АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6070/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Савицький
Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

05 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду місті Києва
в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Пилипчук В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 19 березня 2014 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АІСЕ Україна» про
стягнення коштів, сплачених за угодою
після її розірвання, -

в с т а н о в и л а:

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 19 березня 2014 року
ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні
позовних вимог до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АІСЕ
Україна» про стягнення коштів,
сплачених за угодою після її
розірвання.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
позивач ОСОБА_3 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 19 березня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що рішення суду 1-ї інстанції
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що ухвалюючи рішення про
відмову в задоволенні його позову, суд
1-ї інстанції не взяв до уваги положення
ст.16 додатку №2 до угоди №200487 від 08.07.2008
року, якою встановлено, що в першу чергу
повертаються кошти учаснику системи,
який втратив роботу та отримав статус
безробітного, а також особам які
перенесли операцію. Зазначає, що він
переніс важку операцію по видаленню
тромбу і йому потрібні кошти на
проведення повторної операції, що
підтверджується наданою суду медичною
документацією. Враховуючи вказані
обставини вважає, що він має
першочергове право на повернення йому
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АІСЕ Україна»
коштів в сумі 23474,84 грн. Проте,
товариство своїх обов'язків щодо
повернення коштів безпідставно не
виконує, а тому є всі правові підстави
для стягнення даних коштів в судовому
порядку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
повністю підтримав доводи апеляційної
скарги та просив її задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «АІСЕ Україна» Римар
Андрій Вікторович проти доводів
апеляційної скарги заперечував,
посилаючись на те, що вони є
безпідставними, а рішення суду першої
інстанції повністю відповідає вимогам
закону.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення осіб, які беруть участь
у справі, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 08.07.2008 року між
Закритим акціонерним товариством
«АІСЕ Україна», правонаступником якого
є Приватне акціонерне товариство «АІСЕ
Україна» та ОСОБА_3 було укладено угоду
за №200487, відповідно до умов якої,
ОСОБА_3 є учасником системи придбання
товарів в групах за системою АВТОПЛАН.

Відповідно до ст.2 даної угоди АІСЕ
гарантує учаснику системи, що він
одержить право на отримання автомобіля
за умови, що учасник системи виконує
всі зобов'язання, які випливають з цієї
угоди.

Згідно зі ст.3 угоди №200487 від 08.07.2008 року
АІСЕ зобов'язалось надати учаснику
системи наступні послуги в порядку та
строки, визначені угодою, включаючи,
але не обмежуючись: включення учасника
до системи шляхом підписання даної
угоди; включити учасника до групи для
придбання автомобілів; визначати
механізм отримання платежів від
учасників системи для їх використання
в цілях визначених учасником системи
та АВТОПЛАНом, що містяться в правилах
функціонування системи; оплачувати за
рахунок коштів, внесених з цією метою
учасниками системи, автомобілі
виробнику, імпортеру чи дистриб'ютору,
що постачають їх системі та ін.

У відповідності до ст.5 угоди №200487 від
08.07.2008 року учасник системи
користується правами та виконує
обов'язки, викладені у правилах
функціонування системи, в порядку та
строки, визначені угодою; статтею 7
встановлено, що угода набирає чинності
з моменту її підписання обома стронами
й діє до моменту виконання обома
сторонами всіх зобов'язань,
передбачених угодою.

Відповідно до додатку №1 до угоди №200487
від 08.07.2008 року позивач отримав право на
придбання автомобіля Lanos, вартістю 51 000
грн.

Між позивачем та відповідачем також
було підписано додаток до угоди №200487
від 08.07.2008 року за №2.

Позивач, відповідно до умов угоди №200487
від 08.07.2008 року, сплатив внесків на
загальну суму 23474,84 грн.

В подальшому, 13.07.2011 року ОСОБА_3
звернувся до Приватного акціонерного
товариства «АІСЕ Україна» з заявою про
розірвання угоди №200487 від 08.07.2008 року.

Листом від вересня 2011 року
відповідачем було повідомлено
позивача про те, що на підставі його
заяви угода №200487 від 08.07.2008 року
укладена між Закритим акціонерним
товариством «АІСЕ Україна»,
правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство «АІСЕ Україна»
та ОСОБА_3 є розірваною. Відповідно до
умов даної угоди ОСОБА_3 має право на
повернення коштів з Фонду АВТОПЛАНу на
загальну суму 23474,84 грн. Станом на день
написання даного листа, ОСОБА_3
поставлено в чергу на відшкодування
чистих внесків і перед ним в черзі
знаходиться 21 учасник.

Вважаючи, що в силу умов договору він
має першочергове право на
відшкодування коштів з Фонду
АВТОПЛАНу, ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «АІСЕ
Україна» на його користь коштів в сумі
23474,84 грн. в судовому порядку.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні
позовних вимог до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АІСЕ
Україна» про стягнення коштів,
сплачених за угодою після її
розірвання, суд 1-ї інстанції виходив з
того, що позовні вимоги є
безпідставними, не ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, умовах
договору та зібраних в матеріалах
справи доказах.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
на в повній мірі відповідає вимогам
закону.

Відповідно до вимог ст.6 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Зі змісту угоди №200487 від 08.07.2008 року
вбачається, що в ній встановлено всі
істотні умови для такого виду угоди,
відповідно до вимог чинного на той час
законодавства та інших
нормативно-правових актів. Укладаючи
угоду№200487 від 08.07.2008 року та додатки до
неї, сторони дійшли згоди щодо
укладання угоди на зазначених у ній
умовах, а відтак, з власної ініціативи
визначили для себе правила подальшої
поведінки.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

У разі односторонньої відмови від
договору в повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до вимог ст.653 ЦК України у
разі розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються. У разі зміни або
розірвання договору зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
досягнення домовленості про зміну або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором чи не обумовлено
характером його зміни.

Сторони не мають права вимагати
повернення того, що було виконане ними
за зобов'язанням до моменту зміни або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 10 угоди №200487 від 08.07.2008 року
встановлено, що угода може бути
розірвана достроково за ініціативою
однієї з сторін, але згідно з умовами,
викладеними у правилах функціонування
АВТОПЛАНу. При достроковому розірванні
угоди сторони зобов'язані виконати
взаємні розрахунки відповідно до
правил функціонування АВТОПЛАНу.

Відповідно до умов ст.16 додатку №2 до
угоди №200487 від 08.07.2008 року учасник
системи, який ще не отримав автомобіль
може розірвати угоду за власним
бажанням. Для цього від повинен
повідомити АІСЕ про своє рішення у
письмовій формі.

За згодою учасника системи наданою
АІСЕ, з першого дня строку існування
групи АІСЕ створює Фонд для повернення
коштів, що складається з 5% відсотків
від загальної суми, яка надходить
щомісяця до Фонду групу вигляді цілих
чистих внесків та половинних Чистих
внесків.

Із Фонду для повернення коштів АІСЕ
повертає зазначені кошти, дотримуючись
наступних пріоритетів:

в першу чергу повертаються кошти
учаснику системи, який розірвав угоду з
причин отримання ним інвалідності або
смерті свого подружжя, або набуття
статусу безробітного, належним чином
засвідченого центром зайнятості, і
який надав АІСЕ необхідні
підтверджуючі документи протягом 30
календарних днів з моменту виникнення
даних обставин;

потім повертаються кошти тим учасникам
системи, які розірвали угоду не
посилаючись на вищезазначені
обставини. В такому випадку пріоритет
надається тому учаснику системи, який
першим подав до АІСЕ письмову заяву про
розірвання угоди, а вразі, коли такі
заяви було подано одночасно кількома
учасниками системи, пріоритет
надається учаснику, номер угоди якого є
меншим;

потім повертаються кошти тим учасникам
системи, які не одержали право на
отримання автомобіля і з якими АІСЕ
розірвала угоду внаслідок несплати
ними 3 або більше послідовних або
вибіркових повних внесків.

Якщо учасник системи виявить бажання
розірвати угоду та відмовитись від
подальшої участі в системі АВТОПЛАН
протягом 7 календарних днів від дати
підписання угоди, такому учаснику буде
повернуто суму всіх коштів внесених
ним на рахунок АІСЕ.

При розірванні угоди АІСЕ не
відшкодовує сплачений учасником
вступний внесок за виключенням
розірвання угоди протягом 7
календарних днів від дати підписання
угоди.

Таким чином, положеннями угоди №200487
від 08.07.2008 року визначено порядок
повернення коштів учаснику системи
АВТОПЛАН сплачених ним на виконання
умов даної угоди з моменту її
підписання до моменту розірвання.

Судом достовірно встановлено, що
підставою для розірвання угоди №200487
від 08.07.2008 року стала заява ОСОБА_3, яку
він подав у зв'язку з неможливістю
сплачувати щомісячні внески, внаслідок
хвороби та перенесеної операції по
видаленню тромбу. На виконання даної
заяви Приватним акціонерним
товариством «АІСЕ Україна» було
розірвано угоду №200487 від 08.07.2008 року та
поставлено ОСОБА_3 в чергу на
повернення коштів з Фонду.

Станом на 25.02.2013 року в групі №708 до
якої входить учасник №127 ОСОБА_3
розірвано 36 угод за якими підлягають
поверненню сплачені чисті внески. До
повернення сплачених чистих внесків
ОСОБА_3 в сумі 23474,84 грн. приватне
акціонерне товариство «АІСЕ Україна»
має повернути чисті внески
шістнадцятьом учасникам системи, які
розірвали угоду раніше, ніж позивач.
Даний факт підтверджується довідкою
Приватного акціонерного товариства
«АІСЕ Україна» від 25 лютого 2013 року.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що суд першої 1-ї прийшов до
обґрунтованого та законного висновку
про те, що підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АІСЕ
Україна» про стягнення коштів немає.
Крім того, оскільки станом 25.02.2013 року
ОСОБА_3 перебуває в черзі на повернення
сплачених чистих внесків за №17, то
задоволення позовних вимог ОСОБА_3
призведе до порушення права інших
учасників системи, які розірвали угоду
раніше, ніж позивач.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_3 має першочергове право на
повернення йому відповідачем коштів в
сумі 23474,84 грн., у зв'язку з перенесеною
ним операцією по видаленню тромбу,
колегія суддів вважає безпідставними,
з огляду на таке.

Статтею 16 додатку №2 до угоди №200487 від
08.07.2008 року чітко встановлено, що в
першу чергу повертаються кошти
учаснику системи, який розірвав угоду з
причин отримання ним інвалідності.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, а частинами 1, 4
стаття 60 ЦПК встановлено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог, заперечень,
крім випадків, установлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Надана позивачем медична документація
дійсно підтверджує факт перенесення
позивачем операції по видаленню
тромбу. Проте, позивачем не надано ні
суду 1-ї інстанції, ні суду апеляційної
інстанції належних та допустимих
доказів з яких би вбачалося, що за
результатами даної хвороби позивачу
було встановлено будь-яку групу
інвалідності. Крім того, відповідно до
положень угоди №200487 від 08.07.2008 року сам
факт хвороби не є безумовною підставою
для першочергового повернення коштів
учаснику системи.

Не заслуговують на увагу і доводи
апеляційної скарги про те, що
першочергово повертаються кошти
учаснику системи, який втратив роботу
та отримав статус безробітного, з
огляду на таке.

Статтею 16 додатку №2 до угоди №200487 від
08.07.2008 року встановлено, що в першу
чергу повертаються кошти учаснику
системи, який розірвав угоду з причин
набуття статусу безробітного, належним
чином засвідченого центром зайнятості
і який надав АІСЕ необхідні
підтверджуючі документи. При цьому
статус безробітного розглядається як
пріоритет для повернення коштів за
умови, що в момент підписання угоди
учасник системи мав офіційну роботу
відповідно до записів в трудовій
книжці і статус безробітного було
надано учаснику системи не пізніше, ніж
через 4 місяці після звільнення з
останнього місця роботи відповідно до
записів в трудовій книжці.

Ні суду 1-ї інстанції, ні суду
апеляційної інстанції не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження набуття позивачем
статусу безробітного за умов
встановлених в статтею 16 додатку №2 до
угоди №200487 від 08.07.2008 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що
рішення є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене судом з
порушенням норм матеріального права,
при неповному з'ясуванні обставини, що
мають значення для справи, а викладені
в рішенні висновки не відповідають
обставинам справи, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки суд
повно та об'єктивно встановив дійсні
обставини справи, дослідив надані
сторонами докази, дав їм вірну правову
оцінку та ухвалив рішення у
відповідності з вимогами
матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду 1-ї
інстанції також не спростовують.

Рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим,
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому правові підстави для
задоволення апеляційної скарги
представника позивача ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 19 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: