Справа № 1316/3147/12 Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

"13" травня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі

головуючого - судді Кіпчарського
М.О.,

при секретарі Микитів Н.С.

за участю: представників позивача
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Пустомити
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про поділ
майна подружжя ,-

в с т а н о в и в :

Позивач у серпні 2012 р. звернулася до
суду з вищевказаним позовом, позовні
вимоги обґрунтовує тим, що з 1990 р.
перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, разом з
яким більше 10 років тому виїхали на
заробітки в Італію.

Після смерті ОСОБА_5- баби відповідача ,
ОСОБА_4 став спадкоємцем за заповітом
та успадкував належний померлій
житловий будинок у с.Лани
Пустомитівського району, поряд з яким
вони за взаємною згодою побудували
новий будинок за їх спільні кошти.

Кошти, зароблені ними в Італії, вони
зберігали у відділенні Ощадбанку
м.Львова на депозитному рахунку
відповідача і витрачали їх на
розпочате у 2008 році будівництво
двохповерхового будинку. Будинок
будували її родичі, а будівельні
матеріали купували за їх спільні
кошти, на будівництво витратили
орієнтовно біля 10 тис. євро та 5 тис.
дол. США.

Їх з відповідачем сімейні стосунки не
склались, який на даний час не визнає
її співвласником даного будинку, тому
не виключає, що вони можуть
розлучитися. Їх будинок збудований
самовільно і не завершений
будівництвом , тому вона може
претендувати тільки на частину
будівельних матеріалів. З цих підстав
просить визнати за нею право власності
на половину будівельних матеріалів,
використаних при будівництві нового
житлового будинку по АДРЕСА_1, та
стягнути з відповідача на її користь їх
вартість. Для визначення вартості
використаних будівельних матеріалів,
просить призначити будівельну
експертизу.

Позивач в судове засідання не явилась
та не повідомила причини неявки, її
представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов підтримали
повністю з вище зазначених підстав та
просять його задовольнити. Пояснили, що
шлюб між сторонами розірваний у
жовтні 2013р. і на даний час вони не
проживають разом, іншого спільно
нажитого майна немає у сторін немає.

Відповідач ОСОБА_4 та його
представники ОСОБА_6 і ОСОБА_7, будучи
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, не з'явилися в
судове засідання та не повідомили
причини неявки, не надали свої докази
та заперечення на позов і від них не
надійшло заяви про розгляд справи за їх
відсутності. Тому суд ухвалює заочне
рішення в порядку ст.224 ЦПК України на
підставі наявних у справі доказів .

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 показав, що із сторонами по
справі знаходиться в родинних
стосунках, тому йому відомо, що ті
багато років тому виїхали на роботу в
Італію, і на зароблені ними кошти
попросили його допомогти збудувати
будинок у с.Лани. Він

згодився та з 08.06.2008р. під його наглядом
розпочали будувати двохповерховий
будинок. Почали з фундаменту, а
закінчили дахом приблизно у жовтні 2008
року. Він повністю контролював ведення
будівництва, також на будові постійно
був ОСОБА_4, який оплачував всі роботи
та купляв будматеріали. Будинок
збудований повністю з нових
будівельних матеріалів. Зі слів ОСОБА_4
йому відомо, що будували за спільні з
дружиною кошти , які той брав з банку,
в загальному витратив приблизно 18-20
тис. дол. США. Про свою дружину ОСОБА_4
розповідав, що та в Італії заробляє
гроші, які пересилає йому у Львів.
Будинок не закінчили, так як почалась
зима, а наступного року він не приймав
участі у будівництві. Знає, що у 2009 р.
будинок з середини поштукатурений,
вставлені вікна та двері, а після 2010р. в
ньому ніяких робіт не проводили, так
як між подружжям із-за чогось виникли
непорозуміння.

Заслухавши пояснення представників
позивача та покази свідка, з»ясувавши
обставини справи на підставі наявних
у справі та досліджених в судовому
засіданні доказів, з врахуванням
вимог цивільного судочинства , суд
вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до положень ч.1 ст. 60 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 69 СК України, дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Статтею 70 СК України, встановлено, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу,
можуть бути будь-які види майна, за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони були
придбані чи внесені грошовими коштами,
якщо інше не встановлено шлюбним
договором чи законом.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 18.11.1990 року, який
розірваний 03.10.2013р. за рішенням суду (
а.с.3,60).

За час перебування у шлюбі сторони
розпочали у 2008 році самовільне
будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Виданими Гуменецькою сільською радою
довідками за 17.07.2012р. підтверджується,
що за ОСОБА_4 числиться самовільно
збудований незавершений будівництвом
житловий будинок по АДРЕСА_1, дозвіл
на будівництво якого сільською радою
не видавався ( а.с.4,5).

Згідно Висновку №3828 судової
інженерно-технічної експертизи від
14.11.2013р., за зазначеною адресою у с.Лани
знаходиться одноповерховий будинок з
цокольним та мансардними поверхами, з
прибудованим накритим ганком,
незавершений будівництвом. На
будівництво даного будинку
використані будівельні матеріали і
конструктивні елементи, вартість яких
при будівництві господарським
способом може складати 308 850,00 грн.(
а.с.43-57).

Згідно квитанцій про переказ коштів,
ОСОБА_3 здійснила 18.09.2008р. переказ
коштів з Італії у м.Львів на ім»я ОСОБА_4
в сумі 1500,00 євро, та в період з 26 січня
2009р. по 05 грудня 2010р., переказала на
ім»я сестри відповідача ОСОБА_9 5380,00
євро ( а.с.25-39).

Згідно Виписок по рахунках ОСОБА_4,
наданих ТВБВ №10013/0289 філії Львівське
обласне управління АТ «Державний
ощадний банк України», ОСОБА_4 в період
будівництва будинку знімав з
відкритих на його рахунках кошти, а
саме: 07.07.2008р. - 3 300,00 гривень; 08.07.2008р. - 10
000,00 євро; 22.07.2008р. - 4 500,00 євро ( а.с.71-76).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які

вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_4 не скористався цим
наданим йому правом та не надав суду
доказів на спростування тверджень
позивача про те, що вище зазначений
незавершений будівництвом будинок,
який числиться за ним, збудований не за
час шлюбу та не за спільні кошти
подружжя.

Враховуючи суть спірних правовідносин,
слід врахувати, що суб'єктивне право на
поділ майна, що перебуває на праві
спільної сумісної власності подружжя,
належить кожному з них незалежно від
того, в який момент здійснюється поділ:
під час шлюбу або після його
розірвання. Поділ може бути здійснений
як за домовленістю подружжя, так і за
судовим рішенням. В основу поділу
покладається презумпція рівності
часток подружжя, яка може бути
спростована домовленістю подружжя або
судовим рішенням.

З врахуванням встановлено суд вважає,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи у
шлюбі з 18.11.1990 р. по 03.10.2013 р., за цей
період спільно розпочали самовільне
будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_1, який на даний час
незавершений будівництвом та не зданий
в експлуатацію. Тому дане майно суд
вважає таким, що належить сторонам на
праві спільної сумісної власності,
частки в якому дружини та чоловіка є
рівними, яке підлягає поділу, виходячи
із рівності часток кожного
співвласника.

Частиною 3 статті 331 ЦК України
визначено, що до завершення
будівництва ( створення майна) особа
вважається власником матеріалів,
обладнання тощо, які були використані
в процесі цього будівництва ( створення
майна).

Згідно ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається або є неможливим,
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової компенсації
вартості його частки.

З цих підстав за позивачем слід
визнати право власності на половину
будівельних матеріалів, використаних
при будівництві спірного будинку, та за
його бажанням їх вартість у розмірі,
визначеному експертом, стягнути з
відповідача.

Також з відповідача, згідно ст.88 ЦПК
України, слід стягнути на користь
позивача понесені ним судові витрати
зі сплати судового збору у розмірі 1611,3
грн. та оплати судової будівельної
експертизи розміром 5880,00 грн.

Керуючись ст. ст. 368,372 ЦК України, ст.
ст.60, 69, 70 СК України, ст. ст. 3,4,8,10, 57-61,88,
209, 212-216, 218, 224-228, 292,294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
половину будівельних матеріалів,
використаних при будівництві нового
житлового будинку по АДРЕСА_1, загальна
вартість яких згідно Висновку №3828
судової експертизи від 14.11.2013р.
складає 308 850,00 грн., та стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 їх вартість ,
яка становить 154 425,00 грн. ( сто
п»ятьдесят чотири тисячі чотириста
двадцять п»ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
понесені нею судові витрати в
загальній сумі 7499,3 грн.( сім тисяч
чотириста дев»яносто дев»ять гривень
30 копійок).

Дане заочне рішення може бути
переглянуте Пустомитівським районним
судом Львівської області за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
даного рішення.

У разi залишення заяви про перегляд
заочного рiшення без задоволення,
заочне рiшення може бути оскаржене
вiдповiдачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10-ти днів з
дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення суду, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Повний текст виготовлено

та підписано 14.05.2014р.

СуддяМ. О. Кіпчарський