Справа № 583/1014/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року
м. Охтирка.

Охтирський міськрайонний суд Сумської
області в складі:

головуючого судді - Сидоренка Р.В.,

при секретарі - Зубатовій І.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

його представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Ідея Банк»,
приватного акціонерного товариства
«Альфа Страхування» про визнання не
дійсною та скасування заяви про
страхування та договору страхування,
визнання не чесною та зобов'язання
припинити підприємницьку діяльність
відповідачів, третя особа - акціонерне
товариство «Страхова компанія «ТАС»» -

у с т а н о в и в :

24.03.2014 року позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що згідно кредитного
договору укладеного між ним та ПАТ
«Плюс Банк» було укладено кредитний
договір № 910 10976 від 29.09.2011 р. за яким він
отримав від банку 64798,30 грн. під умовою
фінансування купівлі у власність
автомобіля «Богдан 211040» д.н. НОМЕР_1. Як
зазначає у позовній заяві, йому було
нав'язано відповідачем страхування на
умовах повного КАСКО з боку саме
акредитованої банком страхової
компанії ПАТ «Альфа Страхування».
29.09.2011 р. ним була підписана заява про
приєднання до договору добровільного
страхування життя №ПБ 5А-30 від 09.11.2009 р.
та внесена сума страхового платежу. У
серпні 2012 р. від ПАТ «Ідея Банк» він
отримав листа (вих. від 30.07.2012 р. за №
16.1.1-60854) з вимогою на протязі 14 робочих
днів до закінчення попереднього
договору страхування звернутися до
акредитованої Банком страхової
компанії та перестрахувати
транспортний засіб. При цьому у листі
було зазначено офіційний сайт, у якому
можна було ознайомитись із переліком
зазначених страхових компаній.

По закінченні дії договору страхування
він звернувся до офісного центру АТ
«Страхова компанія «ТАС», із яким на
вигідних для себе умовах у 2013 р. уклав
добровільний договір страхування.

Проте у січні 2014 р. поштою від ПАТ
«Альфа Страхування» отримав листа з
примірником заяви про страхування у
зазначеній установі від 11.11.2013 р. за
ініціативою страхувальника в особі ПАТ
«Ідея Банк» в інтересах його, як
власника авто, про страхування
придбаного в кредит автомобіля Богдан
211040» д.н. НОМЕР_1. Умови страхування від
його імені були підписані
уповноваженою особою - спеціалістом
Горбач Олегом Володимировичем». Із
зазначеною заявою на його адресу
надійшов також договір добровільного
страхування ризиків пов'язаних із
експлуатацією т/з. Зазначений договір
складається із двох частин, але жодної
із цих частин він не підписував.
Відповідач у своїх же інтересах уклав
договір за його рахунок. Ніякого
волевиявлення на укладення
зазначеного договору з його боку не
було. Він вважає, що йому нав'язують
споживчі послуги, яких він не потребує.
Також зазначає, що відповідачами
порушуються ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» і відносно
нього здійснюється нечесна
підприємницька діяльність, його
фактично примушують укладати угоду,
впливаючи на свободу вибору.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
у повному обсязі із підстав викладених
у позовній заяві.

Представники Банку у судове засідання
не з'явились, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи. Від зазначеної
установи на адресу суду надійшло
письмове заперечення, де зазначено про
повне не визнання заявлених позивачем
вимог та зазначене клопотання про
розгляд справи без участі їхнього
представника.

Представники ПАТ «Альфа Страхування» у
судове засідання не з'явились, будучи
належним чином повідомленими про час
та місце розгляду справи. Від
зазначеної установи на адресу суду
надійшло письмове пояснення, де
зазначено про те що між їхньою
установою та Банком дійсно було
укладено договір доручення на
представництво їх інтересів.

Представники третьої особи, АТ
«Страхова компанія «ТАС»», у судове
засідання не з'явились, будучи належним
чином повідомленими про час та місце
розгляду справи. Про прични не явки д
осуду не повідомили.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, вважає, що
позов задоволенню не підлягає виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що 29.09.2011 р. між
ОСОБА_1 та ПАТ «Плюс Банк», (на даний час
змінено організаційно - правову форму
на Публічне акціонерне товариство, а
також змінено назву на ПАТ «Ідея Банк» -
у відповідності до внесення змін до
статуту та Виписки з ЄДРЮО та ФОП)
укладено кредитний договір № 910.10976, за
умовами якого ПАТ «Ідея Банк» надав
Позивачу кредит на суму 64798, 30
(шістдесят чотири тисячі сімсот
дев'яносто вісім) грн. під умовами
фінансування купівлі у власність
автомобіля марки «Богдан 211040», номер
кузова (шасі) НОМЕР_3, 2011 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
з об'ємом двигуна 1596 см2.

Відповідно до п.п. «d» п. 1 § 5 Додатку № 2
до кредитного договору № 910.10976
Положення про загальні умови кредитних
договорів та забезпечення кредитів
заставою транспортних засобів,
Позичальник зобов'язується до дня
видачі кредиту укласти з акредитованою
Банком страховою компанією, за свій
рахунок, договір страхування предмета
застави (на умовах повного КАСКО),
договір добровільного страхування
життя та/або договір добровільного
страхування фінансових ризиків,
пов'язаних із втратою роботи, першим
вигодонабувачем за якими є Банк.

Таким чином, кредитний договір від
29.09.2011 року є первісним договором. Його
укладення між сторонами відповідає
вимогам ст. 627 ЦК України, оскільки вони
діяли вільно при його укладенні, виборі
контрагента, визначенні умов договору
з урахуванням вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (в ред. до
змін, внесених Законом України № 3795-УІ,
діючих з 16 жовтня 2011 року). Позивач був
вільним у виборі контрагента та
визначенні умов договору. Також, згідно
п. 11 §10 кредитного договору № 910.10976,
Позичальник власним підписом на цьому
договорі стверджує, що отримав додатки
до договору (додаток № 1 - Графік
щомісячних платежів; додаток № 2 -
Положення про загальні умови кредитних
договорів про відкриття кредитних
ліній та забезпечення їх заставою
транспортного засобу) та ознайомлений
з їх змістом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Зазначений договір є чинним. Ані увесь
договір в цілому, ані окремі його
частини, не дійсними не визнавались.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, зобов'язання має
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору.

30.07.2012 р. позивачеві банком було
направлено лист із повідомленням, що за
14 робочих днів до закінчення дії
попереднього договору страхування,
йому потрібно звернутися в
акредитовану банком страхову компанію
та перестрахувати транспортний засіб,
а копії нових договорів страхування та
квитанції про сплату страхових внесків
надіслати на адресу Відповідача.
Вказане положення передбачене п.п. «d»
п. 1 §5 Додатку № 2 до кредитного
договору № 910.10976 (Положення про
загальні умови кредитних договорів та
забезпечення кредитів заставою
транспортних засобів). Також у
повідомленні зазначалося, що у випадку
невиконання цих умов Банк змушений
буде вжити відповідні заходи згідно п. 1
§8 кредитного договору № 910.10976, або
відповідно до п.п. «d» п. 1 §5 Додатку № 2
до кредитного договору № 910.10976, згідно
з яким Банк вправі самостійно на
власний розсуд та на свою користь за
рахунок Позичальника застрахувати
предмет застави, самостійно та на
власний розсуд укласти договір
добровільного страхування життя та/або
договір добровільного страхування
фінансових ризиків, пов'язаних із
втратою роботи, стягнувши витрати,
пов'язані із страхуванням, із
Позичальника (в тому числі, але не
обмежуючись, за рахунок предмета
застави), або зарахувати найближчий
платіж (платежі) Позичальника за
договором у погашення боргу
Позичальника перед Банком за страховим
платежем.

В подальшому Банк, оскільки позивачем
не було надіслано на його адресу
відповідних документів (належних
доказів про інше із цього приводу
позивачем не надано), та належне
виконання зобов'язань за кредитним
договором вимагає дотримання умов
страхування автомобіля, керуючись
положеннями кредитного договору №
910.10976, в інтересах ОСОБА_1 уклав договір
страхування автомобіля марки «Богдан
211040», 2011 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, з об'ємом
двигуна 1596 см2, а відповідні документи
направив Позивачу.

Отже, укладення договору страхування
автомобіля на умовах, викладених в
наведених вище пунктах, є істотною
умовою кредитного договору, відносно
якого договір страхування автомобіля
позичальника є похідним.

Укладення Банком договору страхування
предмета застави автомобіля
відповідає вимогам ст. 16 Закону України
"Про страхування" і підстав вважати
його не дійсним немає.

Крім того, укладаючи зазначений
договір банк також діяв у
відповідності з договором доручення
укладеним між ним та ПАТ «Альфа
Страхування» від 29.09.2009 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК
України, а саме особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Суд погоджується із зазначеним у
письмовому запереченні твердженням
відповідача про те, що волевиявлення
Позивача при укладенні кредитного
договору було вільним, відповідало
його внутрішній волі, адже Банк жодним
чином не змушував Позивача укладати
цей кредитний договір, а навпаки сам
Позивач проявив ініціативу та
звернувся в одне з відділень Банку для
отримання грошових коштів на умовах
кредиту. Тобто Позичальник, на момент
укладення кредитного договору, був
вільним у виборі Банку з яким він має
намір вступити у правові відносини.
Банк в свою чергу не нав'язував своїх
умов Позичальнику. У тому числі й
положень зазначених у п.п. «d» п. 1 §5
Додатку № 2 до кредитного договору №
910.10976. Уклавши кредитний договір із
власної волі позивач погодився у тому
числі і з вищенаведеними пунктами, щодо
права банку укладення договору
страхування заставного автомобіля за
наявності зазначених у договорі умов.

Суд також не погоджується із
твердженням позивача про те, що
оспорювана ним заява на страхування та
договір страхування в порушення ст. 238
ЦК України здійснені банком у власних
інтересах, оскільки договір
страхування укладений в інтересах
позивача. Банк не є стороною договору
страхування, а лише вигодо набувачем у
випадку настання страхового випадку.

З огляду на викладене суд не вбачає
підстав для визнання не дійсними
оспорюваних позивачем заяви про
страхування та договору страхування.

Крім того, зазначений позивачем факт
укладення договору страхування
заставного автомобіля у іншій
страховій компанії, докази чого були
надані позивачем, не може свідчити про
недійсність заяви та договору
страхування, про які зазначає позивач,
із викладених у позовній заяві підстав.
Здійснення позивачем своїх цивільних
прав не повинно порушувати права інших
осіб, у зазначеному випадку Банку.

Суд також не вбачає підстав для
визнання діяльності Відповідача такою,
що є нечесною, та зобов'язання її
припинити.

У ст. 19 Закону України «Про захист прав
споживачів» визначено, яка сама
підприємницька практика вважається
нечесною. Зокрема, відповідно до ч. 1
вказаної статті, нечесна
підприємницька практика включає: 1)
вчинення дій, що кваліфікуються
законодавством як прояв
недобросовісної конкуренції; 2)
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною.

В даному випадку суд погоджується із
доводами відповідача про те, що
позивачу не надавалась інформація, яка
могла б ввести його в оману у розумінні
ст. 19 Закону України «Про захист прав
споживачів», а було запропоновано, як і
всім іншим клієнтам, одночасно з
укладенням кредитного договору,
застрахувати предмет застави у
акредитованій страховій компанії.
Також діяльність Відповідача не є
агресивною, оскільки пропозиція
скористатися послугами акредитованої
Банком страхової компанії не є такою,
що істотно впливає чи може вплинути на
свободу вибору або поведінку споживача
стосовно придбання продукції. Позивач
мав можливість скористатись послугами
інших банківських установ, які
працюють на ринку авто кредитування і
запропонованими ними умовами щодо
вибору страхових компаній по
страхуванню заставного майна.
Будь-якого примусу чи нав'язування
Банком позивачеві своїх послуг у
судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів»,
ст. 203, 215, 525, 526, 530, 626, 627, 638, 1046, 1056 ЦК
України ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Ідея Банк», приватного акціонерного
товариства «Альфа Страхування» про
визнання не дійсною та скасування
заяви про страхування та договору
страхування, визнання не чесною та
зобов'язання припинити підприємницьку
діяльність відповідачів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк із дня проголошення рішення
апеляційної скарги, у разі відсутності
осіб у судовому засіданні під час
проголошення рішення - з моменту
отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
спливу строку на подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області
Сидоренко Р.В.