АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 26 квітня 2012 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а :

у квітні 2011 року ПАТ «ВТБ Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
в якому просило стягнути з останнього у
відшкодування матеріальної шкоди 5 280
грн..

В обґрунтування позову зазначало, що
08.12.2010 року приблизно о 17 год. 50 хв.
ОСОБА_1 розбив зовнішнє скло біля
вхідних дверей відділення Куренівське
ПАТ «ВТБ Банк». Свою вину останній
визнав та написав пояснювальну
записку, в якій зазначив, що бере на
себе зобов'язання протягом 15 діб
відновити скло, проте своє зобов`зання
не виконав внаслідок чого на
відновлення скла ними витрачено 5 280
грн..

Справа № 2-585/12 Апеляційне
провадження: № 22-ц-796/7398/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Захарчук С.С.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Махлай
Л.Д.Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 26.04.2012 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «ВТБ Банк» 5 280 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди.
Вирішено питання щодо стягнення
судового збору.

Ухвалою цього ж суду від 26.02.2014 року
заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення залишено без розгляду.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
направити справу за підсудністю до
Білозерського районного суду
Херсонської області. Посилається на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи. А саме, судом
не було дотримано порядку вручення
судових повісток та він належним чином
не був повідомлений про день та час
розгляду справи та вважає, що справа
розглянута з порушенням правил
підсудності. Крім того, суд не
перевірив причинно-наслідкового
зв`язку між його діями та завданою
шкодою. Вважає, що його вини у вчиненні
шкоди немає, оскільки скло з легкістю
впало йому на голову, що свідчить про
слабке його кріплення.

У судовому засіданні представник
позивача Долгополова І.С. просила
апеляційну скаргу відхилити.

Апелянт надіслав телеграму про
слухання справи у його відсутності.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
08.12.2010 року ОСОБА_1 розбив головою
зовнішнє скло біля вхідних дверей
відділення Куренівське ПАТ «ВТБ Банк»,
що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Фрунзе, 127.

Відповідно до пояснювальної записки
від 08.12.2010 року ОСОБА_1 свою вину визнав
та зобов'язався протягом 15 діб
відновити скло, проте такі зобов'язання
не виконав.

Згідно акту встановлення пошкодження
та рахунку-фактури № 1102/10 від 09.12.2010
року склопакет було відновлено
позивачем та за відновлення сплачено 5
280 грн., з яких: 3 575 грн. виготовлення
склопакета, 375 грн. доставка, 200 грн.
утилізація склопакета, 250 грн.
встановлення склопакета.

15.02.2011 року ОСОБА_1 було направлено
вимогу про відшкодування ПАТ «ВТБ
Банку» матеріальної шкоди у розмірі 5 280
грн. протягом 15 календарних днів з дня
отримання цієї вимоги, але вимога
залишилася без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
шкода завдана з вини відповідача, а її
розмір підтверджено належними
доказами.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим обставинам справи та
нормам матеріального і процесуального
права.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо доведе, що шкоди
завдано не з її вини.

Та обставина, що шкода позивачу завдана
та її розмір апелянтом не оскаржується.

Вирішуючи питання щодо вини
відповідача у вчиненні шкоди суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що останній у пояснювальній
записці особисто зазначив, що
випадково розбив скло на вхідних
дверях та зобов`язався його відновити,
чим фактично визнав свою вину у
вчиненні такої шкоди. Будь - яких
доказів на спростування своєї вини у
вчиненні шкоди відповідач не надав.

Доводи апеляційної скарги про те, що
можливо скло було погано закріплене
ґрунтуються лише на припущеннях, а
відтак до уваги не приймаються.

Вимоги апеляційної скарги про
направлення справи за підсудністю до
Білозерського районного суду
Херсонської області не ґрунтуються на
вимогах закону. Позов подано за місцем
вчинення шкоди та питання визначення
підсудності було предметом
апеляційного розгляду.

Судові повістки направлялися
відповідачу за зареєстрованим місцем
його проживання.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції законне та
обґрунтоване і не може бути скасоване з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Подільського районного
суду м. Києва від 26 квітня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді