Справа № 310/130/13- ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі: головуючого
- судді Пустовіт З.П.

при
секретарі: Гоноболіній О.І.,

з участю представника позивача
адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
його представника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердянську цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у січні 2013 року звернувся
до Бердянського міськрайонного суду з
позовом до відповідача, в якому просив
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь
вартість матеріальної шкоди, завданої
власнику транспортного засобу
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, що сталася 29.04.2011 року, в
розмірі 185330,44 грн. В обґрунтування
позову посилався на те, що на ділянці
автомобільної дороги державного
значення Н-20
Словянськ-Донецьк-Маріуполь, 96 км.+600 м.
29 квітня 2011 року сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої було пошкоджено
транспортний засіб МАН 26.464, номерний
знак НОМЕР_1, який належить йому на
праві приватної власності, з
напівпричепом BODEX KIS 3 W, номерний знак
НОМЕР_2, який належить на праві
власності ОСОБА_5 Відповідно до звіту
№447 про оцінку вартості матеріальної
шкоди, завданої власнику колісного
транспортного засобу від 27.09.2012 року,
вартість матеріальної шкоди, завданої
власнику транспортного засобу МАН 26.464,
номерний знак НОМЕР_1, становить 185330,44
грн. На момент вчинення ДПТ
транспортний засіб МАН 26.464 номерний
знак НОМЕР_1, з напівпричепом BODEX KIS 3 W,
номерний знак НОМЕР_2, знаходився під
керуванням ОСОБА_2, з вини якого сталася
ДТП. За раніше укладеними договорами
вказаний транспортний засіб з
напівпричепом були передані в оренду
стороннім юридичним особам, з котрими,
як стало відомо, ОСОБА_2 у трудових
відносинах не перебуває. Відповідно до
постанови про порушення кримінальної
справи та прийняття її до провадження
від 05.09.2011 року за вказаним фактом
порушення ПДР ОСОБА_2, внаслідок якого
сталася ДТП, порушено кримінальну
справу за ст.286 ч.1 КК України. Згідно з
постановою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 18.10.2011 року провадження по
кримінальній справі за обвинуваченням
ОСОБА_2 у скоєнні злочину,
передбаченого ст..286 ч.1 КК України,
закрито у зв'язку з застосуванням
Закону України «Про амністію». Право
власності ОСОБА_4 на транспортний
засіб МАН 26.464, реєстраційний номер
НОМЕР_1, підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу
від 14.11.2006 року. Вина відповідача у
скоєнні ДТП підтверджується
матеріалами кримінальної справи, а
вартість матеріальної шкоди - звітом
№447 про оцінку вартості матеріальної
шкоди, завданої власнику колісного
транспортного засобу від 27.098.2012 року.
Посилаючись на ст.1166 ЦК України,
позивач просив стягнути з відповідача
завдану протиправними діями
матеріальну шкоду.

У судовому засіданні представник
відповідача за договором про надання
юридичних послуг адвокат ОСОБА_1
підтримав позов із зазначених у ньому
підстав, доповів по його суті та просив
задовольнити повністю. При цьому
додатково пояснив, що транспортний
засіб з моменту ДТП не
відремонтований та знаходиться в
гаражі в м.Маріуполі по вул..
Краснофлотській. Після того, як
відповідач відшкодує завдану шкоду,
позивач не заперечує повернути
відповідачу запасні частини, які
підлягають заміні. Відповідач
викликався на проведення експертизи
транспортного засобу, проте не
з'явився, заперечень проти звіту суду
не надав. Щодо посилання представника
відповідача на те, що в матеріалах
кримінальної справи є пояснення ОСОБА_4
про те, що він не має та не буде мати
претензій до ОСОБА_2 у зв'язку з
пошкодженням належного йому
автомобіля, то ці пояснення не є
відмовою позивача від позову та можуть
бути враховані судом.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав
та пояснив, що 29.04.2011 року він керував
транспортним засобом МАН на підставі
шляхового листа, перевозив залізничні
платформи в м.Маріуполь. ДТП сталося
на трасі Славянськ-Маріуполь: на
повороті він не впорався з керуванням.
Вважає, що автомобіль можна було
відновити, кабіну поміняти, бо вся
ходова частина та двигун залишилися в
робочому стані, проте власник цього не
захотів. ОСОБА_4 йому говорив, що ніяких
претензій не має. Вважає проведену
оцінку щодо визначення вартості
матеріальної шкоди неправильною. Не
заперечував, що йому приходило
запрошення на експертизу, проте на той
час він перебував у лікарні.

Представник відповідача за
договором адвокат ОСОБА_3 пояснив, що
позов, на його думку, задоволенню не
підлягає, оскільки в матеріалах
кримінальної справи є протокол допиту
потерпілого ОСОБА_4, де він вказав, що
претензій у зв'язку з пошкодженням
автомобіля, не має і не буде мати в
майбутньому, тому ще в 2011 року позивач
відмовився від позову. ОСОБА_4 здавав
свій автомобіль в оренду юридичній
особі, яка відповідно до ст.803 ЦК
України і повинна відшкодувати
завдану шкоду, якщо не доведе, що це
сталося не з її вини. Орендатор не
довів, що шкода завдана не з його вини,
просив в позові відмовити.

Заслухавши представника
позивача, відповідача, його
представника, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Так, судом встановлено та підтверджено
матеріалами кримінальної справи, що 29
квітня 2011 року, приблизно о 10 годині 10
хвилин, водій ОСОБА_2, керуючи вантажним
автомобілем МАН, реєстраційний номер
НОМЕР_1 з полупричепом «Бодекс»,
реєстраційний номер НОМЕР_2,
здійснюючи рух в напрямку м.Маріуполя
по автодорозі «Слов'янськ - Донецьк -
Маріуполь» на 96 км.+600 м в
Ясинуватському районі Донецької
області допустив наїзд автомобіля за
межі проїжджої частини дороги. В
результаті ДТП автомобіль МАН,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить позивачу ОСОБА_4 на праві
приватної власності, отримав значні
механічні пошкодження, зазначені в
акті технічного огляду транспортного
засобу №447 від 27.09.2012 року.

Постановою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 18 жовтня 2011 року відповідача ОСОБА_2
звільнено від кримінальної
відповідальності за ч.1 ст.286 КК України
на підставі п.»в» ст.ст.1,6 Закону
України «Про амністію».

Під час розгляду зазначеної справи
ОСОБА_2 свою вину в скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди не
оспорював, що підтверджується копією
постанови суду від 18.10.2011 року.

Факт пошкодження автомобіля МАН
реєстраційний номер НОМЕР_1 під час ДТП
було зафіксовано на місці
дорожньо-транспортної пригоди, а саме
протоколом огляду і перевірки
технічного стану транспортного засобу,
який було складено 29.04.2011 року, що
міститься в матеріалах кримінальної
справи. Кількість механічних
пошкоджень транспортного засобу було
зафіксовано актом технічного огляду
транспортного засобу №447 від 27.09.2012
року, який було складено
експертом-оцінювачем.

Вартість матеріальної шкоди,
заподіяної позивачу внаслідок
пошкодження належного йому автомобіля,
відповідно до звіту №447 про оцінку
вартості матеріальної шкоди, завданої
власнику колісного транспортного
засобу, складеного 03 листопада 2012 року
оцінщиком ТОВ «Експертна компанія
«Укравтоекспертиза» ОСОБА_6, становить
185330,44 грн., яка дорівнює ринковій
вартості автомобіля на момент
пошкодження, оскільки вартість
відновлювального ремонту автомобіля є
вищою за ринкову вартість. Звіт
відповідачем не оспорено.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі. Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст..61 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,
який розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість і
взаємний зв"язок доказів у їх
сукупності. Результати оцінки доказів
суд відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

З урахуванням встановлених фактичних
обставин та наданих позивачем доказів,
суд вважає, що є всі правові підстави
для матеріальної відповідальності
відповідача у завданні шкоди внаслідок
ДТП.

Суд не приймає до уваги позицію
відповідача та його представника про
те, що позов не підлягає задоволенню
фактично через відмову ОСОБА_4 від
позовних вимог, який ще під час допиту
його по кримінальному провадженню в
якості потерпілого заявив, що не має
претензій та ОСОБА_2 та не буде мати їх в
майбутньому, оскільки це суперечить
ст.3 ЦПК України, яка передбачає право
кожної особи на звернення до суду за
захистом порушених прав, свобод чи
інтересів. Згідно ч.3 цієї статті,
відмова від права на звернення до суду
за захистом є недійсною.

Звернувшись до суду з позовними
вимогами до ОСОБА_2, позивач ОСОБА_4
заяв про відмову від позову суду не
подавав, тому посилання відповідача з
його представником на відмову позивача
від позову є таким, що не відповідає
дійсності.

Також помилковим суд вважає і
твердження представника відповідача,
що відповідати за вказаним позовом
повинен орендар відповідно до ст.803 ЦК
України, оскільки він не довів, що
пошкодження автомобіля сталося не з
його вини, враховуючи наявність
кримінальної справи у відношенні
ОСОБА_7 та доведення саме його вини у
скоєнні ДТП, внаслідок якої був
пошкоджений автомобіль позивача, яким
він керував на підставі подорожного
листа та документів на автомобіль.

Втім, на переконання суду, позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню.

Як видно зі змісту звіту про оцінку
вартості матеріальної шкоди, завданої
володільцю колісного транспортного
засобу №447 від 03.11.2012 року, розмір
матеріального збитку в сумі 185330,44
грн. експертом-оцінювачем визначено з
урахуванням податку на додану
вартість 20%., про що прямо вказано у
висновку.

Представник позивача в судовому
засіданні підтвердив, що автомобіль з
моменту ДТП знаходиться в гаражі в
м.Маріуполі та не ремонтувався.

Тому висновок автотоварознавчого
дослідження не є підставою для
виникнення податкових зобов'язань, що
виникають з надання послуг щодо
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого транспортного засобу.
Зазначені зобов'язання виникають лише
внаслідок фактичного надання послуги
з проведення такого ремонту за умови,
що виконавець цієї послуги є платником
ПДВ. У випадку не проведення
фактичного ремонту транспортного
засобу, або проведення його особою, яка
не платником ПДВ, податкові
зобов'язання не виникають.

Таким чином, за відрахуванням 20% ПДВ, що
становить згідно підрахунку суму 37066,09
грн. (185330,44 х 20 : 100), з відповідача на
користь позивача належить до стягнення
матеріальна шкода в розмірі 148264,35 грн.
(185330,44- 37066,09).

Отже суд дійшов висновку, що позов
ОСОБА_4 підлягає частковому
задоволенні, в сумі 148264,35 грн., в іншій
частині позовних вимог слід відмовити
за безпідставністю.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог в сумі 1482,64 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст.3, 10,11, 57-60, 61, 62, 64, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.1166 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІІН НОМЕР_4, на користь ОСОБА_4,
ІІН НОМЕР_5, вартість матеріальної
шкоди, завданої власнику
транспортного засобу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 29 квітня 2011 року, в розмірі 148264
(сто сорок вісім тисяч двісті шістдесят
чотири) гривні 35 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 судовий збір в сумі 1482,64 грн.

Зобов'язати ОСОБА_4 передати
ОСОБА_2 запасні частини, які підлягають
заміні на автомобілі марки MAN,
реєстраційний номер НОМЕР_1, зазначені
у звіті № 447 про оцінку вартості
матеріальної шкоди, завданої
володільцю колісного транспортного
засобу та додатками до нього,
складеного 03 листопада 2012 року
оцінщиком ТОВ «Експертна компанія
«Укравтоекспертиза» ОСОБА_6, після
відшкодування ним матеріальної шкоди у
сумі 148264 грн. 35 коп.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Запорізької
області через Бердянський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: З. П. Пустовіт