РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Дніпропетровська цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення з нього
заборгованості за кредитним договором
в сумі 22764,95 грн. У підтвердження своїх
позовних вимог посилається на те, що
відповідно до укладеного договору №
б/н від 05.08.2005 року відповідач отримав
кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. У
порушення умов договору відповідач
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконав. Станом на
31.10.2013 року заборгованість відповідача
за кредитним договором перед банком
складає 22764,95 грн.

У судовому засідання представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд їх
задовольнити, надав суду пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві. В останнє судове засідання не
з'явився.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
проти позову заперечував в повному
обсязі, посилаючись на те, що кредитний
договір з банком він не укладав та його
не підписував.

Вислухавши сторони, дослідивши докази
в їх сукупності, суд вважає, що заявлені
вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звенувся
до суду із позовом до відповідача про
стягнення боргу, зазначивши, що нібито
05.08.2005 року між сторонами було укладено
кредитний договір, відповідно до якого
відповідачу було надано кредит у
розмірі 2000 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватись належним чином і
в установлений строк відповідно до
умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно висновку судової
почеркознавчої експертизи № 625-14 від
14.04.2014 року, підпис від імені ОСОБА_1 на
зворотній стороні заяви про видачу
кредиту від 05.08.2005 року, яка є складовою
договору про надання банківських
послуг, в графі «Подпись» та графі
«Подпись клиента» - виконані не ОСОБА_1,
а іншою особою.

Згідно ст. 215 ЦК України недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається. Статтею 216 ЦК України
передбачено, що недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Отже, вимоги позивача до відповідача є
безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
позивача на користь відповідача
підлягають стягненню витрати по сплаті
вартості судової почеркознавчої
експертизи в розмірі 2350,08 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 130, 214, 215, 81, 88
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, - відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судові
витрати, що складаються з оплати
вартості судової почеркознавчої
експертизи, в розмірі 2350 (дві тисячі
триста п'ятдесят) гривень 08 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська
шляхом подачі у десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги, а особами, що не були присутніми
при його проголошенні, - у той же строк з
дня отримання копії рішення.

Головуючий
В.В. Руденко