________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/2541/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого -судді
Салтан Л.В.

при секретарях
Зозулянському Д.О., Мельничуковській
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом

Публічного акціонерного товариства
«ФідоБанк»

до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«ФідоБанк» звернулося до Київського
районного суду з позовом до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором мотивуючи це тим,
що 22 січня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк»,
правонаступником якого є
ПАТ «ФідоБанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір
№ 014/0999/18/01049, на підставі якого
позичальник отримав кредит в сумі 100000
доларів США терміном до 21 січня 2012 року
сплачувати відсотки у розмірі 14 %
річних.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином, до суду надав заяву про
розгляд справи за його вісутності.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, повідомлялись належним
чином, про причини неявки суд не
сповістили.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 22
січня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ФідоБанк», та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ 014/0999/18/01049 про надання останньому
кредит в сумі 100000 доларів США терміном
до 21 січня 2012 року сплачувати відсотки
у розмірі 14 % річних.

Позивачем повністю і у встановлений
строк виконано зобов'язання за даним
договором.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 Цивільного Кодексу України,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідач ОСОБА_1 в порушення цих
вимог не виконує умови кредитного
договору та графіку погашення кредиту,
тобто своєчасно не повертає позивачу
кредитні кошти і не сплачує відсотки за
користування кредитними коштами і
ніяких заходів по поверненню
заборгованості не вживає.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

На теперішній час заборгованість
ОСОБА_1 перед ПАТ «ФідоБанк» за
кредитним договором № 014/0999/18/01049 від 22
січня 2007 року складає 67360,64 доларів США,
що еквівалентно 533893 гривень 70 коп.

Наданий ОСОБА_1 кредит забезпечений
порукою ОСОБА_2, про що 22 січня 2007 року
укладено договір поруки №
014/0999/18/01049ПФО.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя. А ч.2
зазначеної статті встановлює, що
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Таким чином, сума боргу підлягає
стягненню солідарно з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

Викладене підтверджується копією
кредитного договору, копією договору
поруки та розрахунком заборгованості
за кредитним договором.

Законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня, що встановлено ст.ст. 192 ч.1, 524 ч.1,
533 ч.1 ЦК України.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 18
грудня 2009 року при задоволенні позову
про стягнення грошових сум суди
повинні зазначати в резолютивній
частині рішення розмір суми, що
підлягає стягненню, цифрами і словами у
грошовій одиниці України - гривні.

Слід звернути увагу на те, що
відповідачами написані заяви про
визнання позовних вимог, про що в
матеріалах справи містяться оригінали
заяв.

Також, до суду представник позивача
надав копію рішення Апеляційного суду
Одеської області від 26 липня 2013 року,
відповідно до якого рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 22 жовтня 2012 року змінено та
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Ерсте Банк» про
визнання кредитних договорів
недійсними.

Тобто, на даний час відпали обставин,
відповідно до яких рішення Київського
районного суду м. Одеси від 27 січня 2011
року за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості було скасовано.

При викладених обставинах суд вважає,
що відповідач ОСОБА_1 не виконує умови
кредитного договору № 014/0999/18/01049 від 22
січня 2007 року, чим завдає позивачу
матеріальну шкоду в розмірі 67360,64 дол.
США, що еквівалентно 533893
гривень 70 коп., яка підлягає стягненню
солідарно з нього та з його поручителя.

Вирішуючи даний позов, суд враховує
вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209 ч.3, 212 - 215,
294 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 553, 554,
611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «ФідоБанк» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «ФідоБанк» заборгованість
за кредитним договором № 014/0999/18/01049 від
22 січня 2007 року в розмірі 67360,64
дол. США, що еквівалентно 533893 (п'ятсот
тридцять три тисячі вісімсот
дев'яносто три) грн. 70 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства «ФідоБанк»
державне мито в розмірі 1700 (одна тисяча
сімсот) грн. 00 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в
розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
Салтан Л. В.