Справа № 584/398/14-ц
Провадження № 2/584/138/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

19.05.2014 року Путивльський районний
суд Сумської області

в складі :
головуючого - судді Гриценко П.П.

при
секретарі Соповій В.С.

за участю:
позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Путивль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа: приватний
нотаріус Путивльського районного
нотаріального округу ОСОБА_4, про
визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду і свої
вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її чоловік ОСОБА_5, після смерті
якого залишилась ? частка квартири
АДРЕСА_1.

Як спадкоємець першої черги за
законом вона прийнята цю спадщину,
оскільки проживала разом з чоловіком
на момент його смерті.

Звернувшись в подальшому до
нотаріальної контори за оформленням
спадщини дізналась про існування
нотаріально посвідченого заповіту
свого чоловіка від 06.06.2011 року, в якому
все своє майно він заповідав своїй
дочці ОСОБА_3 - відповідачу по справі.

Посилаючись на те, що цей заповіт
складений нотаріусом з порушенням
вимог щодо його посвідчення, а саме те,
що згідно з витягом про реєстрацію в
Спадковому реєстрі вказано те, що
заповіт виданий та зареєстрований
06.07.2011 року, в той же час, як в заповіті
записано, що він складений 06.06.2011 року,
та посилаючись на ст. 1257 ЦК України, а
саме на те, що заповіт складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення - є нікчемним, та просить
визнати його недійним.

Позивач в судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача позов
визнала, але ухвалою суду від 19.05.2014
року у прийнятті визнання позову судом
відмовлено.

Третя особа - Приватний нотаріус
путивльського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 проти задоволення
позову заперечував і вважає, що
заявлений позов не підлягає
задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
третьої особи - ОСОБА_4, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню зі слідуючих
підстав.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України
заповіт складається у письмовій формі,
із зазначенням місця та часу його
складення, має бути особисто
підписаний заповідачем. Якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до частини
четвертої статті 207 цього Кодексу.
Заповіт має бути посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти,
посвідчені особами, зазначеними у
частині третій цієї статті, підлягають
державній реєстрації у Спадковому
реєстрі в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що дійсно
06.07.2011 року ОСОБА_5 був викликаний за
місцем його проживання квартира
АДРЕСА_1, нотаріус ОСОБА_4, де за його
волевиявленням був складений заповіт,
в якому все своє майно він заповідав
своїй доньці - ОСОБА_3 Ці обставини, про
те, що дійсно заповіт був складений та
посвідчений нотаріусом ОСОБА_4
підтверджуються і з оглянутому в суді
журналу обліку викликів нотаріусів для
вчинення нотаріальних дій поза
приміщенням державної нотаріальної
контори за 2011 рік, з якого вбачається,
що під № 5 стоїть виклик 06.07.2011 року в 11
год. 50 хв. ОСОБА_5 для складання
заповіту; дата виїзду нотаріуса - 06.07.2011
року о 14 год. 20 хв. Про те, що дійсно
заповіт був складений 06.07.2011 року за
викликом ОСОБА_5 підтверджується і з
оглянутому в суді журналу обліку
реєстру нотаріальних дій від 20.04.2011 по
04.11.2011 року, за № 481, з якого вбачається,
що вчинено нотаріальну дію 06.07.2011 року -
складений заповіт ОСОБА_5, який
проживає АДРЕСА_1 на бланку ВРЛ № 438871.

Ці обставини підтверджуються і
оглянутим в суді журналі реєстру
використання бланків для нотаріальних
дій, де вбачається, що 06.07.2011 року, був
використаний бланк серії ВРЛ № 438871 на
складання заповіту ОСОБА_5

Крім того, про те, що дійсно
заповіт ОСОБА_5 був складений та
засвідчений 06.07.2011 року приватним
нотаріусом ОСОБА_4 підтверджуються і
даними інформаційної довідки з єдиного
реєстру спеціальних бланків
нотаріальних документів, з якого
вбачається, що 06.07.2011 року був
витрачений бланк серії ВРЛ № 438871 на
заповіт (а.с. 21).
Допитаний в суді нотаріус ОСОБА_4 суду
показав, що дійсно 06.07.2011 року за
викликом ОСОБА_5 мешканця АДРЕСА_1, він
був викликаний як нотаріус, і по
приїзду за волевиявленням громадянина
ОСОБА_5 був складений заповіт на
спеціальному бланку серії ВРЛ № 438871
нотаріальних дій, та зареєстрований в
реєстрі за № 481. Заповіт складений та
записаний в присутності заповідача,
ним прочитаний, власноручно записано,
що заповіт прочитаний та складений за
його волевиявленням та зроблений ним
підпис.

В послідуючому вказана
нотаріальна дія занесена в журнал
реєстру нотаріальних дій від 06.07.2011
року, в журналі використання бланків в
цей же день 06.07.2011 року записано
використаний бланк серії ВРЛ № 438871 та
занесений до єдиного реєстру
використання нотаріальних бланків, але
дійсно в самому заповіті було
помилково вказано, що заповіт
складався 06.06. 2011 року, замість 06.07.2011
року (а.с. 22-23).

При складанні заповіту було
дотримано всі вимоги, які необхідні для
чинності правочину: з'ясовано цивільна
дієздатність заповідача, його
волевиявлення, яке було вільним і
відповідало його внутрішній волі, та
який був спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Таким чином, проаналізувавши
вищевикладені докази в їх сукупності,
суд вважає, що оскільки при складанні
заповіту та його посвідченні
нотаріусом були витримані всі загальні
вимоги, додержання яких є для чинності
правочину, заповіт складений в
письмовій формі із зазначенням місця
та часу його складання, заповіт
особисто підписаний заповідачем,
посвідчений нотаріусом, тому для
визнання вказаного заповіту підстав
для визнання його недійсності, які
передбачені ст. 1257 ЦК України немає.
Судом достовірно встановлено, що
нотаріальні дія, а саме складання
заповіту була вчинена та посвідчена
06.07.2011 року, а дійсно помилково в самому
бланку заповіту число його складання
вказано 06.06.2011 року, що суд вважає не є
підставою для визнання при вказаній в
описовій частині обставинах його
недійсним.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 203, 1233-1235, 1248, 1257 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання заповіту серії ВРЛ
№ 438871 від 06.06.2011 року, посвідченого
приватним нотаріусом Путивльського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстрованого в реєстрі за № 481
недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через
Путивльський районний суд шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення
виготовлений 23.05.2014 року.

Суддя: підпис

Копія вірна

Голова

Путивльського районного суду

П.П.Гриценко