Головуючий суду 1 інстанції - Бойкл Н.В.
Доповідач - Бережна С.В.
Справа № 436/931/13ц
Провадження № 22ц/782/1527/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області у складі:

Головуючого - Бережної С.В.

Суддів: Кострицького В.В., Стахової Н.В.,

при секретарі: Івасенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Кам`янобрідського районного суду м.
Луганська від 17 березня 2014 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Представник ПАТ «Акцент-Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, вказавши, що 05.06.2008
року між Банком та відповідачем був
укладений кредитний договір №
АСТGRС23430032, відповідно до умов якого
позивач надав відповідачу кредит у
розмірі 16500,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12.00 %
на рік на суму затишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 05.06.2011р. Станом на 12.02.2013р.
заборгованість відповідача за
користування кредитом склала - 97527,20
грн., з яких: заборгованість за кредитом
складає 16500,00 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом
складає 2474,94 грн., заборгованість по
комісії за користування кредитом
складає 5307,28 грн., пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором складає 68167,59 грн., штраф
(фіксована частина) складає 500,00 грн.,
штраф (процентна складова) складає 4622,49
грн. Добровільно відповідач зазначену
заборгованість не сплачує, у зв'язку із
чим представник позивача був змушений
звернутися до суду з позовом, в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість у сумі 97572,30 грн.,
витрати по сплаті судового збору у сумі
975,72 грy.

Рішенням Кам`янобрідського районного
суду м. Луганська від 17 березня 2014 року
задоволено позовні вимоги ПАТ
"Акцент-Банк».

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» заборгованість за
кредитним договором у сумі 97572 гривні 30
копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» 975 грн. 72 коп. в рахунок
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Відповідач, не погодившись з рішенням,
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на те, що рішення суду
є необґрунтованим, ухвалено судом з
неповним з`ясуванням обставин, які
мають значення для справи та
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, порушенням норм
матеріального права, просив оскаржене
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні вимог
позивача відмовити у повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
та переглянувши рішення суду, виходячи
з положень ст.. 303 ЦПК України в межа
доводів апеляції та позовних вимог,
вважає апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені у судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржене
рішення відповідає зазначеним вимогам
закону та повинно бути залишено без
змін, виходячи з наступного.

В ст. 303 ЦПК України зазначено, що під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно анкети та заяви Позичальника №
056993032 ОСОБА_2 ознайомився з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг та згідно заяви №
056993032 ОСОБА_2 виявив бажання
оформити на своє ім'я кредитку.

05.06.2008 року між Банком та відповідачем
був укладений кредитний договір №
АСТGRС23430032, відповідно до умов якого
позивач надав відповідачу кредит у
розмірі 16500,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12.00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 05.06.2011р. та відповідач
ознайомився з Умовами надання
споживчого кредиту.

Згідно меморіальних ордерів від 06.06.2008
року ПАТ «А-Банк», згідно кредитного
договору від 05.06.2008 року, перерахував
16500 грн.

Згідно фіскального чеку від 05.06.2008р. ПП
ОСОБА_3 на р/р 488 в Луганській філії
АКБ «Укрпромбанк» було зроблено внесок
за товар по рахунку № 29 у сумі 1000,00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № 29
ОСОБА_2 було отримано спальний гарнітур
та шаф - купе «Стерх» загальною сумою
25000,00 грн., з приводу чого він зазначив,
що товар отримав та претензій не має.

Згідно довідки про доходи № 210 від
04.06.2008 р. прибуток ОСОБА_2 за 6 місяців
склав 20855, 85 грн.

Згідно довідки про стандартні умови
кредитування А-Банку та орієнтовну
сукупну вартість споживчого кредиту, з
зазначеними умовами ОСОБА_2

Згідно довідки про умови кредитування
з використанням кредитки
«Універсальна,30 днів пільгового
періоду», з зазначеними фінансовими
умовами ОСОБА_2 ознайомлений.

З прикладами використання кредитних
коштів з розрахунком загальної суми
витрат клієнта, ОСОБА_2 ознайомлений.

Згідно відповіді з Ленінського
районного суду м. Луганська в
провадженні суду знаходиться
кримінальна справа за обвинуваченням
ОСОБА_4 за ознаками злочинів,
передбачених ч. 4,2 ст. 190, ч.1,3 ст. 358, ст. 353,
ч. З ст. 357, ч. З ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч.
1 ст. 202, ч. 1 ст. 366, ч.2 ст.366 КК України,
ОСОБА_5 за ознаками злочинів,
передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 28, ч. 2,3, ст.
368, ч. 2,4 ст. 190, ч.2 3 ст. 190,ч.2,3 ст. 358 КК
України, ОСОБА_6 за ознаками злочинів,
передбачених ч. 1,3 ст. ;190 ч. 2,3 ст. 358 КК
України.

На час ухвалення оскарженого рішення
вказана кримінальна справа розглянута
не була, рішення по ній не прийнято.

Задовольняючи позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, суд керувався ст.ст.1054,
1055, 627, 526 ЦК України та виходив з того, що
при укладанні кредитного договору між
позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було
дотримано всі передбачені законом
істотні умови договору, котрі були
обумовлені згодою сторін, які
узгоджені сторонами та прийняті ними, а
саме умови щодо мети, суми і строку
кредиту, порядку його видачі та
погашення, видів забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткових
ставок, порядку плати за кредит,
порядку зміни та припинення дії
договору, відповідальності сторін за
невиконання або неналежне виконання
умов договору, а тому суд першої
інстанції прийшов до висновку про
обґрунтованість вимог банку і
стягнення заборгованості, адже
позивачем доведено факт неналежного
виконання відповідачем зобов'язання за
кредитним договором, надано
відповідний розрахунок суми
заборгованості, який відповідачем
частково або повністю не спростований.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на те, що судом першої
інстанції було розглянуто позовну
заяву ПАТ «Акцент-Банк» без сплати
судового збору, позивачем не надано
доказів отримання відповідачем від
позивача грошових коштів, окрім того,
суд не прийняв до уваги доводи
відповідача про те, що він є потерпілим
у кримінальній справі, і не застосував
строк позовної давності до вимог
позивача.

Судова колегія вважає необґрунтованим
посилання апелянта на прийняття до
розгляду позовної заяви ПАТ
«Акцент-Банк» судом першої інстанції
без сплати позивачем судового збору,
оскільки в матеріалах справи на а.с.1
наявна квитанція про сплату судового
збору ПАТ КБ «ПриватБанк», який згідно
довіреності № 986 від 25.12.2012 року
уповноважений здійснювати
представництво інтересів ПАТ
«Акцент-Банк». Окрім того, в розумінні
ст. 58 ЦПК України, документ по сплаті
судового збору за звернення до суду з
позовом не може бути доказом будь яких
обставин по справі, оскільки судовий
збір відноситься до витрат, пов`язаною
з розглядом справи.

Посилання апелянта на те, що позивачем
не надано суду належних та допустимих
доказів отримання ним коштів від
позивача, а меморіальні ордери не
можуть бути такими доказами, оскільки є
внутрішніми документами банку,
видаються за його ініціативою і не
підтверджують волевиявлення
відповідача, не спростовують висновків
суду, оскільки відповідно до
укладеного між сторонами договору №
АСТGRС23430032, відповідач отримав від
позивача кредит, згідно до умов
кредитного договору позичальник
доручив позивачу перерахувати
кредитні кошти в день надання кредиту
на поточний рахунок № 487, в ЛУГ
ФТОВ "Укрпромбанк", м. Луганськ, що
засвідчено підписом відповідача в
заяві позичальника. Згідно ст.ст. 526, 527,
530 ЦК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону. В даному
випадку позивач зі свого боку виконав
свої зобов'язання за кредитним
договором у повному обсязі, що
підтверджується копіями меморіальних
ордерів (є в матеріалах справи), тоді як
відповідач свої зобов`язання по
поверненню кредиту не виконує.

Доводи апелянта щодо наявності в
провадження Ленінського районного
суду м. Луганська кримінальної справи
за фактом викрадення коштів
співробітниками позивача, у якій він є
потерпілим, на думку судової колегії
також не спростовує висновків суду
першої інстанції, оскільки
правовідносини у даній справі виникли
саме між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2,
зазначена кримінальна справа до
теперішнього часу не вирішена, дані про
те, що ОСОБА_2 є потерпілим по
зазначеній справі, відсутні, і підстав
для зупинення провадження по справі до
розгляду кримінальної справи колегія
суддів не вбачає.

Що стосується доводів апелянта щодо
пропуску позивачем строку для
звернення до суду, то колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що з
урахуванням того, що кредитним
договором передбачено надання
позивачем позичальнику строкового
кредиту з 05.06.2008 р. по 05.06.2011р. включно,
відповідно до ст. 253, ч. 5 ст. 261 ЦК України
перебіг п'ятирічного строку позовної
давності, визначеного укладеним між
сторонами договором, починається з
05.06.2011р., тобто строк позовної давності
позивачем не пропущено.

Відповідно до вимог ст.. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку щодо
необхідності відхилення апеляційної
скарги ОСОБА_2 та залишення без змін
рішення Кам`янобрідського районного
суду м. Луганська від 17 березня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 209,303,307,308,313,314,316 ЦПК
України судова колегія ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кам`янобрідського районного
суду м. Луганська від 17 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена до Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: