АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И[1]

04 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Прокопчук Н.О.,
Кирилюк Г.М.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,
яка діє в інтересах ОСОБА_2,

на ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 07 травня 2014 року

у справі за поданням головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві КоваляВ.В. про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И
Л А:

05 травня 2014 року головний державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
КовальВ.В. (далі - ВДВС Печерського РУЮ у
м. Києві) звернувся до Печерського
районного суду м. Києва з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання
боргових зобов'язань.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 07 травня 2014 року подання
задоволено та тимчасово обмежено
ОСОБА_2 у праві виїзду закордон України
до виконання виконавчого напису № 821
від 17.09.2004 приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про стягнення боргу зі
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 у сумі 705 260
грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_2 через свого представника
ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій зазначив, що ухвала є
незаконною та необґрунтованою,
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
без повного з'ясування обставин, що
мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилався на те, що при постановленні
ухвали судом першої інстанції не взято
до уваги, що державним виконавцем не
надано суду жодних доказів на
підтвердження ухиляння боржника від
виконання боргового зобов'язання та не
доведено факту ухиляння боржника від
виконання зобов'язання.

Крім цього, як на підставу скасування
ухвали суду вказав на те, що матеріали
справи не містять доказів про
обізнаність боржника про відкрите
виконавче провадження та зі строками
його добровільного виконання, при
цьому в порушення вимог Закону України
«Про виконавче провадження» суд не
витребував матеріалів виконавчого
провадження для огляду в судовому
засіданні. Вказав на те, що він не є
власником квартири АДРЕСА_1.

Просив скасувати ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 07 травня 2014
року та постановити нову, якою подання
залишити без задоволення.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому
засіданні апеляційну скаргу
підтримала та просила задовольнити, з
підстав наведених в ній.

Представник ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві - Коваль В.В. в сдуовому засіданні
просив відхилити апеялційну скаргу, а
ухвалу залишити без змін.

Стягувач ОСОБА_5 в судовому засіданні
просив відмовити в задоволенні
апеялційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах апеляційного оскарження,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у державного виконавця
Печерського РУЮ у м. Києві Коваля В.В.
перебуває виконавче провадження № 1880/3
про стягнення зі ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_5 боргу у сумі 705 260 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
(далі - Закон) державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Положенням статті 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України» встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
або громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліменті, договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
порядках, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, або він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань.

Отже, приписи наведених норм вказують
на те, що наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї
виконавчим написом нотаріуса, є
підставою для обмеження її у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону, умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження». Зокрема,
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень неупереджено, своєчасно, повно
вчиняти виконавчі дії.

З подання та доданих до нього копій
матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що державним виконавцем
при примусовому виконанні виконавчого
напису вчинені усі можливі виконавчі
дії, а саме: викликано ОСОБА_2 для
з'явлення у ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві для подання поясненнь з приводу
виконання виконавчого напису або
надання державному виконавцю
підтверджуючих документів про сплату
боргу, здійснено неодноразові виходи
за місцем проживання боржника з метою
розшуку боржника та перевірки його
майнового стану, зроблено запити щодо
наявності у боржника рухомого та
нерухомого майна, винесено постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Вказані обставини підтверджуються
наявними в матеріалах справи доказами,
а саме копією виконавчого провадження,
долученого державним виконавцем до
подання (а.с. 3-28).

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги, що у суду першої
інстанції були відсутні підстави
вважати, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання судового рішення, оскільки
такі доводи спростовуються наявними в
матеріалах справи доказами.

Розглядаючи подання державного
виконавця суд першої інстанції
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює і у відповідності з вимогами
закону прийшов до правильного висновку
про задоволення подання.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Сукупність вищезазначених обставин,
аналіз та оцінка доводів апеляційної
скарги приводять до висновку, що ці
доводи не знайшли свого підтвердження
при апеляційному розгляді справи,
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1, ч. 1 ст. 312 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 218, 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 07 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/11012/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8206/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Цокол Л.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.