АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/823/14-Ц 22-ц/774/1306/К/14
Справа № 214/7122/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1306/К/13
суддя Філатов К.Б.
Категорія - 48 (ІІІ)
Суддя-доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі :

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі: Бевзі М.О.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 25
квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
доньки, що продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
доньки, що продовжує навчання. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вони з відповідачем мають
спільну доньку ОСОБА_6, яка продовжує
навчання у Єреванському державному
університеті та потребує матеріальної
допомоги від батька, який має
можливість таку допомогу надавати. У
зв'язку з чим, просила стягнути з ОСОБА_3
на її користь аліменти на утримання
дитини, що продовжує навчання - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від
всіх видів доходу, але не менше ніж 30%
від встановленого мінімуму для дитини
відповідного віку, з часу подання
заяви, до закінчення навчання.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 25
квітня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково. Стягнуто,
щомісячно, з ОСОБА_3 аліменти на користь
ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_6 у
розмірі 1/8 частини доходу, до
закінчення навчання, але не більше ніж
до 27 серпня 2018 року, починаючи з 16 січня
2014 року. Стягнуто з ОСОБА_6 судовий збір
на користь держави в розмірі 243,60 грн.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України
допущено рішення до негайного
виконання .

В апеляційній скарзі позивач просила
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, не відповідність висновків суду
обставинам справи. Зокрема, рішення
суду ґрунтується на припущенні, що
стягнення 1/4 частини доходу
відповідача на утримання ОСОБА_6,
значно погіршить матеріальне
становище другої дитини відповідача.
Судом не досліджено факт участі ОСОБА_3
у витратах на другу дитину, аліменти на
користь якої не стягуються. Стягнення
аліментів починається з 16 січня 2014
року, хоча позовна заява до суду була
подана 16 вересня 2013 року. Рішенням не
передбачено, що місячний платіж
аліментів не може бути меншим, ніж 30%
від прожиткового мінімуму.

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач ОСОБА_3 зазначає, що рішення
суду є законним та обґрунтованим, а
апеляційна скарга ОСОБА_5 -
безпідставною.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у сторін є
спільний дочка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
свідоцтві про народження якої, батьком
записаний відповідач (а.с.2). Вона
навчається на першому курсі в
Єреванському державному університеті,
що підтверджується довідкою від 11.03.2014
року (а.с.26) та потребує матеріальної
допомоги.

Відповідач має на утриманні малолітню
дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.20)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5
частково, суд першої інстанції,
керувався ст.182 та 199 Сімейного кодексу
України, та виходив із того, що
стягнення аліментів на утримання
дорослої дочки, що продовжує навчання,
в розмірі 1/4 частини доходу
відповідача, значно погіршить
становище малолітньої дитини, яка в
силу свого віку не має можливості
отримувати будь-який дохід.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком з наступних підстав.

Так, частиною 1 ст. 199 СК України
визначено, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: 1) досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; 2) продовження ними
навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; 4) наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 200 СК України,
при визначенні розміру аліментів на
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчання, суд враховує
обставини, зазначені у ст. 182 СК України,
а саме: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком
та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з матеріалів справи,
повнолітня ОСОБА_6, самостійного
заробітку не має, продовжує навчання на
денній формі навчання, у зв'язку з чим
потребує матеріальної допомоги
батьків. Враховуючи, що відповідач має
малолітню дитину від другого шлюбу і
яка перебуває на його утриманні,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
визначення розміру аліментів, які
підлягають стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо не
зазначення судом про те, що місячний
платіж аліментів не може бути меншим,
ніж 30% від прожиткового мінімуму, не
можуть бути взяті колегією суддів до
уваги, оскільки мінімальний розмір
аліментів на одну дитину, який не може
бути меншим ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, встановлений ч. 2 ч. 1
ст. 182 Сімейного Кодексу України тільки
для неповнолітніх дітей.

Однак колегія суддів погоджується з
доводами апеляційної скарги щодо
невірного зазначення судом дати
початку стягнення аліментів, оскільки
відповідно до частини 1 ст.191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Позивач звернулася з позовом 17
вересня 2013 року, а тому рішення суду в
цій частині суперечить нормам
матеріального права та відповідно до
пункту 4 частини 1 ст. 309 ЦПК України
підлягає зміні, шляхом зазначення в
резолютивній частині рішення замість
дати «з 16 січня 2014 року» - дату «з 17
вересня 2013 року».

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці. Проте відповідно до вимог
ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є
виключною компетенцією суду,
переоцінка доказів діючим
законодавством не передбачена.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
ОСОБА_5 слід задовольнити частково,
рішення суду першої інстанції змінити,
шляхом зазначення в резолютивній
частині рішення замість дати « 16 січня
2014 року» - дату « 17 вересня 2013 року».

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 313 - 315
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 25 квітня 2014
року змінити, зазначивши в
резолютивній частині рішення замість
дати « 16 січня 2014 року» - дату « 17
вересня 2013 року».

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: