АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5230/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Руденко В. В. Доповідач -
Григорченко Е.І. Категорія 59
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів -Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі -Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
«Дніпрогаз»

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
09 квітня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дніпрогаз» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
примусове виконання обов'язку в натурі
та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ПАТ «Дніпрогаз» звернулося з
апеляційною скаргою на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 09 квітня
2014 року, де ставить питання про його
скасування та ухвалення нового про
задоволення позову, посилаючись на те,
що рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
09 квітня 2014 року відмовлено ПАТ
«Дніпрогаз» у задоволенні позовних
вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачі проживають по АДРЕСА_1. ПАТ
«Дніпрогаз» надає відповідачу
житлово-комунальні послуги, що
полягають у постачанні природного газу
за їх місцем проживання. Для здійснення
оплати таких послуг позивачем відкрито
особовий рахунок НОМЕР_1. Однак
відповідачі свої обов'язки щодо оплати
наданих послуг не виконують, рішення
судів щодо стягнення з них
заборгованості не виконують.

Враховуючи встановлені обставини
вимоги законодавства, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
відмову у позові, оскільки суду не
надані докази щодо укладення договору
між сторонами. Крім того, позивачем не
надано доказів щодо неможливості
відключення відповідачів від
газопостачання без проникнення до
житлового приміщення.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг і заявлених
вимог, апеляційний суд не находить
підстав для задоволення скарги та
скасування рішення суду з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку. Висновки суду
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

При вище наведених обставинах справи,
суд першої інстанції, відповідно до
ст.ст. 626, 638, 640 ЦК України, п.п. 4, 29 Правил
надання населенню послуг з
газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№2246 від 09.12.1999 року, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК
України, прийшов до обґрунтованого
висновку про відмову у позові.

Приведені в апеляційній скарзі
відповідачем доводи, що суд першої
інстанції не звернув уваги на
правовідносини, які склалися між
сторонами, не можуть бути підставою,
для скасування рішення суду, оскільки
позов є неконкретним, вимоги
стосуються зобов'язань відповідача
виконати умови договору, та не
зазначено саме якого договору, та саме
яких умов договору.

Доводи апелянта, що позивач має право
бути допущеним до житлових та
підсобних приміщень боржника, не
можуть бути підставлю для скасування
рішення суду та задоволення позову в
цій частині, оскільки заявлені позовні
також є неконкретними, так як не
зазначено для якої цілі суд має
зобов'язати відповідача надати доступ
до приміщень.

Посилання апелянта на те, що неможливо
відключення квартири відповідачів від
газопостачання без проникнення до
житлового приміщення, не може бути
прийнято до уваги, оскільки позивач у
відповідності до ст. 10 ЦПК України
повинен був довести за допомогою
належних та допустимих доказів, з
урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж
Кодексу, зазначені ним обставини.

Проте будь-які докази, які б
підтверджували неможливість
припинення газопостачання до квартири
відповідачів без проникнення до
житлового приміщення, суду не надані,
тому суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
недоведеність позовних вимог.

Інші доводи, приведені в апеляційній
скарзі, зводяться до особистого
тлумачення апелянтом норм права, і
висновків суду не спростовують.

Районний суд розглянув справу у
відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11
ЦПК України про змагальність сторін та
диспозитивність цивільного
судочинства, в межах заявлених вимог та
на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дніпрогаз»
відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
09 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

СУДДІ: