Єдиний унікальний номер 271/1333/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4877/2014
Головуючий в 1 інстанції: Заставенко
Доповідач: Космачевська Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року

Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді: Шевченко В.Ю.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи
О.В.,

при секретарі: Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргуОСОБА_2 на рішення
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 17
квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в
особі невідокремленого підрозділу
«Макіївський район електричних мереж»
про визнання дій неправомірними,
стягнення безпідставно отриманих
коштів та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 17 квітня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» в особі
невідокремленого підрозділу
«Макіївський район електричних мереж»
про визнання дій неправомірними,
стягнення безпідставно отриманих
коштів та моральної шкоди - відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилася
ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просила рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів скарги
апелянт зазначила, що судом не було
досліджено факти, надані апелянтом на
підтвердження того, що електроенергія
була відключена неправомірно, адже
заборгованості у неї немає. Суд не
перевіряв правомірність відключення
електроенергії, обмежившись
констатацією факту оплати
заборгованості, не перевіривши
існування такої заборгованості.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач доводи своєї апеляційної
скарги підтримала, просила її
задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати.

Представник ПАТ «Донецькобленерго» з
доводами апеляційної скарги не
погодилась, просила рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь суддю-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як зазначено в ст. 303 ч. 1 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до статті 11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести
тіобставини,на які вона посилається як
на підставусвоїхвимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджено матеріалами справи, що
згідно з вимогами Правил користування
електричною енергією для населення, 11
квітня 2013 року було виконано
відключення електроустановки
споживача ОСОБА_2 від
електропостачання за адресою: АДРЕСА_1.
Отримання позивачем попередження
підтверджується її підписом на самому
попередженні від 18.07.2012 року (а.с. 71),
повідомлень про вручення поштових
відправлень (а.с. 69), бланків завдань на
виконання робіт по відключенню
споживачів боржників за спожиту
електроенергію від 26.12.2012 року, 30.01.2013
року, 25.02.2013 року, 27.02.2013 року, 28.02.2013 року,
28.03.2013 року, 11.04.2013 року (а.с. 59-50, 63-68).
11.04.2013 року після проведення
відключення позивач звернулась до
абонентської служби НП «Макіївський
РЕМ» для звірки розрахунків.
Відповідно заявки на підключення 17.04.2013
року після сплати позивачем суми
заборгованості за спожиту електричну
енергію, її електроустановку було
підключено (а.с. 72).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що борг за електроенергію
існував, він був позивачем сплачений,
тому при відключенні квартири позивача
відповідач діяв в межах своїх
повноважень та діючого законодавства,
і позивач не надала суду переконливих
доказів на підтвердження протиправних
дій відповідача.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними, та такими, що відповідають
нормам закону і фактичним обставинам
справи.

Відповідно до п. 2 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 року
№1357, об'єкт споживача - житловий
будинок, гараж, майстерня або інша
електрифікована споруда, що належить
споживачу на правах власності або
користування.

Відповідно п. 3 тих же Правил споживання
електричної енергії здійснюється на
підставі договору про користування
електричною енергією між споживачем і
енергопостачальником, що
розробляється енергопостачальником
згідно з Типовим договором про
користування електричною енергією
(додаток 1) і укладається на три роки.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Відповідно до п. 35 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 року №
1357, енергопостачальник має право
відключити споживача у разі порушення
термінів сплати за спожиту електричну
енергію у порядку, визначеному пунктом
27 цих Правил.

Згідно п. 27 вказаних Правил у разі
несплати за спожиту електричну енергію
протягом 10 днів після терміну,
зазначеного у договорі чи платіжному
документі, та неотримання
енергопостачальником повідомлення про
оплату на 20 день, споживачу
надсилається попередження про
відключення електричної енергії. У
разі несплати за спожиту електричну
енергію на 30 день після отримання
споживачем попередження
енергопостачальник має право
відключити споживача від електричної
мережі.

Виходячи з матеріалів справи та
вищенаведених норм закону, апеляційний
суд вважає, що позивач мав на час
відключення борг за електропостачання,
а відповідач мав право відключити від
електропостачання спірну квартиру
відповідно до п. 37 Правил користування
електричною енергією для населення, і
цим правом скористався.

Тому суд першої інстанції при
вирішенні питання щодо відшкодування
матеріальної шкоди, яка складається з
комунальних платежів, правильно зробив
висновок про те, що ці вимоги є
безпідставними та не ґрунтуються на
законі.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди, суд першої інстанції
виходив з того, що позовні вимоги не
ґрунтуються на законі. Такий висновок є
правильним. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4
Закону України «Про захист прав
споживачів» передбачено право
споживачів на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції).

Заявляючи вимоги про відшкодування
моральної шкоди, позивач не посилався
на

те, що шкоду йому заподіяне внаслідок
недоліків продукції (дефекту
продукції). Тому у суду першої
інстанції не було підстав для
задоволення цих позовних вимог.

За таких обставин апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді справи вимог
матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 17 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: