У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 25 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 31 березня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від
25 березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 31 березня 2014
року, позов задоволено, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк»
заборгованість за кредитним договором
від 24 квітня 2008 року в сумі 1 256 095 грн 10
коп., яка складається з: заборгованості
за кредитом - 767 026 грн 67 коп.,
заборгованості за несплаченими
відсотками - 449 411 грн 81 коп., пені - 33 622
грн 21 коп. та комісії - 6 034 грн 39 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свою вимогу
неправильним застосуванням судами
норм матеріального та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи оскаржувані рішення,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішили справу з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 25 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 31 березня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова