Справа № 367/2823/13ц Головуючий у І
інстанції Мікулін А.В.Провадження №
22-ц/780/2589/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

04 червня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Химинець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства "Банк "Фінанси
та Кредит" на заочне рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 17 лютого 2014 року за позовом
публічного акціонерного товариства
"Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1,
треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватний
нотаріус Київського міського округу
ОСОБА_4, Ірпінський відділ земельних
ресурсів про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, який мотивував тим, що
25.12.2006 р. між Банком «Фінанси та Кредит»,
в особі Філії «Київське регіональне
управління» Банку «Фінанси та Кредит»
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір №61-06-И/02. Предметом даного
договору є відкриття банком
позичальнику кредитних коштів, в свою
чергу відповідач зобов'язався
повернути отримані в рахунок кредитної
лінії грошові кошти згідно графіку
зниження ліміту з останнім терміном
погашення до 24.12.2026 р. та сплатити за
користування кредитними коштами
відсотки в розмірі 12% річних. В
забезпечення виконання зобов'язань по
кредитному договору між банком та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки
№61-06-П1/02 від 25.12.2006 р. Також в
забезпечення виконання зобов'язань по
кредитному договору між банком та
ОСОБА_3 25.12.2006 р. був укладений іпотечний
договір, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстровано в реєстрі за №3996,
відповідно до якого відповідач передав
в іпотеку позивачу квартиру АДРЕСА_3,
загальною площею 202,6 кв.м. Банк виконав
свої зобов'язання за кредитним
договором в повному обсязі та
відповідно до п.2.1 кредитного договору
за письмовими заявами відповідача
надав кредитні кошти останньому.
Відповідач взяті на себе зобов'язання
за кредитним договором не виконує
належним чином у зв'язку з чим станом на
12.09.2011 р. сума заборгованості складала 5
383 319,48 грн., яка включає: 239 965,90 доларів
США - 1 913 080,14 грн. - заборгованості по
основній сумі боргу; 83 722,66 доларів США -
667 462,16 грн. - заборгованості по
відсоткам за користування кредитними
коштами; 83 284,60 - заборгованість по
нарахованій комісії; 2 719 492,57 -
заборгованість по пені за несвоєчасне
погашення кредиту, відсотків та
комісії. Згідно незалежної оцінки
субєкта оціночної діяльності вартість
предмета іпотеки становить 1 067 316,22 грн.

Просив суд звернути стягнення на
предмет іпотеки, шляхом надання банку
права на продаж будь-якій
особі-покупцеві квартиру АДРЕСА_3,
загальною площею 202,6 кв.м. за початковою
ціною не менше 1 067 316,22 грн. з наданням
банку всіх повноважень продавця,
необхідних для здійснення продажу в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 5383319,48
грн.; надати АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» в особі філії «Центральне РУ»
АТ «Банк «Фінанси та Кредит» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу, право підпису договору
купівлі-продажу, право на отримання від
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
дублікат договору купівлі-продажу від
25.12.2006 р., посвідченого за №3991 та при
необхідності у відповідних установах,
організаціях, підприємствах незалежно
від форм власності та підпорядкування
чи органів нотаріату
правовстановлюючих документів на
предмет іпотеки, право банку отримати в
органах державного реєстру прав
власності, нотаріуса Витяг з
державного реєстру прав на предмет
іпотеки: квартири АДРЕСА_3, право банку
на отримання довідки про склад сім'ї
або зареєстрованих в даній квартирі;
надати право банку подавати від імені
іпотекодавця в органи державної
реєстрації прав, нотаріусу документи,
необхідні для здійснення державної
реєстрації права власності на предмет
іпотеки, згідно отриманих дублікатів
правовстановлюючих документів та
отримувати останні, а також подавати
відповідні заяви, документи та
отримувати інші документи від імені
іпотекодавця, які пов'язані з
оформленням права власності; надати
право банку здійснювати будь-які
платежі, що стосуються предмету
іпотеки, яке підлягає зверненню
стягненню з цим рішенням; виселити та
визнати такими, що втратили право
користування усіх зареєстрованих
мешканців з вищевказаної квартири;
стягнути з відповідача судові витрати.

Заочним рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від 17
лютого 2014 року позов задоволено
частково.

Звернено стягнення на предмет іпотеки
шляхом надання банку права на продаж
будь-якій особі-покупцеві, а саме на
квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 202,6
кв.м. за початковою ціною у розмірі
1067316,22 грн. з наданням ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» всіх повноважень
продавця необхідних для здійснення
продажу в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 5383319,48 грн., яка включає: 239 965,90
доларів США - 1913080,14 грн. -
заборгованості по основній сумі боргу;
83722,66 доларів США - 1667462,16 грн. -
заборгованості по відсоткам за
користування кредитними коштами; 83284,60
грн. - заборгованість по нарахованій
комісії; 2719492,57 грн. - заборгованість по
пені за несвоєчасне погашення кредиту,
відсотків та комісії.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі - 2823,00
грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення та
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просило його скасувати в частині
відмови в задоволенні решти позовних
вимог та ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідач як позичальник за даним
договором взяв на себе зобов'язання
повернути кредит та відсотки за
користування кредитом, однак взятих на
себе зобов'язань за договором не
виконав та прийшов до висновку про
необхідність звернути стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
боргу на користь позивача.

Судом встановлено, що 25.12.2006 р. між
Банком «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№61-06-И/02. Відповідно до умов
зазначеного кредитного договору банк
надав позичальнику кредитні ресурси в
розмірі - 198 000,00 дол. США зі сплатою 12%
річних, а відповідач зобов'язався
повністю повернути кредитні ресурси до
24.12.20206 р. (т. 1 а.с.10-12). 25.12.2006 р. між Банком
«Фінанси та Кредит», ТОВ, та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки №61-06-П1/02,
відповідно до якого остання
зобов'язується перед кредитором
відповідати в повному обсязі за
своєчасне та повне виконання боржником
зобов'язань за кредитним договором (т. 1
а.с.21-22).

25.12.2006 р. між Банком «Фінанси та Кредит»
та ОСОБА_3 було укладено договір поруки
№61-06-П2/02, відповідно до умов якого
останній зобов'язується перед
кредитором відповідати в повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором (т. 1 а.с.23-24).

25.12.2006 р. в якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між Банком «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_1 було укладено
іпотечний договір, який посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстровано в реєстрі за №3996,
відповідно до якого відповідач передав
в іпотеку позивачу квартиру АДРЕСА_3,
загальною площею 202,6 кв.м. (т. 1 а.с. 25-26).
Відповідно до п.3 іпотечного договору
узгоджена сторонами вартість предмету
іпотеки, враховуючи оцінку, викладену в
звіті про вартість обєкта оцінки
житлового приміщення, зробленого ПП
«Олімп» 14.12.2006 р., становить 1 217 555 грн.
06.08.2007 р. між ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_1 було укладено
договір про зміну умов іпотечного
договору, відповідно до якого
узгоджена сторонами вартість предмету
іпотеки, враховуючи оцінку, викладену в
звіті про вартість обєкта оцінки
житлового приміщення, зробленого ПП
«Олімп» 23.07.2007 р., становить 1 547 320,00 грн.
(т. 1 а.с. 27). Згідно Державного акту на
право власності на земельну ділянку,
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки
площею 0,0218 га по АДРЕСА_3 (т. 1 а.с.30).
Також судом встановлено, що
відповідачу ОСОБА_1 позивачем
неодноразово направлялись
повідомлення про усунення порушень
умов кредитного договору, однак
заборгованість відповідачем перед
позивачем не погашена (т. 1 а.с. 31-35).
Відповідно до розрахунку боргу станом
на 12.09.2011 р. загальна сума
заборгованості за кредитним договором
складає 5 383 319,48 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, в тому числі,
заставою.

Окремим видом застави є іпотека -
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про іпотеку»
сторони іпотечного договору можуть
вирішити питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Позасудове врегулювання
здійснюється згідно із застереженням
про задоволення вимог
іпотекодержателя, що міститься в
іпотечному договорі, або згідно з
окремим договором між іпотекодавцем і
іпотекодержателем про задоволення
вимог іпотекодержателя, що підлягає
нотаріальному посвідченню, який може
бути укладений одночасно з іпотечним
договором або в будь-який час до
набрання законної сили рішенням суду
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 38 ЗУ«Про іпотеку»
якщо рішення суду або договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
(відповідне застереження в іпотечному
договорі) передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві,
іпотекодержатель зобов'язаний за 30
днів до укладення договору
купівлі-продажу письмово повідомити
іпотекодавця та всіх осіб, які мають
зареєстровані у встановленому законом
порядку права чи вимоги на предмет
іпотеки, про свій намір укласти цей
договір. У разі невиконання цієї умови
іпотекодержатель несе
відповідальність перед такими особами
за відшкодування завданих збитків.

Розглядаючи справу суд першої
інстанції встановив дійсний склад
правовідносин та вірно застосував
норми права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що висновки суду про
задоволення вимог позивача про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості є
вірними та такими, що ґрунтуються на
вимогах закону та обставинах справи.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рішенні суду зазначаються: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції необґрунтовано
відмовлено в задоволенні решти
позовних вимог, що призвело до
обмеження прав позивача на продаж
предмету іпотеки необґрунтовані та
безпідставні, оскільки судом виконані
вимоги закону та не порушує права
позивача .

Колегія суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 308, 317, ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Банк "Фінанси
та Кредит" - відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 17 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: