Справа № 2н/257/1373/14
№257/5083/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2014 року Суддя Київського
районного суду міста Донецька Шликов
С.П., розглянувши матеріали заяви
представника заявника Комунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради
«Донецькміськтепломережа» про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання з ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ККП ДМР
«Донецькміськтепломережа» звернувся
до Київського районного суду м.
Донецька із заявою, де просить видати
судовий наказ про стягнення
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання з ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, у разі якщо із
заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

Крім того, у відповідності до п. 9
Постанови №14 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказаного провадження»
від 23.12.2011 року наявність спору про
право (пункт 2 частини третьої статті 100
ЦПК), яке є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК). Разом із тим лише той факт, що
договірні зобов'язання (наприклад, у
частині оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обґрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
право.

Відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК України у
разі якщо в заяві про видачу судового
наказу містяться вимоги, частина з яких
не підлягає розгляду в порядку
наказного провадження ,суд постановляє
ухвалу про відмову у прийнятті заяви
про видачу судового наказу лише в
частині цих вимог. У разі якщо заявлені
вимоги між собою взаємопов'язані і
окремий їх розгляд неможливий, то суд
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

З доданих до заяви про видачу судового
наказу документів, вбачається, що
заборгованість у боржників ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 за надані послуги з
теплопостачання виникла за період
01.03.2010 року по 01.04.2014 року, тобто
вбачається пропуск позовної давності.

Таким чином, з урахуванням того,
що із доданих документів вбачається
пропуск позовної давності (ч. 3 ст. 267 ЦК
України), тобто є спір про право, суд
вважає необхідним відмовити у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. 100, 208, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви представника
заявника Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донецькміськтепломережа» про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання з ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
відмовити.

Роз'яснити представнику заявника ч. 2
ст. 101 ЦПК України, що відмова в
прийнятті заяви унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою. Заявник
у цьому випадку має право звернутися з
тими самими вимогами у позовному
порядку.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м.
Донецька протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а в разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційну скаргу може бути
подано протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: