АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
овадження № 22-ц/774/4417/14 Справа № 203/686/14
Головуючий у 1 й інстанції -
Доповідач - Ткаченко І.Ю. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

20 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь
В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі -
Шаботинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 24 березня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2014 року позивачка звернулася
до суду з вище вказаним позовом,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, який на
момент смерті був зареєстрований та
проживав за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_5
був чоловіком покійної бабусі позивача
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спадкоємцем першої черги за законом є
відповідач по справі ОСОБА_4, син
померлого. Спадкоємцями за заповітом
після смерті ОСОБА_5 є мати позивача
ОСОБА_3 та батько ОСОБА_7, на користь
яких 20.05.2005 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 склали
заповіт подружжя, посвідчений
державним нотаріусом Петриківської
державної нотаріальної контори, згідно
з яким належний їм житловий будинок з
господарчими будівлями та земельну
ділянку в смт. Петрікиківка по вул.
Переможна, 6 та все майно в будинку
заповіли їм в рівних долях. ІНФОРМАЦІЯ_2
помер батько позивача ОСОБА_7, який був
спадкоємцем за заповітом подружжя.
Тобто, позивач знаючи про існування
спадкоємця першої черги за законом,
сина померлого та наявність заповіту
подружжя на користь батьків, в
нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
в строки передбачені ст. 1270 ЦК України
не зверталася, оскільки вважала, що
спадкодавець повністю розпорядився
щодо спадкового майна, а також те, що
позивач не була з ним в родинних
відносинах, та розуміла, що звернення з
заявою про прийняття спадини не
створювало б для позивача будь-яких
правових наслідків. 25.10.2013 року
позивачу з Петриківської державної
нотаріальної контори було повідомлено,
що вона є спадкоємцем за заповітом,
посвідченого 26.08.1998 року, після чого
одразу ж звернулася до нотаріальної
контори з відповідною заявою, однак
08.11.2013 року їй було відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з
пропуском шестимісячного строку, а
тому позивач змушена звертатися до
суду з даним позовом за захистом своїх
прав та інтересів, тому просила суд
визначити їй додатковий строк,
достатній для подання заяви про
прийняття спадщини, після померлого
ОСОБА_5 (а.с. 1-3)

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 24 березня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволені.

Надано ОСОБА_2 додатковий строк
протягом одного місяця для подання нею
заяви в Петриківську державну
нотаріальну контору Дніпропетровської
області МЮУ про прийняття спадщини,
після смерті ОСОБА_5 (який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3).

Обчислення додаткового строку на
подання заяви про прийняття спадщини
починати з дня набрання рішенням суду
законної сили. (а.с. 135-137)

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати рішення й ухвалити нове,
яким відмовити у задоволені позовних
вимог в повному обсязі (а.с.139-140).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 12.06.2012 року,
актовий запис - 77, виданий Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Петриківського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області (а.с. 4).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 від 05.09.2007 року,
актовий запис - 6940, виданий Відділом
реєстрації смерті Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області (а.с. 5).
26.08.1998 року ОСОБА_5 склав заповіт на
випадок своєї смерті та зробив
розпорядження, що належні йому грошові
кошти в ощадному банку м
Дніпропетровська по рахункам
заповідає ОСОБА_2, а також все інше
належне йому майно, в тому числі
належний йому жилий будинок АДРЕСА_2, та
земельну ділянку - заповідає ОСОБА_7, що
підтверджується копією заповіту від
26.08.1998 року (а.с. 7). ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_7, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від
17.05.2010 року, актовий запис - 3477, виданий
Відділом реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, (а.с. 4 зв.). ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 був чоловіком померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, яка була покійною
бабусею позивача, а ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 був батьком позивача.
25.10.2013 року Петриківська державна
нотаріальна контора МЮУ надіслала
позивачу лист в якому повідомила, що
позивач є спадкоємцем за заповітом
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що був
посвідчений 26.08.1998 року, у зв'язку з тим,
що позивач не подала заяву про
прийняття спадщини в установлений
законом шестимісячний термін, а також
відсутні документи, що підтверджують
фактичне прийняття позивачем спадщини,
враховуючи, що до нотаріальної контори
звернувся спадкоємець першої черги за
законом за видачею свідоцтва про право
на спадщину, позивачу було
запропоновано в строк до 25.11.2013 року
надати до нотаріальної контори заяву
про відмову від спадщини або
повідомлення суду про надходження
позовної заяви від ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, викладене
підтверджується копією листа від 25.10.2013
року, наявною в матеріалах справи. (а.с.
6) 08.11.2013 року ОСОБА_2, було відмовлено в
видачі свідоцтва про право на спадщину
на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5,
так як позивачем не було подано заяву
про прийняття спадщини в установлений
законом шестимісячний строк з дня
смерті спадкодавця, викладене
підтверджується копією постанови
державного нотаріуса Петриківської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області Могильною
Л.Г. від 08.11.2013 року, наявною в
матеріалах справи. (а.с. 6-7). Відповідно
до довідки від 08.09.2012 року, ОСОБА_2, у
період з 31.08.2012 року по 08.09.2012 рік
знаходилась на амбулаторному
лікуванні в КЗ «Дніпропетровська шоста
міська клінічна лікарня»
Дніпропетровської обласної ради (а.с.
8).Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру від 21.02.2014 року
встановлено, що після смерті ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 22.02.2014
рік в Сьомій Дніпропетровській
державній нотаріальній конторі
спадкову справу не заведено (а.с. 48-50).
Після смерті ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкову справу в
Петриківській державній нотаріальній
конторі не було заведено, але спадкова
справа відносно ОСОБА_6 була заведено в
Сьомій Дніпропетровській державній
нотаріальній конторі, що
підтверджується інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру від
171.02.2014 року (а.с. 52-53)ю Відповідно до
матеріалів спадкової справи № 172/2012,
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5,
відкритої 21.06.2012 року Петриківською
державною нотаріальною конторою,
21.06.2012 року до зазначеної нотаріальної
контрою з заявою про прийняття
спадщини померлого ОСОБА_5 звернулась
ОСОБА_3 Крім того, 31.07.2012 року до
зазначеної нотаріальної контрою з
заявою про прийняття спадщини
померлого ОСОБА_5 також звернувся
ОСОБА_4 Однак, 03.10.2012 року ОСОБА_3 та
30.12.2013 року ОСОБА_4 було відмовлено в
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, викладені
обставини підтверджуються копією
спадкової справи № 172/2012, наявною в
матеріалах справи. (а.с. 57-132).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач, знаючи про існування
спадкоємця першої черги за законом -
сина померлого та наявність заповіту
подружжя на користь батьків, в
нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
в строки передбачені ст. 1270 ЦК України
не зверталася, оскільки вважала, що
спадкодавець повністю розпорядився
щодо спадкового майна, а також те, що
позивач не була з ним в родинних
відносинах, та вважала, що звернення з
заявою про прийняття спадини не
створювало б для неї будь-яких правових
наслідків. Крім того, в період з 31.08.2012
року по 08.09.2012 рік, тобто в останній
тиждень шестимісячного строку для
прийняття спадщини, знаходилась на
лікуванні, тому за станом свого
здоров'я не мала можливості звернутися
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Тому суд прийшов до
висновку, що причина пропуску
позивачем строку для подання заяви про
прийняття спадщини є поважною.

При цьому правильно посилався, на ч. 1
ст. 1223 ЦК України, відповідно до якої,
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. Згідно ст. 1270 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК
України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у
справа про спадкування» особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК. Зазначене положення
застосовується до спадкоємців, в яких
право на спадкування виникло з
набранням чинності зазначеним
Кодексом. Вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вказані висновки зроблені судом без
порушення норм матеріального та
процесуального права, а оскаржуване
рішення, є законним та обґрунтованим й
відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються та зводиться до переоцінки
доказів по справі і незгоди з
висновками суду по їх оцінці, тоді як,
згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка
доказів є виключним правом суду. Судом 1
інстанції у досить повному обсязі
з'ясовані права та обов'язки сторін,
обставини справи, доводи сторін
перевірені і їм дана належна оцінка,
порушень норм матеріального та
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
чи зміни рішення - не встановлено,
справа розглянута в межах позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів, тому апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
є законним і обґрунтованим, і його слід
залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 24 березня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: