У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої -
Боднар О.В.

суддів - Джуги С.Д.,
Кеміня М.П.

при секретарі -
Гаврилко В.С.

з участю - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 06 листопада 2013
року справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

В грудні 2012 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду з позовом
до позичальника за кредитним договором
№ ML-801/080/2008 від 01.08.2008 р. ОСОБА_1 та
поручителя за договором поруки №
SR-801/080/2008 від 01.08.2008 р. ОСОБА_3 в якому,
посилаючись на порушення ОСОБА_1
зобов'язань за кредитним договором,
просило стягнути солідарно з
відповідачів на користь ПАТ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованість
станом на 12.10.2012 р. в розмірі 1 205 183,42 грн.,
в т.ч. 34 778,15 доларів США - залишок
заборгованості за кредитом, 2 822,81
доларів США - відсотки за користування
кредитом, 904 638,95 грн. - пеня за
прострочення виконання зобов'язання;
судові витрати в розмірі 3 219,00 грн.;
тимчасово, до моменту повного
виконання зобов'язань, обмежити
відповідачів у праві виїзду за кордон.

В січні 2013 року ОСОБА_1 подала
зустрічний позов до ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», ОСОБА_4, ОСОБА_3, в якому
просила:

- залучити в якості відповідача за
первісним позовом, майнового
поручителя - ОСОБА_4,

- визнати ОСОБА_4 позичальником за
кредитним договором № ML-801/080/2008 від
01.08.2008 р. та стягнути з неї на користь
ПАТ «ОТП Факторинг Україна» достроково
заборгованість за кредитним договором
та відсотками, станом на день подання
первісного позову,

- частково звільнити ОСОБА_4 від сплати
штрафних санкцій, застосувавши до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) спеціальну позовну давність в
один рік,

- відмовити в задоволені позовних до
відповідачів вимог за первісним
позовом,

- розірвати достроково кредитний
договір № ML-801/080/2008 від 01.08.2008 р.,

- в рахунок погашення заборгованості
звернути стягнення на належну ОСОБА_4
квартиру, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду від 27 лютого 2014 року зустрічну
позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до
спільного розгляду з первісним
позовом.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду від 05 листопада 2013 року вказану
зустрічну позовну заяву залишено без
розгляду.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 06 листопада 2013 року позов ТОВ
«ОТП Факторинг» задоволено частково.
Стягнуто солідарно з відповідачів на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 978 749,19 грн., що складається з 34
778,15 доларів США - заборгованості за
кредитом, 2 822,81 доларів США - відсотки за
користування кредитом, 37 600,96 доларів
США - заборгованість по тілу кредиту та
відсотках, 226 159,74 грн. - пеня за
прострочення виконання зобов'язання;
судовий збір в розмірі 3 441,00 грн. В решті
позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду від 27 грудня 2013 року виправлено
описку в рішенні Мукачівського
міськрайонного суду від 06 листопада 2013
року, зазначивши у мотивувальній та
резолютивній частинах рішення, що сума
боргу, яка підлягає до стягнення - 526 704,21
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 06 листопада 2013 року скасувати,
як таке, що ухвалене з порушенням норм
матеріального та неправильним
застосуванням норм процесуального
права та ухвалити нове рішення, яким
стягнути на користь ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» достроково заборгованість за
кредитним договором № ML-801/080/2008 від
01.08.2008 р., станом на день звернення з
первісним позовом.; заборгованість по
процентам, визначивши її в судовому
порядку станом на день ухвалення суду
першої інстанції; частково звільнити
відповідачів від сплати штрафних
санкцій, застосувавши до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
спеціальну позовну давність в один рік;
в рахунок визначеної суми
заборгованості звернути стягнення на
предмет іпотеки для погашення
заборгованості за кредитом та
реалізувати заставне майно, а саме,
належну ОСОБА_4 квартиру, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
відмовити в задоволенні позовної
вимоги, щодо обмеження у праві виїзду
за кордон.

Зазначає, що визнає суму
заборгованості по тілу кредиту та
відсоткам, але не погоджується з сумою
нарахованої пені за прострочення
виконання зобов'язань, оскільки її
розмір є завищеним, крім того, судом не
враховано положення п.1 ч.2 ст.258 ЦПК
України, відповідно до якого до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується позовна давність в один
рік.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть
участь в справі, перевіривши матеріали
справи і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Встановлено, що 01 серпня 2008 року між ЗАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_1 (позичальник)
укладено кредитний договір № ML-801/080/2008,
за яким остання отримала кредит в сумі
35 000,00 доларів США на споживчі цілі, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 5,49 річних, з
кінцевим терміном повернення кредиту
та процентів за ним не пізніше 01 серпня
2023 року (а.с. 7-10).

Відповідальність позичальника за
невиконання або неналежне виконання
прийнятих на себе зобов'язань,
передбачена розділом 4 частини 2
кредитного договору. Зокрема, за
порушення прийнятих на себе
зобов'язань стосовно повернення
кредитних коштів, сплати процентів за
користування кредитними коштами у
визначені кредитним договором строки,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку пеню в розмірі 1 % від суми
несвоєчасно виконаних боргових
зобов'язань за кожний день прострочки
(п.4.1.1 частини 2 кредитного договору).

В якості забезпечення позичальником
всіх своїх зобов'язань за кредитним
договором, 01 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_3 (поручитель) укладено
договір поруки № SR-801/080/2008 (а.с. 11).

Пунктом 1.2 договору поруки визначено,
що поручитель та боржник відповідають
як солідарні боржники, що означає, що
кредитор може звернутись з вимогою про
виконання боргових зобов'язань як до
боржника, так і до поручителя, чи до
обох одночасно.

ЗАТ «ОТП Банк» 30 червня 2009 року змінило
найменування на Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» без створення
нової організаційно правової форми.

В листопаді 2010 року між ПАТ «ОТП Банк»
та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було
укладено Договір купівлі-продажу
кредитного портфелю та Договір про
відступлення права вимоги, згідно з
умовами яких «ТОВ ОТП Факторинг» набув
права вимоги до боржників (їх
поручителів) щодо сплати загальної
суми заборгованості за кредитними
договорами, яка включає суму основного
боргу за кредитними договорами,
проценти, нараховані на суму такого
боргу, усі та будь-які інші штрафні
санкції, а також сукупність прав за
договорами забезпечення, включаючи,
але не обмежуючись, правом звертати
стягнення на заставлене майно (а.с. 22 - 24,
26 - 27).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Право кредитора вимагати дострокового
виконання зобов'язань за договорами у
випадку їх порушення передбачено як
законом, так і умовами договорів (п.1.9.1.
частини другої кредитного договору;
п.3.1 Договору поруки), для цього
кредитор управі, зокрема, визнати строк
виконання зобов'язання таким, що настав
і звернутися до суду із відповідним
позовом. ПАТ «ОТП Факторинг Україна»
надіслав відповідачам досудові вимоги
від 27 січня 2012 року, за вих. №№ 145, 117, в
яких повідомляв про існування
заборгованості за кредитом в розмірі -
34 778,15 доларів США, відсотках - 2 822,81
доларів США та вимагав повного
дострокового виконання зобов'язань
(а.с. 13,14). Досудові вимоги були отримані
відповідачами 05.02.2012 р., що
підтверджується їх підписами на
повідомленнях про вручення поштового
відправлення (а.с. 13, 14).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
правильно виходив з того, що за
відповідачами рахується
заборгованість за кредитним договором,
розрахунок якої було надано позивачем
(а.с. 15).

З даного розрахунку вбачається, що
заборгованість станом на 12.10.2012 року
складає 34 778,15 доларів США -
заборгованість за кредитом, 2 822,81
доларів США - заборгованість за
відсотками, 113 178, 90 доларів США (904 638,95
грн.) - пені, що нарахована за період з
16.12.2011 р. по 12.10.2012 р.

Враховуючи, що розмір пені значно
перевищує розмір заборгованості за
кредитним договором, а позивачем не
надано жодного доказу щодо розміру
понесених збитків у зв'язку з
невиконанням відповідачами умов
кредитного договору, виходячи з
принципів об'єктивності та реальності,
суд зменшив розмір пені, яка підлягає
стягненню, визначивши її в розмірі 226
159,74 грн.

Крім того, відповідачами визнано
розмір заборгованості за кредитом в
розмірі 34 778,15 доларів США та відсотками
- в розмірі 2 822,81 доларів США. Відповідно
до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню.

В розмірі заборгованості 978 749,19 грн.,
визначеної в рішенні суду першої
інстанції від 06 листопада 2013 року, яку
не визнає апелянт, була допущена
описка, виправлена ухвалою того ж суду
від 27 грудня 2013 року. Розмір
заборгованості, яка підлягає до
стягнення становить 526 704,21 грн. (а.с. 181).

За таких обставин доводи апелянта про
незастосування до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) спеціальної
позовної давності в один рік, стягнення
пені в завищеному розмірі, зазначення,
що стягненню підлягає сума 526 704,21 грн., а
не 978 749,19 грн., є безпідставними.

Правильним є висновок суду про
солідарне стягнення заборгованості з
обох відповідачів, оскільки,
відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Посилання відповідачів, на те, що
договір поруки підписано ОСОБА_3 без
його згоди, спростовуються рішенням
апеляційного суду Закарпатської
області, ухваленим 28 травня 2014 року,
яким задоволено апеляційну скаргу ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
13 березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,
ОСОБА_1 про визнання договору поруки
недійсним і відмовлено ОСОБА_3 в
задоволенні позову.

За таких обставин, ухвалене судом
рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215
ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310
цього Кодексу підстав для його
скасування немає.

Апеляційна скарга доводів, які можуть
бути підставою для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції, не
містить.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 06 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

С у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В.
Джуга С.Д.