У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Черненко В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
подану його представником ОСОБА_3, на
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 13 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 12 березня 2014 року за скаргою
ОСОБА_2 на дії відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо
винесення постанов про відкриття
виконавчого провадження, арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 грудня 2013 року
скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві Бялого
М.Г. від 12 червня 2013 року, прийняту по
матеріалам виконавчого провадження №
37610182 про накладення арешту на майно
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
12 березня 2014 року ухвалу суду першої
інстанції скасовано та постановлено
нову ухвалу, якою у задоволенні скарги
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати оскаржувані ухвали та
постановити нову ухвалу, якою скаргу
задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у
справі необхідно відмовити з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
ухвалу суду першої інстанції та
постановляючи нову ухвалу про відмову
у задоволенні скарги, постановив
ухвалу з урахуванням конкретних
обставин справи та з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних ухвал не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи
були допущені порушення норм
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2, подану його представником
ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 13
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 12 березня 2014
року за скаргою ОСОБА_2 на дії відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві щодо винесення постанов про
відкриття виконавчого провадження,
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.А. Черненко