ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 316/3113/13-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р. Дарницький районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді
Коренюк
А.М.

при секретарі
Радченко Д.Д., Ляшенко
Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компаня «Енергоатом»
в особі Відокремленого підрозділу
«Запорізька атомна електрична
станція» до ОСОБА_2, третя особа -
Державна фінансова інспекція України
про стягнення матеріальних збитків,
суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі ДП «НАЕК «Енергоатом» в
особі Відокремленого підрозділу
«Запорізька АЕС» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа -
Державна фінансова інспекція України
про стягнення матеріальних збитків.
Мотивуючи свої вимоги тим, що Державною
фінансовою інспекцією України
відповідно до затвердженої програми
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності ДП
«НАЕК «Енергоатом» та його
відокремлених підрозділів, у тому
числі й Відокремленого підрозділу
(далі - ВП) «Запорізька АЕС» за період з
01.07.2010 року по 01.07.2012 року, під час якої
встановлені порушення законодавства,
які відображені в акті ревізії від
19.11.2012 року № 05-21/71 та довідці від 12.11.2012
року. Ревізією встановлено
безповоротне зменшення активів ВП
«Запорізька АЕС» на загальну суму 5 959
344 грн. 80 коп. через перерахування
коштів з послідуючою втратою боржника,
не ведення претензійно-позовної роботи
та спливу термінів позовної давності,
чим заподіяно матеріальної шкоди
(збитків) на вказану суму. У зв»язку з
чим листом ДФІ від 12.12.2012 року
направлена вимога про усунення
виявлених порушень. Так, відповідно до
п.9 ДФІ необхідно було стягнути з осіб,
які не забезпечили
претензійно-позовної роботи
матеріальну шкоду (збитки) в сумі 5 959 344
грн. 80 коп. за договорами, укладеними у
період з 1995 по 1999 роки, а саме щодо
заборгованості Міського відділу
освіти м. Енергодар перед позивачем за
договором № 69/424-99 від 04.11.1999 року в сумі
1 355 070 грн. Зазначені порушення є
порушенням п.2.2 Положення про ведення
претензійно-позовної роботи в ВП ЗАЕС,
затвердженого 07.05.2009 року, яким
передбачено, що підрозділ-куратор не
пізніше 2-х місячного строку з моменту
порушення боржником своїх зобов»язань
за договором, інших порушень прав та
інтересів ЗАЕС, направляє в юридичне
управління службову записку про
пред»явлення претензій боржнику.
Винною особою, яка не забезпечила
претензійно-позовної роботи згідно
довідки ДФІ визнано економіста ДУ
ОСОБА_2, тому на підставі ч.1 ст. 130, ст. 132
КЗпП України просить стягнути з неї
шкоду, заподіяну підприємству при
виконанні трудових обов»язків в
розмірі середнього місячного
заробітку - 3 645 грн. 56 коп., що й стало
підставою звернення до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні представник
позивача Близнюкова С.І., діюча на
підставі довіреності за
передорученням від 24 березня 2014 року
(а.с.172 том 1), позовні вимоги підтримала
та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4, діюча на підставі
довіреності від 05 грудня 2013 року (а.с.176
том 1), позові вимоги не визнала, просила
відмовити у їх задоволенні за
недоведеністю вимог, й застосувати до
спірних правовідносин строк позовної
давності.

Представник третьої особи Самойленко
М.В., діючий на підставі довіреності від
31 грудня 2013 року (а.с.171 том 1), позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити, вважаючи доведеною вину
відповідачки у завданні матеріальних
збитків позивача внаслідок
невиконання нею трудових обов»язків
згідно посадової інструкції.

Вислухавши пояснення сторін, третьої
особи, їх доводи та заперченення,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, всебічно та повно
з»ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши
докази, які мають істотне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про те,
що позов підлягає відмові у
задоволенні із наступних підстав.

Судом встановлено, що Державною
фінансовою інспекцією України
відповідно до затвердженої програми
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності ДП
«НАЕК «Енергоатом» та його
відокремлених підрозділів, у тому
числі й ВП «Запорізька АЕС» за період з
01.07.2010 року по 01.07.2012 року, тобто за два
роки, під час якої встановлені
порушення законодавства, які
відображені в акті ревізії від 19.11.2012
року № 05-21/71 та довідці від 12.11.2012 року.
Ревізією встановлено безповоротне
зменшення активів ВП «Запорізька АЕС»
на загальну суму 5 959 344 грн. 80 коп. через
перерахування коштів з послідуючою
втратою боржника, не ведення
претензійно-позовної роботи та спливу
термінів позовної давності, чим
заподіяно матеріальної шкоди (збитків)
на вказану суму (а.с.7-13 том 1). У зв»язку з
чим листом ДФІ від 12.12.2012 року
направлена вимога про усунення
виявлених порушень. Так, відповідно до
п.9 ДФІ необхідно було стягнути з осіб,
які не забезпечили
претензійно-позовної роботи
матеріальну шкоду (збитки) в сумі 5 959 344
грн. 80 коп. за договорами, укладеними у
період з 1995 по 1999 роки, а саме щодо
заборгованості Міського відділу
освіти м. Енергодар перед позивачем за
договором № 69/424-99 від 04.11.1999 року в сумі
1 355 070 грн. (а.с.14-18 том 1).

Зазначені порушення є порушенням п.2.2
Положення про ведення
претензійно-позовної роботи в ВП ЗАЕС,
затвердженого 07.05.2009 року, яким
передбачено, що підрозділ-куратор не
пізніше 2-х місячного строку з моменту
порушення боржником своїх зобов»язань
за договором, інших порушень прав та
інтересів ЗАЕС, направляє в юридичне
управління службову записку про
пред»явлення претензій боржнику.
Винною особою, яка не забезпечила
претензійно-позовної роботи згідно
довідки ДФІ визнано економіста ДУ
ОСОБА_2 (а.с.7-13, 14-18 том 1).

Суд вважає доведеною вину відповідачки
у завданні матеріальних збитків
позивачу внаслідок невиконання нею
трудових обов»язків згідно посадової
інструкції, проте застосовує до даних
вимог строк позовної давності.

Так, позивач вміняє позивачу
невиконання нею посадових обов»язків
щодо незабезпечення
претензійно-позовної роботи за
договорами, укладеними у період з 1995 по
1999 роки, а саме щодо заборгованості
Міського відділу освіти м. Енергодар
перед позивачем за договором № 69/424-99
від 04.11.1999 року в сумі 1 355 070 грн. (а.с.4-13,
14-18 том 1).

Згідно довідки ЗАЕС з місця роботи
відповідачки, остання прийнята на
роботу до управління об»єктами
соціального призначення ВП ЗАЕС
економістом планування 28.03.2001 року, з
20.05.2001 року вона переведена економістом
з договірної та претензійної роботи до
договірного управління, а з 10.01.2009 року
по 30.09.2014 року знаходится у відпустці
(а.с.20 том 2), відповідно в період з
20.05.2001 року по 10.01.2009 року мала б
виконувати свої посадові інтрукції,
відповідно, забезпечити кураторство по
договору № 69/424-99 від 04.11.1999 року з
Міським відділом освіти м. Енергодар,
чого зроблено не було.

При цьому ДФІ планову перевірку
позивача проведено за період з 01.07.2010
року по 01.07.2012 року, тобто за два
попередні роки (а.с.7-13 том 1). Порушення,
які виявлені й закріпліні актом ДФІ від
19.11.2012 року № 05-21/71 та довідці від 12.11.2012
року, відображені й за період, який не
включав час планової перевірки, тобто
за 1999 рік, що суперечить чинному
законодавству. Тобто, ДФІ досліджував
період перевірки, на дослідження якого
не мав повноважень (а.с.7-13 том 1).

Для звернення власника або
уповноваженого ним органу до суду з
питання стягнення з працівника
матеріальної шкоди, заподіяної
підприємству, установі, організації,
встановлюється строк в один рік з дня
виявлення заподіяної працівником
шкоди.

Перевірки ДФІ мають бути
санкціоновані, охоплювати певний
період часу предмету діяльності
підприємств, установ, організацій.
Оскільки позивачу про порушення його
права стало відомо з перевірки ДФІ від
19.11.2012 року згідно акту № 05-21/71, яка не
була санкціонованою за період
діяльності підприємства за 1999-2000 роки,
тому до даних правовідносин суд
застосовує строк позовної давності,
визначений ч.3 ст. 233 КпЗП України.

Встановлені статтею 233 КЗпП України
строки звернення до суду
застосовуються незалежно від заяви
сторін.

На підставі вищевикладеного, ч. 3 ст. 233
КЗпП України, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10,
11, 13, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 83, 195, 196, 208, 209, 212,
213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Державного підприємства «Національна
атомна енергогенеруюча компаня
«Енергоатом» в особі Відокремленого
підрозділу «Запорізька атомна
електрична станція» до ОСОБА_2, третя
особа - Державна фінансова інспекція
України про стягнення матеріальних
збитків, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

Коренюк А.М.