітом 2 000
доларів США та розрахунок
заборгованості за договором від 23.01.2008
року (а.с. 4-5, 6-10). У встановленому
умовами кредитного договору порядку,
ОСОБА_2 договір не припиняв. Окремі
положення кредитного договору та
додатку до нього відповідач не
оскаржував, позов про визнання
кредитного договору недійсним у
встановленому порядку не заявляв.
Посилання ж апелянта на ту обставину,
що судом першої інстанції не було взято
до уваги, що розрахунок за договором
здійснювався у гривні, правого
значення для вирішення даного спору не
мають, оскільки наданий позивачем
розрахунок здійснений у доларах США та
містить його гривневий еквівалент.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про
зобов'язання ОСОБА_2 повернути ПАТ КБ
«Приватбанк» 3 463,06 доларів США за
кредитним договором, суд першої
інстанції вийшов за межі заявлених
позовних вимог. А відтак, оскільки
позивачем рішення суду першої
інстанції не оспорюється, то на користь
позивача підлягає стягненню
заборгованість за кредитним договором
від 23.01.2008 року в сумі 3 463,06 доларів США.

Таким чином, рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового, - про
часткове задоволення позовних вимог.

Рішення в частині відмови у стягненні
штрафних санкцій відповідно до п. 8.6.
Умов та правил надання банківських
послуг в сумі 62,55 дол. США та 173,15 дол. США
ніким не оскаржується, тому не є
предметом апеляційного розгляду (п. 15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку»).

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Корольовського районного
суду міста Житомира від 25 лютого 2014
року в частині задоволення позовних
вимог скасувати, ухвалити нове рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором від 23.01.2008 року в
сумі 3 463,06 доларів США та 276,70 грн.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий:
Судді: