Справа № 186/588/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р. Першотравенський
міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Бондарьової
Г. М.

при секретарі: Кобкі Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Першотравенську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний
Банк"/скорочене найменування ПАТ
ВіЕйБі Банк/ до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2011 року ПАТ
"Всеукраїнський Акціонерний
Банк"/скорочене найменування ПАТ
«ВіЕйБі Банк»/звернулося до
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
стягнення солідарно з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 34 908, 66 грн.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на те, що між
ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний
Банк"та ОСОБА_3 -було укладено кредитний
договір № 486/гр від 20 червня 2008 року.
Відповідно до умов даного кредитного
договору, позивач надав відповідачу
кредит в сумі 16 800,00 гривень з кінцевим
строком його поверненням 17 червня 2011
року, зі сплатою 24% річних за
користування кредитом.

В забезпечення виконання кредитного
договору був укладений договір поруки,
між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_4,
відповідно до якого ОСОБА_4 взяв на себе
на добровільних засадах зобов'язання
відповідати перед банком по
зобов'язаннях ОСОБА_3 в повному обсязі
цих зобов'язань, які виникають з умов
кредитного договору.

Відповідачі не виконали умови
погашення кредиту, в результаті чого
склалася заборгованість, яка станом на
20 вересня 2011 року становить 34 908, 66 грн.,
з яких:

- заборгованість за кредитом 15
464,60 грн.;

- відсотки за користування
кредитом 11 112,38 грн.;

- комісія за розрахункове
обслуговування 5 376,00грн.;

- плата за пропуск платежів 2 955,68
грн;

В судове засідання представник
позивача не з'явився,надав заяву про
слухання справи в його відсутність,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Відповідач у справі ОСОБА_3подав суду
заяву про визнання позову ПАТ «ВіЕйБі
Банк» до нього у повному обсязі в
розмірі 34908,66грн,просить звільнити
ОСОБА_4 від боргу,так як його,ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 Банк обманув,сказавши,що ОСОБА_4
підписується лише у підтвердження
того,що він,ОСОБА_3 є
підприємцем.Просить справу слухати у
його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_4 подав
суду заперечення ,просить у
задоволенні позовних вимог банку до
ОСОБА_4 відмовити ,у зв»язку з
припиненням договору поруки,оскільки
боржник за кредитним договором ОСОБА_3
згідно розрахунку заборгованості за
кредитним договором припинив
виконувати умови договору 21 листопада
2008 року,а Банк згідно п.2.3 договору
поруки зобов»язаний був письмово
повідомити ОСОБА_4 ,як поручителя, про
невиконання боржником ОСОБА_3 своїх
зобов»язань за кредитним
договором.Оскільки Банком зазначене
зобов»язання не було виконано Банк
повинен був у шестимісячний строк з 21
листопада 2008 року по 21 травня 2009 року
пред'явити вимогу до поручителя щодо
погашення заборгованості по
кредиту.Так як Банк не звернувся до
ОСОБА_4 як до поручителя в
шестимісячний строк з 21 листопада 2008
року по 21 травня 2009 року з вимогою про
дострокове стягнення заборгованості
за кредитним договором,що призвело до
значних нарахувань заборгованості за
кредитним договором,представник
позивача вважає договір поруки
припиненим,просить визнати його
припиненим та у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_4 відмовити,а стягнути
заборгованість безпосередньо з
боржника ОСОБА_3Просить слухати справу
у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи суд
вважає,що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню виходячи з
наступного:

Судом установлено, що 20 червня 2008 року
між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір за умовами
якого відповідачу було надано кредит
на споживчі потреби на суму 16800гривень
зі сплатою відсоткової ставки в
розмірі 24 відсотків річних терміном по
17 червня 2011 року.

На забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 20
червня 2008 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та
ОСОБА_4 було укладено договір поруки,
відповідно до умов якого ОСОБА_4
зобов'язався відповідати перед банком
у повному обсязі за своєчасне та повне
виконання зобов'язань ОСОБА_3 за
кредитним договором.

Матеріалами справи ,наданими
позивачем,підтверджено, що ОСОБА_3
належним чином не виконував умов
кредитного договору,зокрема як
вбачається з доданого позивачем до
позову розрахунку заборгованості за
кредитним договором вбачається,що
ОСОБА_3 провів останній платіж на
виконання умов кредитного договору 20
листопада 2008 року, у зв'язку із чим
утворилась заборгованість, яка станом
на 20.09.2011 року становить 34 908,66грн,із них
заборгованість за кредитом 15 464,60грн;
за відсотками за користування кредитом
11 112,38грн;комісія за розрахункове
обслуговування-5 376,00грн;плата за
пропуск платежів,зокрема відповідно до
п.4.3 кредитного договору за неналежне
зобов»язань передбачений штраф у
розмірі 25% від суми неналежного
виконання грошового
зобов»язання-2955,68грн.

Позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення заборгованості за
кредитним договором 22 вересня 2011 року.

Оскільки відповідачем ОСОБА_3 не надано
суду доказів в оспорювання зазначеної
заборгованості за кредитним
договором,ОСОБА_3 позов визнав у
повному обсязі , суд вважає,що позовні
вимоги до боржника за кредитним
договором ОСОБА_3 підлягають повному
задоволенню в сумі 34 908,66грн.

У зв»язку з викладеним заявлена
позивачем сума заборгованості за
кредитним договором в розмірі 34 908,66грн
підлягає повному задоволенню та
стягненню з відповідача ОСОБА_3,із них 15
464,60 грн. заборгованості за кредитом, 11
112,38грн заборгованості по відсоткам за
користування кредитом,комісії
5376,00грн,як заявлені в межах
встановленого законом трьохрічного
строку позовної давності,навіть якщо
обчислювати початок перебігу позовної
давності з 20 листопада 2008 року
-останнього платежу боржника ОСОБА_3
банку ,оскільки позов заявлено в суді 22
вересня 2011 року,тобто до закінчення
передбаченого законом трьохрічного
строку позовної давності по вимогам в
цій частині.Також підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_3сума плати за
пропуск платежів в розмірі 2955,68грн,яка
згідно розшифровки Банку на ухвалу
суду за клопотання представника
відповідача є відповідно до
п.4.3.кредитного договору штрафом за
неналежне виконання договірних
зобов»язань,передбачених п.3.3.3.
кредитного договору у розмірі 25% від
суми неналежного виконаного
зобов»язання.Суд вважає,що зазначена
сума підлягає стягненню у повному
обсязі,оскільки згідно обґрунтованої
заяви банку та детального розрахунку
зазначеної штрафної санкції,наданих на
ухвалу суду, вбачається ,що вона
розрахована відповідно до чинного
законодавства та умов договору ,
штрафні санкції нараховані за останні
дванадцять місяців на день звернення
до суду з позовом про стягнення суми
боргу за договором кредиту,тобто в
межах річного строку позовної давності
в частині стягнення штрафної
санкції(неустойки).

Розглядаючи позовні вимоги позивача до
поручителя ОСОБА_4 суд вважає ,що у їх
задоволенні слід відмовити виходячи з
наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм
матеріального права поручитель, хоча й
пов'язаний із боржником певними
зобов'язальними відносинами, є
самостійним суб'єктом у відносинах із
кредитором.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого у договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Частиною 1 ст. 251 ЦК України
визначено, що строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами
(ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом із тим із настанням певної
події, яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Із договору поруки від 20 червня
2008 року убачається, що в ньому не
встановлено строку, після якого порука
припиняється, а умова договору поруки
про його дію до повного виконання
боржниками своїх зобов'язань перед
банком за кредитним договором не є
встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК
України, тому у цьому випадку
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 24 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів,
що виникають із кредитних
правовідносин» роз'яснено, що
відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

При вирішенні спору суд враховує,
що згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це
невідповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Відповідно до п.2.7.1. кредитного
договору незважаючи на інші положення
цього Договору,Банк має право вимагати
дострокового виконання боргових
зобов»язань в цілому,або у визначеній
частині у випадку невиконання
Позичальником та/або Поручителем
відповідної вимоги.

Відповідно до п. 2.1 Договору
поруки Поручитель ОСОБА_4 зобов»язався
в разі невиконання та/або порушення
Боржником ОСОБА_3 своїх зобов»язань
перед Кредитором погасити протягом
5(п»яти) днів з моменту отримання
повідомлення Кредитора про
невиконання Боржником своїх
зобов»язань заборгованість по
Кредитному договору,а саме:

-погасити основну суму кредиту;

-погасити суму процентів ,згідно з
кредитним договором;

-погасити суму штрафів
,пені,комісій,збитків,витрат по
зверненню стягнення на предмет
застави,та інші платежі,згідно з
Кредитним договором.

Відповідно до п.2.3 Договору поруки від
20 червня 2008 року Кредитор
зобов»язався письмово повідомити
Поручителя про невиконання Боржником
своїх зобов»язань.

Матеріалами справи підтверджується, що
20 листопада 2008 року боржником за
кредитним договором ОСОБА_3 було
здійснено останній платіж в погашення
кредиту та відсотків за кредитним
договором.

Але позивачем не надано суду жодного
доказу виконання Банком свого
зобов»язання про направлення
поручителю повідомлення про
невиконання позичальником зобов»язань
за кредитним договором з 21 листопада 2008
року.

З огляду на викладене у ПАТ «ВіЕйБі
Банк» виникло право пред'явити вимогу
до поручителя ОСОБА_4 про виконання
порушених зобов'язань боржника ОСОБА_3
щодо сплати заборгованості за
кредитним договором, починаючи з 21
листопада 2008 року, протягом наступних
шести місяців.

Банк, як убачається з матеріалів
справи, звернувся з позовом до боржника
ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 лише 22
вересня 2011 року, тобто вже після спливу
шестимісячного строку, встановленого
ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до вимог частини другої
статті 1054 та частини другої статті 1050
ЦК України у разі, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Установивши, що договором поруки не
визначено строк, після закінчення
якого порука припиняється, оскільки
умовами цього договору встановлено, що
він діє до повного припинення всіх
зобов'язань боржника за кредитним
договором, та що кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання,
зокрема у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково,оскільки кредитор не
виконав своє зобов»язання згідно п.2.3
договору поруки про повідомлення
поручителя про невиконання кредитного
договору позичальником, не пред'явив
протягом шести місяців після 21
листопада 2008 року по 21 травня 2009 року
вимоги до поручителя про виконання
зобов'язання, суд приходить до
висновку про те, що зобов'язання
ОСОБА_4за договором поруки від 20 червня
2008 року припинилися.

Крім того, у справі також
встановлено,що позивачем не надано
суду докази належного повідомлення
ОСОБА_4,як поручителя, про невиконання
боржником ОСОБА_3 своїх зобов'язань за
договором кредиту, що не відповідає п.2.3
договору поруки від 20 червня 2008 року
(а.с.11).

Враховуючи наведене суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі
Банк» до ОСОБА_4 задоволенню не
підлягають, зважаючи також на
недоведеність своїх вимог в порядку
ст.ст. 58-60 ЦПК України.

Враховуючи викладене суд вважає,що у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214,215 ЦПК
України, суд

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк"/скорочене
найменування ПАТ ВіЕйБі Банк/ до ОСОБА_3
, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний
Банк"заборгованість за кредитним
договором в розмірі 34 908 (тридцять
чотири тисячі дев'ятсот вісім) гривень
66 коп.,із них :-заборгованості за
кредитом 15 464(п»ятнадцять тисяч
чотириста шістдесят чотири)гривні
60коп;-відсотків за користування
кредитом 11 112(одинадцять тисяч сто
дванадцять)гривень 38коп;- комісії
за розрахункове обслуговування 5
376(п»ять тисяч триста сімдесят
шість)гривень00коп;- плати за
пропуск платежів 2 955(дві тисячі
дев»ятсот п»ятдесят п»ять)гривень 68
коп;-

на тр/р 0, МФО 380537, , ПАТ
"ВіЕйБі Банк".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний
Банк"-понесені позивачем та
документально підтверджені судові
витрати при розгляді справи в суді в
розмірі 349 /триста сорок дев'ять/
гривень 09 коп. - судовий збір та 120 /сто
двадцять/ гривень витрати з
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу, пов'язаного з
розглядом цивільної справи, на тр/р
0, МФО 380537, , ПАТ "ВіЕйБі
Банк".

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Першотравенський міський суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. М. Бондарьова