Справа № 640/5873/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя
Золотарьова Л.І.

за участю секретаря -
Бломберус С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «АТ
Науково-дослідний інститут
радіотехнічних вимірювань» про
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

14.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просив: стягнути
заробітну плату за період з 01.07.2013 року
по 01.04.2014 року на загальну суму 26841,68 грн.
з урахуванням індексу інфляції;
моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що він з 16.04.2013 року по 01.04.2014 року
працював у відповідача
слюсарем-сантехніком. З 01.07.2013 року йому
була нарахована, але не виплачена,
заробітна плата в розмірі 26841 грн. 68 коп.
На його неодноразові звернення до
відповідача про виплату заробітної
плати, відповідач відмовляв та просив
чекати. У зв'язку з невиплатою
заробітної плати, він не міг зробити
операцію. Йому спричинено моральну
шкоду.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги зменшив, у зв'язку з виплатою
відповідачем заробітної плати у
повному обсязі 13.05.2014 року, тому просив
стягнути лише моральну шкоду у розмірі
5000 грн. Зазначив, що у зв'язку з
невиплатою йому заробітної плати
протягом 10 місяців йому завдана
моральна шкода, що позбавило його
можливості здійснити операцію, не мав
грошей утримувати себе, не ходив у
відпустку у зв'язку з відсутністю
коштів. Він хвилювався та страждав,
втратив душевний спокій, постійно
перебуває у нервовому стані.

Представник відповідача проти
задоволення вимог щодо стягнення
моральної шкоди заперечувала,
зазначила, що 13.05.2014 року позивачу була
виплачена у повному обсязі заробітна
плата у розмірі 27 541 грн. за період
липень 2013 р. - квітень 2014 р. Щодо виплати
моральної шкоди заперечує в повному
обсязі, оскільки ПАТ «АТ
Науково-дослідний інститут
радіотехнічних вимірювань» не вбачає
своєї вини у невиплаті заробітної
плати, у зв'язку з тим, що затримка
виплати була викликана заборгованістю
Державного космічного агентства
України.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.04.2013
року по 01.04.2014 року працював
слюсарем-сантехніком в ПАТ «АТ
Науково-дослідний інститут
радіотехнічних вимірювань».

Як вбачається з розрахункових листів
та довідки, наданої представником
відповідача, ОСОБА_1 була нарахована,
але не виплачена, заробітна плата в
розмірі 27541 грн. за період липень 2013 р. -
квітень 2014 р., яка була виплачена 13.05.2014
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату
праці» від 24.03.1995 року, ч. 1 ст. 115 КЗпП
України, заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Таким чином, заробітна плата не
виплачувалась позивачу більш ніж 10
місяців, що є порушенням норм трудового
законодавства.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Пунктом 13 Постанови ПВСУ «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» N 4 від
31.03.95 роз'яснено, що судам необхідно
враховувати, що відповідно до ст. 237-1
КЗпП за наявності порушення прав
працівника у сфері трудових відносин
(незаконного звільнення або
переведення, невиплати належних йому
грошових сум, виконання робіт у
небезпечних для життя і здоров'я умовах
тощо), яке призвело до його моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов'язок по відшкодуванню
моральної (немайнової) шкоди
покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

Внаслідок невиплати позивачу
заробітної плати йому спричинена
моральна шкода, яка полягала у його
моральних переживань, він втратив
душевний спокій, він не міг матеріально
себе забезпечувати, що призводить до
переживань, розладу нервової системи,
порушень звичайного способу життя.
Також, суд приймає до уваги вік
позивача ІНФОРМАЦІЯ_1, дії відповідача,
в зв'язку якими він був змушений
звертатися з позовом до суду, період
невиплати позивачу заробітної плати
(протягом 10 місяців). Всі ці обставини
порушили звичний спосіб життя позивача
та потребували від нього додаткових
зусиль для організації своєї
життєдіяльності.

Суд не приймає до уваги послання
представника відповідача на
відсутність вини підприємства щодо
невиплати позивачу заробітної плати
через наявність заборгованості
Державного космічного агентства
України перед відповідачем.

Сама по собі відсутність коштів у
роботодавця не виключає його
відповідальності.

На підтвердження відсутності коштів
відповідачем надано акт звірення
розрахунків за договорами між
Державним космічним агентством
України та ПАТ «АТ НДІРВ».

Разом з тим, у вказаному акті звірки не
вказано період виникнення та погашення
заборгованості, акт датований станом
на 01.01.2014 року, а заробітна плата
виплачена позивачу лише 13.05.2014 року.
Крім того, акт-звірки між двома
підприємствами сам по собі не є
безспірним доказом відсутності коштів
у ПАТ «АТ НДІРВ». Відповідачем не
надано доказів відсутності коштів на
підприємстві, які могли бути отримані з
інших джерел, чи отримані при укладанні
договорів з іншими підприємствами
тощо.

На підставі викладеного, суд вважає
можливим на підставі ст.237-1 КЗпП
України, з урахування принципу
справедливості та співмірності,
частково стягнути з відповідача
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 2000 грн.

Оскільки позивача звільнено від сплати
судового збору, суд вважає необхідним
стягнути з відповідача на користь
держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп.

Суд постановляє рішення в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 115, 237-1 КЗпП України, ст. 24
ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 року,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «АТ Науково-дослідний
інститут радіотехнічних вимірювань»
на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у
розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Стягнути з ПАТ «АТ Науково-дослідний
інститут радіотехнічних вимірювань»
судовій збір у спеціальний фонд
Державного бюджету України у розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий -