Номер провадження: 22-ц/785/1577/14
Головуючий у першій інстанції Салтан
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.Г.

при секретарі - Швець В.Ф..

у відкритому судовому засіданні у
присутності представника ОСОБА_2, по
довіреності, представника ОСОБА_3, по
довіреності,

розглянула апеляційну скаргу
представника позивача, ОСОБА_2, діє по
довіреності,

на рішення Київського районного суду м.
Одеси від 30.09.2013р.

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2

про стягнення суми боргу,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про визнання частково недійсним умов
договору позики, -

ВСТАНОВИЛА:

28 листопада 2012р. позивач ОСОБА_3
звернулася до відповідача, ОСОБА_2 з
позовом про стягнення суми боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилалася на те, що відповідач взяла у
неї в борг 944000грн, що еквівалентно
118000доларів США з кінцевим строком
повернення 07.11.2012р. Договір позики був
посвідчений нотаріально.

З метою забезпечення виконання умов
Договору позики між сторонами був
укладений Договір Іпотеки нерухомого
майна, посвідчений нотаріально,
предметом Договору іпотеки є нерухоме
майно, будинок АДРЕСА_1 в м. Одесі,
земельна ділянка за вказаною адресою
площею 0,0150га, на якій розташований
будинок, що на праві власності належать
відповідачу.

Посилаючись на те, що відповідач не
виконує умови Договору позики, борг не
повернула, позивач просила стягнути з
відповідача на її користь суму боргу з
урахуванням індексу інфляції, суму
пені за невиконання зобов'язання, три
відсотка річних, що складає загальну
суму 2803680,00грн.

Заочним рішенням суду 1 інстанції від
17.04.2013р. позовні вимоги позивача
задоволені. Стягнуто з відповідача на
користь позивача сума заборгованості
за Договором позики від 07.05.2012р. в
загальній сумі 2803680,00грн., сума судового
збору (а.с.38-39).

Ухвалою суду 1 інстанції від 24.07.2013р. за
заявою відповідача заочне рішення від
17.04.2013р. скасовано(а.с.76).

При новому розгляді справи позивач
ОСОБА_3 уточнила позовні вимоги.
Просила звернути стягнення, в рахунок
погашення загальної суми
заборгованості за Договором позики від
07.05.2012р. в сумі 847258,00грн. на предмет
Договору іпотеки, нерухоме майно,
будинок АДРЕСА_1 в м. Одесі та земельну
ділянку за вказаною адресою площею
0,0150га, що на праві власності належать
відповідачу, шляхом продажу предмету
іпотеки, з укладанням договору купівлі
- продажу з іншою особою, покупцем.
Стягнути з відповідача на користь
позивача суму пені 2889149,78грн., судові
витрати (а.с.82-83).

Відповідач позов не визнала, подала
зустрічний позов, просила визнати
частково недійсним Договір позики, а
саме визнати недійсним п.9 Договору
позики від 07.05.2012р. в частині визначення
пені у розмірі 1 відсоток від суми,
вказаної в п.1 цього договору, за кожний
день прострочення.(а.с.89-93).

Представник позивача зустрічний позов
не визнала.

Рішенням суду 1 інстанції від 30.09.2013р.
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені
частково. В рахунок погашення
заборгованості за Договором позики від
07.05.2012р. у розмірі 847258,00грн. звернуто
стягнення на предмет Іпотечного
договору, нерухоме майно, будинок
АДРЕСА_1 в м. Одесі, що на праві
власності належить відповідачу,
ОСОБА_2, шляхом продажу предмету
іпотеки, відповідно до Іпотечного
договору від 07.05.2012р., з укладанням
договору купівлі - продажу з іншою
особою, покупцем.

Визначено спосіб реалізації предмета
Іпотеки, шляхом застосування процедури
продажу, встановленої ст. 41 Закону
України « Про іпотеку», а саме, шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченого Законом України « Про
виконавче провадження», за початковою
ціною, визначеною на підставі оцінки
майна, що буде проведена незалежним
суб'єктом оціночної діяльності на
стадії виконавчого провадження.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача пеню в розмірі 1657606,35грн.

В решті вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В зустрічному позові ОСОБА_2 про
визнання недійсним Договору позики в
частині встановлення суми пені
відмовлено(а.с.106-108).

В апеляційній скарзі апелянт,
представник відповідача, по
довіреності, просить скасувати рішення
в частині задоволення позовних вимог
позивача, постановити нове рішення, в
позові ОСОБА_3 відмовити в повному
обсязі, задовольнити зустрічний позов
ОСОБА_2

В апеляційному суді представник
апелянта, відповідача ОСОБА_2
підтримала доводи своєї апеляційної
скарги, просила звернути увагу, що сума
боргу частково погашена, надала свій
розрахунок суми заборгованості, який
приєднаний до матеріалів справи.

Представник позивача вважає рішення
законним і обґрунтованим, просив
апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача, доводи
скарги, заперечення на неї, колегія
дійшла висновку апеляційну скаргу
задовольнити частково з наступних
підстав.

Задовольнивши частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд 1 інстанції виходив з того,
що між сторонами був укладений договір
позики від 07.05.2012р. За договором позики
ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_3 грошову
суму 944000,00грн., з остаточним терміном
повернення 07.11.2012р. В якості
забезпечення виконання зобов'язання за
договором позики 07.05.2012р. між тими ж
сторонами укладено Іпотечний договір
предметом якого є нерухоме майно,
житловий будинок і земельна ділянка, що
належать позичальнику на праві
власності.

Посилаючись на Закон України « Про
іпотеку» суд дійшов висновку про
задоволення вимог позивача ОСОБА_3.(
Позикодавця), стягнення суми боргу (
тіло боргу 847258грн.) за рахунок предмету
іпотеки, двома способами, шляхом
укладання договору купівлі - продажу з
іншою особою - покупцем. Одночасно суд
визначив спосіб реалізації предметів
іпотеки, шляхом продажу на прилюдних
торгах на стадії виконавчого
провадження. Крім того, суд стягнув з
відповідача на користь позивача суму
пені - 1657606,35грн.

Відмовив у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2, суд виходив з того, що
між сторонами був укладений договір
позики, який був нотаріально
посвідчений, сторони домовилися про
умови договору, їм були зрозумілі його
наслідки, вони його підписали.

З висновком суду 1 інстанції про
відмову у задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2 про визнання
недійсним п.9 Договору позики від
07.05.2012р. в частині визначення пені у
розмірі 1 відсоток від суми, вказаної в
п.1 цього договору, за кожний день
прострочення, колегія погоджується.

В обґрунтування зустрічного позову,
ОСОБА_2 посилалася на те, що у
відповідності з умовами договору
позики позичальник вчасно виконувала
зобов'язання за графіком повернення
суми боргу, повернула 12000доларів США, що
підтверджується розписками. Також
посилалася на те, що Позикодавцем не
виконані вимоги п.6.2 Іпотечного
договору, а саме, Позичальнику або
представнику Позичальника у порядку,
встановленому ст. 84 Закону України «Про
нотаріат», не була направлена заява.
Недотримання процедури, яка прописана
в п.6.2 Іпотечного договору унеможливлює
застосування штрафних санкцій.
Звертала увагу, що у відповідності з
Законом України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» граничний розмір пені не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України. За
доводами відповідача при визначенні
розміру пені пріоритет мають норми
Закону, а не умови Договору позики.

Доводи, на які посилається представник
відповідача в апеляційній скарзі, не
дають підстав для скасування рішення в
цій частині і задоволення зустрічного
позову.

В преамбулі із змінами, внесеними
згідно із Законом №2921 -III 2921-14 від
10.01.2002р. до Закону України « Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
зазначено, що цей Закон регулює
договірні правовідносини між
платниками та одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань. Суб'єктами зазначених
правовідносин є підприємства,
установи та організації незалежно від
форми власності та господарювання, а
також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності.

11.07.2013р. Конституційний Суд України
постановив рішення № 7-рп/2013 у справі №
1-12/2013. У Рішенні Конституційний Суд
України розтлумачив, що положення
статей 1 та 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» від
22.11.1996 № 543/96-ВР, в яких йдеться мова про
максимальний розмір пені, що може бути
сплачений у разі несвоєчасного
виконання грошових зобов'язань
(подвійна облікова ставка
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня),
поширюється на правовідносини,
суб'єктами яких є лише підприємства,
установи та організації незалежно від
форм власності та господарювання, а
також на фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності. Громадян
таке обмеження не стосується.

Таким чином, дія Закону України « Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» не
поширюється на відносини, які виникли
між фізичними особами, внаслідок
порушення боргових зобов'язань.

При укладанні договору позики від
07.05.2012р. сторони договору за власним
волевиявленням узгоджували умови цієї
угоди і його наслідки у разі
невиконання зобов'язань. Що стосується
розміру пені, то сторони при укладенні
договору позики вправі самостійно
визначити розмір пені.

З урахуванням зазначеного відсутні
правові підстави визнавати недійсним
п.9 Договору позики від 07.05.2012р. в
частині визначення сторонами розміру
пені.

В апеляційному суді представник
відповідача посилалася на те, що
Позикодавець (Іпотекодержатель) не
виконала вимоги п.6.2 Іпотечного
договору, не надіслала Позичальнику
або представнику Позичальника
передчасно заяву.

Безспірна заборгованість Позичальника
підтверджується тим, що з вересні 2012р.
Позичальник порушила графік
повернення позиченої суми. Позивач
звернулася до суду, коли сплив
остаточний термін повернення позики.

З висновком суду 1 інстанції в частині
часткового задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 колегія не погоджується.

В уточнених позовних вимогах позивач
ОСОБА_3 просила звернути стягнення в
рахунок погашення загальної суми
заборгованості на предмет іпотеки,
шляхом продажу предмету іпотеки ОСОБА_3
з іншою особою-покупцем. Крім того,
позивач просила стягнути з відповідача
на її користь суму пені у відповідності
з вимогами п. 9 Договору позики.

Суд стягнув суму боргу, 847258грн., за
рахунок предмету іпотеки, двома
способами, шляхом укладення договору
купівлі - продажу з іншою особою -
покупцем. Одночасно суд визначив
спосіб реалізації предметів іпотеки,
шляхом продажу на прилюдних торгах на
стадії виконавчого провадження. Крім
того, судом з відповідача стягнута
сума пені - 1657606,35грн.

Такий висновок суду не відповідає
вимогам закону.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються параграфом 1
Глави 71 ЦК України(Позика), Законом
України « Про іпотеку», умовами
Договору позики від 07.05.2012р. і
Іпотечного договору від 07.05.2012р., які
були підписані сторонами.

За договором позики одна сторона(
позикодавець) передає у власність
другій стороні( позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів( суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання
грошей(ст. 1046 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного Банку України. У
разі відсутності домовленості сторін,
проценти виплачуються щомісяця до дня
повернення позики (ст.1048ЦК України).

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій сумі, що була йому передана
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором(с.1049 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
боржнику грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу(ч1с.1050 ЦК
України).

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити три
процента річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом (ч2.
ст. 625ЦК України).

По матеріалам справи встановлено, що
07.05.2012р. між сторонами, ОСОБА_3.(
позикодавець) і ОСОБА_2 ( позичальник)
був укладений договір позики, який був
нотаріально посвідчений.

За умовами Договору позики
позикодавець передала, представник
позичальника по довіреності, прийняла
у власність грошову суму 944000,00грн., що в
еквіваленті за домовленістю сторін
становить 118000,00доларів США(а.с.16-17).

Пунктом 3 Договору позики передбачено,
що за цим договором нарахування та
сплата відсотків за користування
позикою не здійснюється та цей договір
не пов'язаний із здійсненням
підприємницької діяльності Сторін
договору (а.с.16-17).

Таким чином, за умовами договору
позики, посвідченого нотаріально,
позикодавець ОСОБА_3 передала в борг
позичальнику ОСОБА_2 944000грн., сторони
за договором домовилися, що в
еквіваленті, це 118000,00доларів США, з
розрахунку 1 долар - 8,00грн.

В ході розгляду справи представники
сторін підтвердили, що позичальник
ОСОБА_2 частково повернула суму боргу.
Вказане підтверджено допустимими
доказами, розписками, копії яких
приєднані до справи:

розписка від 07.05.2012р. - 3000доларів США х
8,00, що складає 24000грн.(а.с.56);

розписка від 12.06.2012р. - 3000доларів США х8,
00, що складає 24000грн.(а.с.54);

розписка від 25.07.2012р.- 3000доларів США х 8,
00, що складає 24000грн..(а.с.55);

розписка на 3000доларів США х 8,00, що
складає 24000грн.

Таким чином, позичальник повернула
позикодавцю частину боргу в загальній
сумі 96000грн., сума боргу, що не повернута
складає 848000грн. Наявність вказаної
суми боргу позичальник не спростовує.

Відповідно до з частини 2 ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

У відповідності з вимогами ст. 625 ЦК
України сума інфляції за період з
вересня 2012р. по квітень включно 2014р.,
виходячи з суми боргу 848000грн., складає
60208грн. з урахуванням таблиці індексу
інфляції Держкомстату України.

Пунктом 3 Договору позики передбачено,
що за цим договором нарахування та
сплата відсотків за користування
позикою не здійснюється та цей договір
не пов'язаний із здійсненням
підприємницької діяльності Сторін
договору(а.с.16-17).

З урахуванням умов договору, позивач не
вимагала від відповідача сплати
відсотків за користування позикою і
відсотки за користування позикою
колегією не нараховуються.

Пунктом 4 Договору передбачено, що
сторони домовилися, що позичальник
зобов'язаний повернути ( погасити) таку
ж суму грошових коштів в повному
обсязі до 07.11.2012р., включно, який може
бути продовжений за взаємною згодою
сторін. Доказів про зміну строків
погашення позики сторони не надали.

Пунктом 4.2 Договору позики передбачено,
що повернення позиченої суми грошей
повинно вчинятися частками, щомісячно,
з 07 по 10 число кожного місяця, починаючи
з 07.05.2012р. по 07.10.2012р. по 24000 грн., що в
еквіваленті по домовленістю сторін
становить 3000доларів США, решту суми у
розмірі 800000грн., що в еквіваленті
становить 100000доларів США - до 07.11.2012р.

Пунктом 8 Договору позики передбачено,
що в разі, коли Позичальник або
представник Позичальника не поверне
Позикодавцю позику ( або її частку) у
встановлений строк (або достроково у
випадках, передбачених цим Договором
та /або Іпотечним договором)
Позикодавець вправі стягнути
заборгованість за позикою та штрафні
санкції, згідно п.9 цього договору, в
примусовому порядку відповідно до
діючого законодавства.

Пунктом 9 Договору позики передбачено,
якщо Позичальник не повертає позики
(та/або її частину) у встановлений
строк, або у випадку будь - яких
порушень графіку повернення суми
позики, зазначеного в п.4.2 цього
договору, Позичальник зобов'язаний
сплатити за вимогою Позикодавця суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також пеню у розмірі 1
відсотку, від суми, вказаної в п.1 цього
договору, за кожний день прострочення
та за кожне відповідне неналежне
виконання умов договору.

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання можуть
забезпечуватися в тому числі
неустойкою (штрафом, пенею). Пеня є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За умовами договору позики позичальник
повернула частину боргу, по 24000грн.
щомісячно: травень 2012р., червень 2012р.,
липень 2012р., серпень 2012р.

В період з вересня 2012р. по 07.11.2012р.
(кінцевий термін повернення суми боргу
) позичальник за умовами договору
зобов'язана була повернути решту суми
848000грн.

Починаючи з вересня 2012р. по теперішній
час сума боргу за встановленим в
договорі позики графіком, не повернута.

З урахуванням умов договору позики, а
саме, умов, передбачених п.9 Договору
позики, колегія розрахувала суму пені
за вказаний період, що складає 1
відсоток від суми, вказаної в п.1 цього
договору, за кожний день прострочення
та за кожне відповідне неналежне
виконання умов договору.

В пункті 1 договору позики сума боргу,
яка передана позичальнику, складає
944000грн., між тим, колегія враховує, що
позичальник повернула позикодавцю
96000грн. і залишок суми боргу складає
848000грн. 0), тому сума пені
розраховується - 1 відсоток від суми
боргу, за кожний день прострочення,
починаючи з 01 вересня 2012р. по час
прийняття рішення;

вересень 2012р. - 30 днів, 1 відсоток від
суми боргу 848000грн. це 8480грн. х 30
=254400грн.;

жовтень 2012 31день - 262880грн.;

листопад 2012 30днів - 254400грн.

грудень 2012 - 31днів - 262880грн.

січень 2013 - 31 день - 262880грн.

лютий 2013 - 28днів - 237440грн.

березень 2013 - 31день - 262880грн.

квітень 2013 - 30 днів - 254400грн.

травень 2013 - 31день - 262880грн.

червень 2013 - 30днів - 254400грн.

липень 2013 - 31день - 262 880грн.

серпень 2013 - 31день - 262880грн.

вересень 2013 - 30день - 254400грн.

жовтень 2013 - 31день - 262880грн.

листопад 2013 - 30днів - 254400грн.

грудень 2013 - 31день - 262880грн.

січень 2014 - 31день - 262880грн.

лютий 2014 - 28днів - 237440грн.

березень 2014 - 31днів - 262880грн.

квітень 2014 - 30днів - 254400грн.

з 01 по 20 травня 20 днів - 169600грн.
всього сума пені складає 5 316960грн. при
сумі боргу 848000грн.

До вимог про стягнення неустойки (
штрафу, пені) застосовується
спеціальна позовна давність - один рік
(ст. 258 ЦК України).

У відповідності з вимогами ст. 267п. 3 ЦПК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сторони по справі не
заявляли клопотання про застосування
строку позовної давності.

Таким чином, сума боргу складає
848000грн., сума пені значно перевищує
суму боргу. У відповідності з вимогами
ч.3 с.551 ЦПК України передбачено, що
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи матеріальний стан
позичальника, вона не працює, виховує
малолітню дитину, колегія дійшла
висновку зменшити суму пені до 400000 грн.
при сумі боргу, що необхідно сплатити
позичальнику 848000грн.

Таким чином, загальний борг
відповідача складає 848000грн. - сума
боргу, 400000грн. - сума пені, 60208грн. - сума
інфляції, всього 1308208грн.

З метою забезпечення виконання умов
Договору позики між сторонами був
укладений Договір Іпотеки нерухомого
майна, посвідчений нотаріально,
предметом Договору іпотеки є нерухоме
майно, будинок АДРЕСА_1 в м. Одесі,
земельна ділянка площею 0,0150га, на якій
розташований вказаний житловий
будинок, які на праві власності
належить відповідачу(а.с.7-10).

Статтею 1 Іпотечного договору (Основні
зобов'язання) врегульовано, що Іпотека
за цим договором забезпечує вимоги
Іпотекодержателя щодо виконання
Іпотекодавцем кожного із всіх його
зобов'язань за Договором позики.

Пунктом 1.3 Іпотечного договору
передбачено, що за рахунок предмету
Іпотеки Іпотекодержатель має право
задовольнити свої вимоги та
відшкодувати витрати в повному обсязі,
що визначається на момент фактичного
задоволення, в тому числі вимоги за
Основним зобов'язанням, включаючи
оплату основної суми боргу та будь -
якого збільшення цієї суми, прямо
передбаченого договором, з якого
виникає Основне зобов'язання.

Статтею 6 Іпотечного договору
передбачено порядок задоволення вимог
Іпотекодержателя за рахунок предмета
Іпотеки.

Пунктом 6.3 Іпотечного договору
передбачено, що звернення стягнення на
Предмет Іпотеки здійснюється одним із
таких способів за вибором
Іпотекодержателя: 1. за рішенням суду; 2.
на підставі виконавчого напису
нотаріуса; 3. шляхом позасудового
врегулювання відповідно до
передбачених цим договором
застережень про задоволення вимог
Іпотекодержателя.

Враховуючи, що суд при розгляді
позовних вимог ОСОБА_3 допустив
порушення вимог матеріального права
при розрахунку суми пені, допустив
подвійне звернення стягнення, рішення
в частині позовних вимог ОСОБА_3
змінюється, з викладенням рішення в цій
частині вимог в новій редакції:

задовольнити частково позовні вимоги
позивача ОСОБА_3, звернути стягнення в
рахунок погашення загальної суми
заборгованості ОСОБА_2 за договором
позики від 07.05.2012р.: сума основного
боргу - 848000грн., сума пені - 400000грн., сума
інфляції - 60208грн., всього 1308208грн.,
шляхом звернення стягнення на предмет
Іпотечного договору від 07.05.2012р., а саме,
нерухоме майно, житловий будинок з
господарськими спорудами АДРЕСА_1, м.
Одеса, земельну ділянку, площею 0,0150га
за цією ж адресою, шляхом продажу
предмета Іпотеки з укладенням договору
купівлі - продажу, засвідченого
нотаріусом, з іншою особою-покупцем у
відповідності з вимогами ст. 38 Закону
України « Про іпотеку».

Рішення суду 1 інстанції в частині
відмови в зустрічному позові ОСОБА_2
залишається без змін.

У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК
України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
стягується сума судового збору
3354,00грн. і 107,00грн. = 3461,00грн.

Керуючись
ст.ст.303,307ч1п3,309ч1п.п.3,4,316,317,319 ЦПК
України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2, діє по довіреності,
задовольнити частково, рішення
Київського районного суду м. Одеси від
30.09.2013р. в частині позовних вимог ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,
суми пені, суми інфляції, шляхом
звернення стягнення на предмет
Іпотечного договору змінити. Викласти
резолютивну частину рішення в новій
редакції.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення суми боргу, суми пені,
суми інфляції, шляхом звернення
стягнення на предмет Іпотечного
договору задовольнити частково.

Звернути стягнення в рахунок
погашення загальної суми
заборгованості ОСОБА_2 за Договором
позики від 07.05.2012р., який був укладений
між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 - 1308208грн. ( один
мільйон триста вісім тисяч двісті
вісім грн. 00коп) на предмет Іпотечного
договору від 07.05.2012р., а саме, нерухоме
майно, житловий будинок з
господарськими спорудами АДРЕСА_1, м.
Одеса, земельну ділянку площею 0,0150га за
адресою: АДРЕСА_1, які на праві
власності належать ОСОБА_2, шляхом
продажу предмета Іпотеки з укладенням
договору купівлі - продажу,
засвідченого нотаріусом, з іншою
особою - покупцем у відповідності з
вимогами ст. 38 Закону України « Про
іпотеку».

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 30.09.2013р. про відмову за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання частково недійсним умов
Договору позики від 07.05.2012р. залишити
без змін

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
суму судового збору 3461,00грн.

Рішення набирає чинності негайно після
його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області Плавич Н.Д.

Ващенко Л.Г.

Вадовська Л.М.