22-ц/775/712/2014(м)
Головуючий в 1 інстанції: Козлов Д.О.
Доповідач: Попова С.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Мироненко І.П,
Попової С.А.,

при секретарі Бєльченко
Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
01 квітня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа -
Комунальне комерційне підприємство
Маріупольської міської ради «Керуюча
компанія «Східна», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_3, який є
власником квартири НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_1, звернувся до суду із позовом
до ОСОБА_2, що є власницею квартири
НОМЕР_2, яка розташована поверхом вище,
про відшкодування шкоди, спричиненої
залиттям 13.12.2013р. його помешкання
гарячою водою з вини відповідачки, якою
проводились ремонтні роботи
опалювальних приладів. Причиною
залиття стало зірвання згону на
батареї позивача через нарізання
різьби на трубопроводі в квартирі
відповідачки. Позивачеві завдано
майнову шкоду пошкодженням шпалер,
підняттям лінолеуму, деформуванням
шафи-купе в спальній кімнаті, усунення
чого позивачеві коштувало 1383грн., що
підлягає відшкодуванню відповідачкою,
поряд із заподіяними немайновими
збитками, оціненими в 5000грн.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 01 квітня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 1053грн., в рахунок відшкодування
моральної шкоди 3000 грн. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання з розподілом судових
витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2, посилаючись на недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
неповне з"ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права, просила рішення
скасувати і постановити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення відповідачки ОСОБА_2 і її
представника - ОСОБА_4, які підтримали
доводи скарги, заперечення проти
скарги представника позивача ОСОБА_3 -
ОСОБА_5, розглянувши справу відповідно
до ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутність
повідомлених про дату і час розгляду
справи позивача і представника ККП
"Керуюча компанія "Східна", колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, за
таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без зміни, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як встановлено судом і це
підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_3 є власником квартири НОМЕР_1 в
будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 є власницею квартири НОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_1, яка розташована на
квартирою позивача.

13.12.2013р. в квартирі відповідачки
проведено заміну батареї в спальній
кімнаті з заміною металевого стояку на
пластиковий. При нарізанні різьби на
трубопровід було зірвано згін на
батареї у квартирі НОМЕР_1 цього ж
будинку, мешканців якої в цей момент не
було вдома, внаслідок чого сталось
залиття гарячою водою квартир НОМЕР_1,
НОМЕР_3, НОМЕР_4.

З акту від 16.12.2013р., складеного за заявою
ОСОБА_3, вбачається, що внаслідок
залиття квартири НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_1 за вини ОСОБА_2, яка мешкає в
квартирі НОМЕР_2, було пошкоджено майно:
шпалери в спальній кімнаті відійшли
від стіни, стеля має сліди залиття,
лінолеум піднявся, меблевий гарнітур
пошкоджений (нижня планка і стінка
роздулись та відійшли), шафа-купе
деформувалась.

Позивачем витрачено згідно із
платіжними документами на придбану з
ДСП бокову стінку та днище - для заміни
частин шафи - 770грн.; на хімчистку
пошкодженого в залитті килима - 283грн.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з того, що причиною залиття
стало неналежне виконання ремонтних
робіт в квартирі відповідачки, через що
було пошкоджено згін на трубі в
квартирі позивача; залиття гарячою
водою забруднило килими, пошкодило
бокову стінку і днище шафи, заміна яких
з чисткою килимів коштувала позивачеві
1053грн., які підлягають стягненню з
винуватої у настанні цих негативних
збитків ОСОБА_2 Частково стягуючи
моральну шкоду з відповідачки у
розмірі 3000грн. суд вважав розумним і
справедливим та таким, що відповідає
інтересам позивача та й не буде
непомірно завеликим для відповідачки.

З такими висновками суду, окрім
визначеного розміру немайнового
відшкодування, не можна не погодитись з
огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Суд, постановляючи рішення, врахував
зібрані по справі докази і оцінив їх в
порядку ст. 212 ЦПК України, а саме:
пояснення допитаних свідків; заяву
відповідачки ОСОБА_2 від 09.12.2013р. про
перекриття стояків теплопостачання на
спальну кімнату для заміни батареї,
акти ККП «Керуюча компанія «Східна»
від 13.12.2013р. і 16.12.2013р., що зафіксували
причину події - зірвання згону на
батареї в квартирі позивача НОМЕР_1, де
в результаті залиття гарячою водою
були залиті шпалери і стеля, лінолеум,
меблевий гарнітур, шафа-купе в спальні -
через нарізання різьби на трубопроводі
в її квартирі найнятими нею приватним
способом працівниками, що замінювали
батарею в спальній кімнаті і металеві
труби стояку на пластикові. На підставі
цих даних суд вірно визначив
відповідальність ОСОБА_2 за спричинену
ОСОБА_3 матеріальну і моральну шкоду,
оскільки залиття трапилось з її вини. З
такими висновками колегія суддів
погоджується.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди у
загальній сумі 1053 грн., суд керувався
первісними платіжними документами з
витрат на відновлення пошкодженого
майна: з заміни деталів шафи
(замовлення № 264 від 04.01.2014р.) і чистки
пошкодженого килима (квитанція № 226473).

Не можна погодитись із твердженням в
апеляційній скарзі відповідачки про
недоведення її вини у залитті, оскільки
акт обслуговуючої житлової
організації від 13.12.2013р., де відзначено
причину залиття через неналежне
виконання ремонтних робіт з заміни
батареї і труб в квартирі відповідачки,
пояснення сторін, що визначали
проведення ремонтних робіт в квартирі
ОСОБА_2 з під'єднання пластикових труб,
що поєднуються із трубами в квартирі
позивача, залученими відповідачкою
фахівцями не з числа працівників
обслуговуючої будинок житлової
організації або іншої будівельної
організації - не спростовані будь-якими
іншими матеріалами.

Такими спростовуючими причину залиття
доказами, як наполягає у змісті
апеляційної скарги відповідачка, не
можна вважати свідчення слюсарів, які
прибули після залиття, але
переконались у його причинах,
відзначених у актах житлової
організації.

Отже, будь-якими належними доказами, в
тому числі експертним шляхом,
відповідачкою не спростовано факту і
розміру заподіяних позивачеві
матеріальних збитків на суму 1053грн.

За роз'ясненнями Пленуму Верховного
Суду України у п. 9 постанови " Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної ( немайнової )
шкоди" розмір відшкодування моральної
шкоди визначається в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеню
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації.

Покладаючи обов'язок по відшкодуванню
позивачеві немайнової шкоди на
відповідачку ОСОБА_2, суд вірно
послався на положення ч. 3 ст. 23 ЦК
України.

Разом з тим, навіть застосовуючи
положення ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд
визначив розмір відшкодування
немайнових збитків в сумі 3000грн.,
вважаючи його розумним, справедливим
та таким, що не є непомірно великим для
винуватої особи, з чим колегія суддів
не може погодитись, бо таке твердження
не відповідає обставинам справи.

Враховуючи характер завданих залиттям
моральних страждань через часткове
пошкодження майна позивача, з огляду на
обсяг спричинених матеріальних
збитків, відсутність даних щодо
істотності вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
судова колегія вважає, що розмір
моральної шкоди, визначений судом в
сумі 3000грн., є занадто завищеним і
підлягає зменшенню до 500грн. із
урахуванням майнового стану
відповідачки, яка є пенсіонеркою і
людиною похилого віку з єдиним
джерелом для існування у вигляді
пенсії.

За таких обставин рішення суду в
порядку ст. 309 ЦПК України підлягає
зміні згідно із вищенаведеним
мотивуванням.

Порушень норм процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи, як
підстави для скасування судового
рішення, не встановлено.

У зв'язку із частковим задоволенням
апеляційної скарги зі ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 підлягає стягненню
судовий збір в розмірі 121,80грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 01 квітня 2014 року змінити в частині
розміру немайнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у
відшкодування немайнової шкоди 500
(п'ятьсот) гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 121 (сто двадцять
одна) гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий

Судді