АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 0413/2992/2012
Головуючий в суді першої
Провадження №22ц/774/1058/К/14
інстанції - Водоп»янов С.М.
Доповідач Братіщева Л.А.
29 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:
головуючого судді:
суддів:
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється на
підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кривому Розі
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_1"
на рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 27 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_1"
про стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, -
В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2012 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Євраз ОСОБА_1" (надалі - ПАТ "Євраз
ОСОБА_1") про стягнення недоплаченої
заробітної плати за час відпусток.
Уточнивши позовні вимоги, в
останній їх редакції у січні 2014 року,
представник позивача ОСОБА_3 просив
суд стягнути з ПАТ "Євраз
ОСОБА_1" на користь ОСОБА_2
недоплачену заробітну плату за час
відпусток за період з 01 січня 1995 року по
04 березня 2004 року у сумі 2373,09 грн.
В обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_2 посилається на те, що він
працював у ПАТ "Євраз ОСОБА_1" у період з
18.06.1971 року по 04.03.2004 р. на різних
посадах. За час його роботи на
підприємстві наказами відповідача
неодноразово підвищувались тарифні
ставки і посадові оклади всім
працівникам підприємства, однак
відповідачем неправильно
розраховувалась і виплачувалась
заробітна за час відпусток, а також
компенсація за невикористані
відпустки в порушення Законів України
"Про відпустки" та «Про оплату праці", а
також Порядку обчислення заробітної
плати, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 08.02.1995
року № 100 і вказані порушення визнані
ПАТ "Євраз ОСОБА_1" у спільній Постанові
від 06.02.2012 року № 3.
Ухвалою Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 27 березня 2014
року за заявою представника позивача
ОСОБА_2-ОСОБА_3 позовні вимоги про
стягнення з відповідача середнього
заробітку за частину часу затримки
виплат недоплаченої заробітної плати
залишено без розгляду.
Рішенням Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 27
березня 2014 року позов ОСОБА_2
задоволено в повному обсязі. Стягнуто з
ПАТ "Євраз ОСОБА_1" на користь ОСОБА_2
недоплачену заробітну плату за час
відпусток у сумі 1608,69 грн., без
утримання податків та обов'язкових
платежів.

Стягнуто з ПАТ "Євраз ОСОБА_1" на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ПАТ "Євраз ОСОБА_1", посилаючись на
неповне з'ясування обставин справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
рішення про стягнення 612,81 грн..

Зазначивши,що згідно положень п. 10
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого 08.02.1995
року ПКМУ №100 та введеного в дію з 01.01.1995
року, вбачається, що коригування на
коефіцієнт підвищення при обчисленні
середньої заробітної плати є
обов’язковим у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів на
підприємстві, в установі, організації
відповідно до актів законодавства, а
також за рішеннями, передбаченими в
колективних договорах (угодах).

З 01.01.2005 року на підприємстві було
підвищено тарифні ставки (оклади)
згідно наказу по ВАТ «Суха Балка» №83
від 24.01.2005 року з метою матеріальної
зацікавленості працівників,
підвищення ефективності виробництва
та перевиконання планових завдань.

У цьому ж році ВАТ «Суха Балка» на
підставі п. 3.1. розділу 3 Галузевої угоди
гірничо-металургійного комплексу
України на 2005-2006 роки та п. 3.27
Колективного договору ВАТ «Суха Балка»
на 2005 року наказом по ВАТ «ОСОБА_1
балка» №331 від 24.03.2005 року встановлено
провести з 01.03.2005 року підвищення
тарифних ставок у 1,2014 рази, без зміни
положень про оплату праці.

Оскільки, підприємство не
порушувало умов Галузевої угоди
гірничо-металургійного комплексу
України на 2005-2006 роки та п. 3.27
Колективного договору ВАТ «Суха Балка»
на 2005 року та провело підвищення
тарифних ставок з 01.01.2005 року з власної
ініціативи, відсутні підстави для
застосування до наказу №83 від 24.01.2005
року положень 10 Порядку обчислення
середньої заробітної плати та
врахування цього коефіцієнту при
обчисленні недоплаченої заробітної
плати за час відпусток.

Вважає, що безпідставно не
застосований корегуючий коефіцієнт
0,71,згідно п.1.3 спільної постанови
Генерального директора та
профспілкового комітету від 06.02.2012
року.

ОСОБА_1 не взято до уваги, що на
госпрозрахункових підприємствах і в
організаціях коригування заробітної
плати та інших виплат провадиться з
урахуванням їх фінансових можливостей,
та не враховано, що підприємство на
власний розсуд вже визначило корегуючи
коефіцієнти для визначення середньої
заробітної плати у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів у
відповідності з актами законодавства і
прийняло рішення про розрахунок цих
сум за формулою: Корегуючий коефіцієнт
= 1 + розмір підвищення тарифних ставок
та окладів (в частках одиниці) Х 0,71, а
тому незастосування судом цієї формули
є незаконним.

ОСОБА_1 не взято до уваги порушення
позивачем тримісячного строку для
звернення до суду за захистом свого
порушеного права у період з 01.01.1995 року
по 01.08.2001 року.

Також, судом порушено норми
процесуального права та не враховано,
що згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
сторони звільняться від доведення
обставин, встановлених судовим
рішенням у цивільній справі, яка
стосується однієї зі сторін спору, а
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 06.02.2012
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_1» про
стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв’язку з порушенням строків її
виплати, яке набрало законної сили та
на теперішній час є чинним, встановлено
правомірність дій ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_1»
при застосуванні коригуючого
коефіцієнта за формулою: 1 + розмір
підвищення тарифних ставок та окладів
(в частках одиниці) Х 0,71.

В письмових запереченнях на
апеляційну скаргу представник
позивача ОСОБА_3 зазначає, що
оскаржуване судове рішення є законним
та обґрунтованим, в процесі розгляду
справи суд не порушив норм ні
матеріального, ні процесуального
права, а тому рішення суду слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

ОСОБА_1 встановлено та сторонами не
оспорюється, що у період з 18.06.1971 року по
04.03.2004 р. ОСОБА_2 працював на ПАТ «ЄВРАЗ
ОСОБА_1» на різних посадах (а.с. 4-14).

Протягом роботи на підприємстві
неодноразово знаходився у відпустці.

При звільненні отримав
нараховані йому суми заробітної плати.

Спір виник з приводу порядку
розрахунку середньої заробітної плати
при нарахуванні сум оплати за час
відпусток, починаючи з 1995 року.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із
доведеності позову у зв'язку з
порушенням відповідачем п.п. 10 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року
(далі — Порядок), що потягло
неправильність нарахування заробітної
плати за час відпусток та
несвоєчасного проведення розрахунку.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону
України «Про відпустки» порядок
обчислення заробітної плати
працівникам за час відпусток,
додаткових відпусток у зв’язку з
навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей та компенсації за
невикористані відпустки
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Кабінетом Міністрів України
Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено
Порядок обчислення середньої
заробітної плати, який застосовується
при наданні працівникам відпусток.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що у
випадках підвищення тарифних ставок і
посадових окладів на підприємстві, в
установі, організації відповідно до
актів законодавства, а також за
рішеннями, передбаченими в колективних
договорах (угодах), як у розрахунковому
періоді, так і в періоді, протягом якого
за працівником зберігається середній
заробіток, заробітна плата, включаючи
премії та інші виплати, що враховуються
при обчисленні середньої заробітної
плати, за проміжок часу до підвищення
коригується на коефіцієнти підвищення.
На госпрозрахункових підприємствах і в
організаціях коригування заробітної
плати та інших виплат провадиться з
урахуванням їх фінансових можливостей.

Як вбачається із матеріалів
справи, відповідачем з 01.04.1995 року по
04.03.2004 року в тому числі в період роботи
ОСОБА_2 підвищувались тарифні ставки і
посадові оклади на підставі наказів №
543 від 29.07.1994; № 786 від 31.10.1994; №191 від
28.02.1995; № 84 від 31.01.1996; №462 від 28.06.1996; №522
від 29.07.1997; №312 від 25.04.2000; № 1252 від 19.12.2001;
№637 від 29.07.2003; №717 від 20.08.2003.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
необхідність коригування заробітної
плати при розрахунку середнього
заробітку для нарахування оплати часу
відпусток, отже недоплата заробітної
плати за спірний період склала 1608 грн.69
коп.

Спільною постановою
Генерального директора ПАТ «ЄВРАЗ
ОСОБА_1» та профспілкових комітетів №3
від 06.02.2012 р. та наказу № 295 від 16.02.2012
року, відповідачем визнано порушення
п.10 Порядку (а.с.15).

Відповідач погоджується із
застосуванням коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок і посадових окладів
згідно вище зазначених наказів при
розрахунку середньої заробітної плати
для нарахування оплати за час
відпусток ОСОБА_2., але з урахуванням
спільної постанови Генерального
директора та профспілкових комітетів
№3 від 06.02.2012 р.

Колегією суддів відхиляються
доводи апеляційної скарги у цій
частині, оскільки пунктом 10 Порядку
передбачено коригування заробітної
плати на коефіцієнти підвищення при
обчисленні середньої заробітної плати
у випадках підвищення тарифних ставок
і посадових окладів на підприємстві, в
установі, організації відповідно до
актів законодавства, а також за
рішеннями, передбаченими в колективних
договорах (угодах).

Госпрозрахункові підприємства,
виходячи із своїх фінансових
можливостей самостійно визначають
зростання коефіцієнтів тарифних
ставок (посадових окладів) та терміни
їхнього запровадження відповідно до
фінансових можливостей та граничного
розміру коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок та посадових окладів,
вказаних в Постановах КМУ за
погодженням із профспілковими
органами підприємства, що відповідно
відзначалося в Спільних Постановах
адміністрації та профспілкових
організацій, які встановлювали розмір
підвищення тарифних ставок та
посадових окладів.

Як вбачається з матеріалів справи,
ВАТ «Суха Балка», на теперішній час ПАТ
«ЄВРАЗ ОСОБА_1», відповідно до наказу
№83 від 24.01.2005 року, який доповнено
наказом №85 від 25.01.2005 року, по
підприємству, в межах своїх
повноважень та, виходячи із своїх
фінансових можливостей, визначило
розмір коефіцієнта зростання тарифних
ставок і посадових окладів з 01 січня 2005
року.

Зазначений наказ є законним та не
порушує права та інтереси працівників,
а тому є обов’язковим до виконання.

Доводи ж апеляційної скарги в цій
частині фактично зводяться до вільного
тлумачення представниками відповідача
ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_1» Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності підстав для застосування
коефіцієнтів 1,5 з 01.06.1996 року відповідно
до наказу №462 від 28.06.1996 року та 2,5 з
01.01.1996 року відповідно до наказу №84 від
31.01.1996 року, оскільки наказом №114 від
12.02.1996 року було визначено інший
порядок застосування коефіцієнтів
підвищення при розрахунку середнього
заробітку за розрахункові місяці 1995 та
1996 років, колегією суддів не можуть
взяті до уваги, оскільки згідно з
належним чином завіреного підписом
уповноваженої особи та печаткою ПАТ
«ЄВРАЗ ОСОБА_1» переліку коефіцієнтів
підвищення тарифних ставок по ПАТ
«ЄВРАЗ ОСОБА_1» з липня 1994 року по
січень 2010 року, у січні 1996 року
тарифні ставки підвищились на
коефіцієнт 2,50 у відношенні до діючих
тарифів на підставі наказу №84 від
31.01.1996 року, у червні 1996 року – на 1,50 на
підставі наказу №462 від 28.06.1996 року, а
наказом №114 від 12 лютого 1996 року не було
здійснено їх зміну чи скасування

Доводи апеляційної скарги щодо
невірного розрахунку сум, належних до
виплати ОСОБА_2 колегією суддів
відхиляються, оскільки ПАТ «ЄВРАЗ
ОСОБА_1» визнано порушення п. 10
Постанови при нарахування та виплати
відпусток працівникам у період з 1995
року по березень 2010 року, а визначення
пунктом 1.3 Постанови від 06.02.2012 року
коригуючого коефіцієнта, який підлягає
застосуванню для проведення
розрахунку заборгованості, у вигляді: 1
+ розмір підвищення тарифних ставок та
окладів (в частках одиниці) Х 0,71, без
скасування раніше визначених
підприємством коефіцієнтів тарифних
ставок (посадових окладів) та термінів
їхнього запровадження, є незаконним.

Посилання представника
відповідача на рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від
06.02.2012 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 до ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_1»
про стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв’язку з порушенням строків її
виплати, як на підставу звільнення від
доказування згідно положень ч. 3 ст. 61
ЦПК України колегією суддів
відхиляються з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Тобто,
даною нормою встановлено
преюдиціальність певних фактів,
встановлених при розгляді справи, а не
визначених судом, у порядку ст. 215 ЦПК
України, правовідносин відповідно до
встановлених фактів.

Таким чином, преюдиціальним
фактом встановленим рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 06.02.2012 року може бути факт
застосування ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_1»
коригуючого коефіцієнту при
визначенні розміру недоплаченої
заробітної плати за час відпусток,
однак не висновки суду щодо оцінки
таких дій та їх правомірності є
обов’язковими.

Обов’язковими ж для суду є лише
висновки Верховного ОСОБА_1 України,
викладені у рішеннях, прийнятих за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України (ч. 2 ст. 214 ЦПК
України).

Не може погодитись колегія суддів
і з доводами апеляційної скарги щодо
пропуску позивачем строку для
звернення до суду за захистом свого
порушеного права з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦПК України
перебіг позовної давності починається
від дня коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач дізнався про порушення свого
права лише із Спільної постанови
Генерального директора та
профспілкових комітетів від 06.02.2012
року, і саме з цього часу починається
перебіг позовної давності, а підстави
для застосування до правовідносин
сторін обмеженого строку позовної
давності тривалістю три місяці у
відповідності до трудового
законодавства, яке було чинне на час
порушення ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_1» трудових
прав позивача щодо оплати праці
відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в
редакції чинній станом на 06.02.2012 року,
у разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного ОСОБА_1
України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у
справі за конституційним зверненням
громадянки ОСОБА_5 щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 233 Кодексу законів про працю
України, статей 1, 12 Закону України "Про
оплату праці", визнано, що у разі
порушення роботодавцем законодавства
про оплату праці не обмежується
будь-яким строком звернення працівника
до суду з позовом про стягнення
заробітної плати, яка йому належить,
тобто усіх виплат, на які працівник має
право згідно з умовами трудового
договору і відповідно до державних
гарантій, встановлених законодавством,
зокрема й за час простою, який мав місце
не з вини працівника, незалежно від
того, чи було здійснене роботодавцем
нарахування таких виплат.

Отже, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, фактично зводяться
до переоцінки доказів та незгодою з
висновками суду по їх оцінці. Проте
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, переоцінка доказів
діючим законодавством не передбачена.
ОСОБА_1 першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Згідно з вимогами частини 1 статті
303 ЦПК України і зважаючи на
роз'яснення, викладені в п. 15 постанови
Пленуму Верховного ОСОБА_1 України № 12
від 24.10.2008 р., - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов’язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин підстав
для задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ
ОСОБА_1» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 27 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: