Справа № 732/344/14
Провадження № 22-ц/795/1147/2014
Категорія –цивільнаГоловуючий у I
інстанції –Соколов О. О.
Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року

м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ
В.М.суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2при
секретарі:ОСОБА_3за
участю:представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

ОСОБА_6, третьої особи ОСОБА_7,

представника Городнянської міської
ради

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Городнянського районного суду від 17
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання
недійсним договору про встановлення
постійного земельного сервітуту на
частину земельної ділянки, треті особи
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору – ОСОБА_7,
Городнянська міська рада, відділ
держземагенції в Городнянському
районі,

в с т а н о в и в:

Рішенням Городнянського районного
суду від 17 квітня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 про визнання недійсним договору
про встановлення постійного
земельного сервітуту на частину
земельної ділянки відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4
звернулася з апеляційною скаргою, в
якій просила рішення суду скасувати та
визнати недійсним договір про
встановлення земельного сервітуту від
01.07.2007 року укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_6

На думку апелянта рішення суду
прийняте з невідповідністю висновків,
що мають значення для справи,
порушенням норм процесуального та
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначає, що неповнота
з’ясування обставин справи, полягає у
відсутності правових підстав у ОСОБА_6
виступати стороною договору
земельного сервітуту та укладення під
впливом помилки ОСОБА_4 договору
земельного сервітуту. ОСОБА_4
помиляючись щодо прав ОСОБА_6 уклала
договір земельного сервітуту з ОСОБА_6,
як з власницею суміжної ділянки. ОСОБА_6
не будучи власницею земельної ділянки
суміжною з земельною ділянкою ОСОБА_4
не мала права земельного сервітуту, яке
є правом власника сусідньої земельної
ділянки на користування чужою
земельною ділянкою і відповідно не
мала права на укладення договору від
01.07.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про
встановлення постійного земельного
сервітуту для проходу та проїзду до
належної ОСОБА_6 земельної ділянки.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи та
заперечення сторін, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без зміни виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
01.07.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було
укладено договір про встановлення
постійного земельного сервітуту,
згідно якого визначено право
користування суміжною земельною
ділянкою площею 0,1017 га для проходу та
проїзду до належної ОСОБА_6 частини
земельної ділянки, яка розташована за
адресою: м. Городня, вул. Пролетарська, 6.
Цей договір зареєстрований в
Чернігівській регіональній філії ДП
«Центр ДЗК при Держкомземі України».

Укладення 19.12.2006 року між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 договору дарування частини
будинку № 6 по вул. Пролетарській в м.
Городня та договору дарування
земельної ділянки за вказаною
адресою, не змінило дії встановленого
сервітуту, який не залежить від
власників земельних ділянок, оскільки
його дія зберігається у разі переходу
прав на земельну ділянку до іншої
особи, щодо якої його встановлено,
тобто, спірний сервітут та право на
нього не є особистим.

Договір дарування частини будинку був
зареєстрований в органах БТІ 19.01.2007
року. Державний акт на земельну
ділянку видано ОСОБА_7 26.04.2012 року.

Рішенням Городнянської міської ради
від 06 березня 2007 року ОСОБА_4 надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою на
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
для обслуговування жилого будинку
АДРЕСА_1. Цей дозвіл було надано з
умовою - узгодження накладеного
сервітуту на використання дворової
частини земельної ділянки для
забезпечення проїзду на свою територію
мешканців АДРЕСА_2.

Таким чином, оскільки 01.07.2007 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено договір
про встановлення постійного
земельного сервітуту, на виконання
вказаного вище рішення, згідно якого
визначено право користування суміжною
земельною ділянкою площею 0,1017 га для
проходу та проїзду до належної ОСОБА_6
частини земельної ділянки, цей
договір зареєстрований в
Чернігівській регіональній філії ДП
«Центр ДЗК при Держкомземі України»,
судом дана належна оцінка доводом
позивачки щодо відсутності підстав
для застосування ст. 229 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, у
апеляційного суду відсутні підстави
для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції, ухваленого на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 – відхилити.

Рішення Городнянського районного суду
Чернігівської області від 17 квітня 2014
року – залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно і може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: