У Х В А Л А

Справа № 184/1831/14-ц

Номер провадження 6/184/66/14

11.06.2014м.
ОрджонікідзеОрджонікідзевський
міський суд Дніпропетровської області
в складі:

головуючого судді
- Томаш В.І.,

при секретарі -
Попівніч І.Ю.,

розглянувши у м. Орджонікідзе подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Орджонікідзевського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження права на виїзд за межі
України, без вилучення паспортного
документа, боржника ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Орджонікідзевського міського
управління юстиції звернувся до суду
із поданням погодженим з начальником
відділу державної виконавчої служби
про тимчасове обмеження права виїзду
за межі України, без вилучення
паспортного документу, боржника
ОСОБА_1.

В своєму поданні виконавець зазначає
про те, що у відділі державної
виконавчої служби Орджонікідзевського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області на
примусовому виконанні знаходиться
виконавчий лист № 2-292/184/757/13 від 14.11.2013
року Орджонікідзевським міським судом
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/3
частини зі всіх видів заробітку, але не
менше 30% від прожиткового мінімуму для
відповідного віку дитини щомісяця на
кожну дитину, починаючи з 21 жовтня 2013
року до досягнення повноліття сином
ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року,
після чого стягувати в розмірі ?
частини зі всіх видів заробітку до
досягнення повноліття донькою ОСОБА_4,
але не менше 30% від прожиткового
мінімуму для відповідного віку дитини
щомісяця.

Згідно даних, зазначених у виконавчому
документі, боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
мешкає за адресою: АДРЕСА_1. На підставі
розрахунку державного виконавця за
боржником ОСОБА_1 станом на 01.06.2014 р.
рахується заборгованість по сплаті
аліментів в сумі 7454,51 грн..

Представник відділу державної
виконавчої служби Орджонікідзевського
міського управління юстиції в судове
засідання не з'явився, але надав до суду
письмову заяву про розгляд подання в
його відсутність.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив подання відділу ДВС та
додані до нього документи, вважає, що
подання відділу державної виконавчої
служби Орджонікідзевського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження в праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа відносно ОСОБА_1 є
необґрунтованим, свого підтвердження в
ході його розгляду не знайшло та не
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не може бути встановлено жодних
обмежень, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб. Ст. 12
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права передбачає, що кожна
людина має право покидати будь-яку
країну, включаючи свою власну. Згадані
вище права не можуть бути об'єктом
ніяких обмежень, крім тих, які
передбачено законом, які є необхідними
для охорони державної безпеки,
громадського порядку, здоров'я чи
моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.
Відповідно до ст. 313 Цивільного кодексу
України фізична особа має право на
свободу пересування. Фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
вільний самостійний виїзд за межі
України. Фізична особа може бути
обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV
державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Поняття "ухилення" тлумачиться як: 1)
відступати, відхилятися, вивертатися; 2)
намагатися не робити чого-небудь, не
брати участі в чомусь; уникати; 3)
навмисно не давати відповіді на
запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення
словосполучення "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)" позначає з
об'єктивної сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків.

Суд вважає, що особа, яка має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню.
Задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання.

У зв'язку з цим з метою всебічного і
повного з'ясування всіх обставин
справи, встановлення дійсних прав та
обов'язків учасників спірних
правовідносин, суд з'ясував, чи дійсно
особа свідомо не виконувала належні до
виконання зобов'язання в повному
обсязі або частково. Ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань є
оціночним поняттям.

Невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Подання відділу ДВС та додані до нього
документи не містять в собі будь - яких
даних про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні,
що може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12
Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, своєчасна явка за
викликом державного виконавця та інше.

Суд вважає, що подання відділу ДВС не в
повній мірі відповідає вищевказаним
вимогам закону, доводи, викладені
державним виконавцем в поданні не
знайшли свого підтвердження в ході
розгляду подання, а тому у суду немає
достатніх законних та обґрунтованих
підстав для його задоволення.

Суд вважає, що тимчасове обмеження в
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа
боржника є крайнім заходом примусового
характеру до боржника, передбачений
діючим законодавства України.

Не вбачається зі змісту подання про те,
які взагалі заході вживалися до
боржника з метою виконання ним
зобов'язань та чи взагалі є будь - які
дані щодо викликів боржника до відділу
ДВС та належне повідомлення боржника
про невиконані ним зобов'язання.

Не залишається без уваги і розмір боргу
боржника у виконавчому провадженні,
який складає 7454,51 грн..

Слід звернути увагу і на ту обставину,
що ні в самому поданні, ні в ході
розгляду його судом, державним
виконавцем не наведено жодних
документально підтверджених обставин,
які об'єктивно свідчили б про
цілеспрямоване ухилення боржника
ОСОБА_1 від виконання покладених на
нього судовими рішеннями аліментних
зобов'язань при наявності у нього такої
можливості та про намір останнього
вибути за межі України саме з цією
метою.

За таких обставин суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
поданні відділу ДВС
Орджонікідзевського МУЮ про тимчасове
обмеження в праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа відносно ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 212, 377-1 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Орджонікідзевського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження в праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа боржника - ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
Апеляційний суд Дніпропетровської
області через Орджонікідзевський
міський суд протягом 5 діб. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду
Томаш В.І.