АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3098/2014
Головуючий у І інстанції - Чех Н.А.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Онищенко О.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» - Стеценка Тараса
Миколайовича на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 27 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, Приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа
ВієннаІншуранс Груп», Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Наста» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовом до відповідачів, мотивуючи
свої вимоги тим, що 15.11.2011 року,
приблизно о 09.00 годині ранку він
припаркував свій автомобіль «Mitsubishi
Lancer», державний номер НОМЕР_1, біля
тротуару, навпроти своєї роботи за
адресою: м.Київ, проспект П.Тичини, 4.
Попереду його автомобіля стояв
припаркований автомобіль «SkodaFabia»
зеленого кольору. Як було далі
встановлено, ОСОБА_6 15.11.2011 року,
приблизно о 13.50 годин, керуючи технічно
справним автомобілем марки «BMW 740»,
державний номер НОМЕР_2, рухався в
крайній лівій смузі руху, про проїжджій
частині пр-ту Тичини в напрямку від вул.
Дніпровська набережна в бік вул.
Березняківської в м. Києві, зі
швидкістю приблизно 60 км/год.
Під'їжджаючи до будинку № 4 по пр-ту
Тичини автомобіль марки «BMW Х1»,
державний номер НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_7, виїхав в крайню ліву смугу
руху, де і зупинився. При цьому ОСОБА_6
не вжив заходів для зменшення
швидкості аж до зупинення свого
транспорту, чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР
України, в результаті чого здійснив
зіткнення передньою частиною свого
автомобіля в ліву частину стоячого
автомобіля «BMW Х1», в результаті цього
зіткнення було пошкоджено його
(позивача) транспортний засіб. На
момент скоєння ДТП у ОСОБА_6
цивільно-правова відповідальність
була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа
ВієннаІншуранс Груп» згідно з полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АА/4424741, а в ОСОБА_7- в ТДВ «СК
«Наста» згідно з полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів АА/5122512.

12.12.2012 року він (позивач) звернувся з
відповідними заявами про настання
страхового випадку по договору
обов'язкового страхування до ПрАТ «УСК
«Княжа ВієннаІншуранс Груп» та до ТДВ
«СК «Наста», однак ні відповіді на
заяви, ні відшкодування по страховому
випадку не надійшло. В першій половині
грудня 2011 року до нього зателефонували
представники ПрАТ «УСК «Княжа
ВієннаІншуранс Груп» та ТДВ «СК
«Наста», та запросили його на 22.12.2012
року на огляд його пошкодженого
автомобіля до ТОВ «Ніко-Україна» за
адресою м. Київ, вул.Набережно-Лугова, 4.
22.12.2012 року при огляді його автомобіля,
були присутні представники страхових
компаній. Згідно з рахунком ТОВ
«Ніко-Україна» від 26.12.2011 року вартість
відновлювального ремонту його
автомобіля становить 85 464,14 грн. 17.05.2012
року Дніпровський районний суд м.Києва
виніс постанову № 1/2604/513/2012 по
кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_6. та ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України,
відповідно до якої кримінальна справа
була закрита у зв'язку з примиренням
винного з потерпілим, звільнивши їх від
кримінальної відповідальності. В свою
чергу, позивач звернувся до КНДІСЕ для
визначення матеріального збитку,
завданого його автомобілю. 24.07.2012 року
він телеграмами повідомив ОСОБА_6. та
ОСОБА_7 про місце і час проведення
огляду його транспортного засобу, але
вони не з'явилися. Відповідно до звіту
про визначення вартості матеріального
збитку від 06.08.2012 року вартість
матеріального збитку, завданого
пошкодженням його автомобіля, станом
на 06.08.2012 року складає 84 868,96 грн.
Відповідно до полісів обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну, в ПрАТ «УСК «Княжа
ВієннаІншуранс Груп» № АА/4424741 та в ТДВ
«СК «Наста» № ВЕ/8316818 ліміт
відповідальності становить 50 000 грн., а
сума матеріального збитку складає 84
868,96 грн., з яких 80 314,30 грн. вартість
відновлювального ремонту, 4 554,66 грн. -
втрата товарної вартості. Сума
франшизи у ОСОБА_6 становить 500 грн., у
ОСОБА_7 1 000 грн.

В результаті неправомірних дій
відповідачів ОСОБА_6. та ОСОБА_7 йому
(позивачу) було спричинено моральну
шкоду, яка виразилася у душевних
стражданнях, яких він зазнав внаслідок
пошкодження його транспортного засобу
та неможливістю ним користуватися
тривалий термін, у зв'язку з чим
змушений був нести додаткові витрати,
звертатися до суду. Завдану моральну
шкоду оцінив в розмірі 10 000 грн. Крім
того, він поніс витрати по визначенню
матеріального збитку. Згідно з заявою
про уточнення позовних вимог від 04.12.2012
року просив стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа
Вієнна Іншуранс» матеріальну шкоду в
розмірі 39 657,15 грн., моральну шкоду в
розмірі 2 500 грн., судові витрати - 217,62
грн. (огляд авто), 735,60 грн. (проведення
дослідження) та 492,10 грн. (судовий збір);
з ТДВ «СК «Наста» матеріальну в розмірі
39 157,15 грн., моральну шкоду - 2500 грн.,
судові витрати - 217,62 грн. (огляд авто)
735,60 грн. (проведення дослідження) та 492,10
грн. (судовий збір); з ОСОБА_6 стягнути
франшизу - 500 грн., витрати на
відправлення телеграми 72,36 грн.,
матеріальну шкоду, пов'язану з втратою
товарного вигляду, - 2 277,33 грн., моральну
шкоду - 2 500 грн.; з ОСОБА_7 - франшизу 1 000
грн., витрати на телеграми - 72,36 грн.,
матеріальну шкоду, пов'язану з втратою
товарного вигляду, - 2 277,33 грн., моральну
шкоду - 2 500 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 27 листопада 2013 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_5 франшизу у розмірі 500
грн., стягнуто з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_5 франшизу у розмірі 1000 грн.,
стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна
ІншурансГруп» на користь ОСОБА_5
страхове відшкодування у розмірі 41 878, 85
грн., стягнуто з ТДВ «СК «Наста» на
користь ОСОБА_5 страхове відшкодування
у розмірі 41 378, 85 грн. Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі
представник відповідача ПрАТ «УСК
«Княжа Вієнна ІншурансГруп» просить
змінити рішення суду, стягнувши з ПрАТ
«УСК «Княжа Вієнна ІншурансГруп» на
користь ОСОБА_5 страхове відшкодування
у розмірі 24 619, 65 грн., та змінити розмір
стягнутих судових витрат відповідно,
мотивуючи тим, що рішення ухвалене з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, судом неправильно
розраховано суму страхового
відшкодування, яке підлягає стягненню
зі страхових компаній.

В суді апеляційної інстанції
представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу і просив її
задовольнити, рішення суду першої
інстанції змінити, зменшивши суму
страхового відшкодування та
відповідно - судових витрат.

Представник ОСОБА_5 в судовому
засіданні просив апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представники ТДВ СК «Наста» ,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлені,
причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 305 ч.2 ЦПК України
колегія суддів прийшла до висновку про
можливість розгляду справи за
відсутності осіб, що не зявилися, які
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість
постановленого рішення в цій частині,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_6
15.11.2011 року, приблизно о 13.50 годин,
керуючи технічно справним автомобілем
марки «BMW 740», державний номер НОМЕР_2,
рухався в крайній лівій смузі руху, по
проїжджій частині пр-ту Тичини в
напрямку від вул. Дніпровська
набережна в бік вул. Березняківська в м.
Києві зі швидкістю приблизно 60 км/год.
Під'їжджаючи до будинку № 4 по пр-ту
Тичини автомобіль марки «BMW Х1»,
державний номер НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_7, яка виїжджала в крайню ліву
смугу руху, де і зупинилися, при цьому
ОСОБА_6 не вжив заходів для зменшення
швидкості аж до зупинення свого
транспорту, чим порушив вимоги п. 12.3ПДР
України, в результаті чого здійснив
зіткнення передньою частиною свого
автомобіля в ліву частину стоячого
автомобіля «BMW Х1», в результаті цього
зіткнення було пошкоджено
транспортний засіб позивача. Крім того,
внаслідок удару, автомобіль позивача
вдарив стоячий попереду автомобіль
«SkodaFabia».

17.05.2012 року Дніпровським районним судом
м. Києва винесено постанову № 1/2604/513/2012
по кримінальній справі по
обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.1
ст.286 КК України, відповідно до якої
кримінальна справа була закрита у
зв'язку з примиренням винних з
потерпілим, звільнивши їх від
кримінальної відповідальності. З
матеріалів кримінальної справи
встановлено, що ДТП сталася з вини
водія ОСОБА_6., який порушив п. 12.3 ПДР
України, та водія ОСОБА_7, яка порушила
п. 10.2ПДР України. У зв'язку з чим, вони
несуть спільну відповідальність за
завдану шкоду.

На момент скоєння ДТП у ОСОБА_6
цивільно-правова відповідальність
була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа
ВієннаІншуранс Груп» згідно з полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АА/4424741, а в ОСОБА_7 -- в ТДВ «СК
«Наста» згідно з полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів АА/5122512.

12.12.2012 року позивач звернувся з
відповідними заявами про настання
страхового випадку по договору
обов'язкового страхування до ПрАТ «УСК
«Княжа ВієннаІншуранс Груп» та до ТДВ
«СК «Наста», однак відшкодування по
страховому випадку не надійшло до
цього часу.

Відповідно до ст.. 1187 ч.5 ЦК України
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ст.. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхового відшкодування для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Згідно з висновком експерта № 8016
судово-автотоварознавчої експертизи,
яка була проведена на підставі ухвали
суду за клопотанням сторони позивача,
від 09.09.2013 року розмір відновлювального
ремонту автомобіля позивача становить
80 314,29 грн., втрата товарної вартості
складає 4 443,41 грн., а вартість
матеріального збитку, заподіяного
власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer»,
державний номер НОМЕР_1 становить 54 682
грн 70 коп. з урахуванням втрати
товарного вартості (а.с. 237).

Суд першої інстанції помилково прийшов
до висновку про стягнення вартості
ремонту автомобіля, а не вартості
завданих йому збитків, оскільки винна
особа несе відповідальність лише в
розмірі завданих збитків.

Відповідно до ст.. 32.7 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик не відшкодовує
шкоду, пов'язану із втратою товарної
вартості транспортного засобу, тому зі
страхової компанії підлягає стягненню
54 682 грн 70 коп.- 4 443, 41 грн =50 239 грн 29 коп.

Так як у заподіянні шкоди встановлена
вина двох осіб, то з кожної страхової
компанії підлягає стягненню 50 239 грн 29
коп.: 2 = 25 119, 65 грн за мінусом франшизи.

Відповідно до ст.. 303 ч.3 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення суду.

Оскільки від ТДВ СК «Наста» апеляційна
скарга на рішення суду не надійшла,
однак, апеляційним судом встановлено
порушення норм матеріального права,
колегія суддів прийшла до висновку про
необхідність вийти за межі
апеляційного оскарження та змінити
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення матеріальної шкоди з
обох страхових компаній.

ІзПриватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» на користь
ОСОБА_5 страхове відшкодування повинно
бути зменшено з 41 878, 85 грн до 24 619, 65 грн,
а судові витрати з 1372, 01 грн до 736, 80 грн.

Із ТДВ СК «Наста» на користь ОСОБА_5
страхове відшкодування повинно бути
зменшено з 41 378, 85 грн до 24 119, 65 грн,
судові витрати з 1367, 01 грн до 726, 80 коп.

В решті рішення є законним та
обґрунтованим і повинно бути залишено
без змін.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-315, 316
ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» - Стеценка Тараса
Миколайовича задовольнити.

Рішення Дніпровського районного
суду м.Києва від 27 листопада 2013 року
змінити. Зменшити суду страхового
відшкодування із Приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_5 з 41 878,
85 грн до 24 619, 65 грн, а судові витрати з
1372, 01 грн до 736, 80 грн.

Зменшити суму страхового
відшкодування, стягнутого із ТДВ СК
«Наста» на користь ОСОБА_5 з 41 378, 85 грн
до 24 119, 65 грн, судові витрати з 1367, 01 грн
до 726, 80 коп.

В решті рішення Дніпровського
районного суду м.Києва від 27 листопада
2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання ним законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді :