АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9785/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1033/14
Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І.
Доповідач Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Корнієнка В.І. Винниченка Ю.М.

при секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

На рішення Октябрського районного
суду м. Полтави від 10 лютого 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа орган опіки та піклування
Октябрської районної у м. Полтаві ради,
про стягнення аліментів, встановлення
батьківства та визначення місця
проживання дитини та

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи орган опіки та піклування
Октябрської районної у м. Полтаві ради,
орган опіки та піклування Гадяцької
міської ради, Головне управління
державної міграційної служби України в
Полтавській області, про визначення
місця проживання дитини, стягнення
аліментів та зобов»язання зняти з
місця реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, зазначала, що від шлюбу з
відповідачем у них народились двоє
дітей, які проживають з нею та
знаходяться на її утриманні.
Відповідач проживає окремо,
добровільно виділяти кошти на
утримання дітей відмовляється. Просила
стягнути з ОСОБА_1 на її користь на
утримання дітей аліменти в розмірі по ?
частини кожному з усіх видів його
заробітку щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з дня пред»явлення позову і до
досягнення дітьми повноліття.

В вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 ,
зазначав, що дочка ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_10
народження проживає разом з ним в м.
Гадяч та перебуває на його утриманні,
відповідач проживає в м. Полтава і
дочка категорично відмовляється
проживати разом зі своєю матір»ю. На
утримання ОСОБА_3 відповідач коштів
йому не надає. Просив визначити місце
проживання доньки ОСОБА_3 разом з ним за
його місцем проживання, зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_3 з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1, стягнути з ОСОБА_2 на його
користь на утримання неповнолітньої
ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? частини
усіх видів заробітку відповідачки
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку.

В грудні 2013 року ОСОБА_1 доповнив
позовні вимоги, прохав зобов'язати
ОСОБА_2 зняти з реєстрації ОСОБА_3, що
зареєстрована в АДРЕСА_1 для подальшої
реєстрації в АДРЕСА_2.

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання
батьківства та визначення місця
проживання малолітньої дитини ОСОБА_3,
зазначала, що у зв»язку зі скрутним
матеріальним становищем в сім»ї, в
період шлюбу, у січні 2012 року, вона
поїхала працювати в Полтаву, а діти
залишилися з батьком в м. Гадяч. Пізніше
вона забрала сина до себе. В 2013 року
шлюб з відповідачем припинено.
Останній відмовляється добровільно
дозволити проживати ОСОБА_3 у м.
Полтаві. Позивачка вважає, що ОСОБА_1 не
належним чином виконує свої
батьківські обов»язки щодо піклування
над здоров»ям дитини, не дбає про її
духовний та моральний розвиток, не
цікавиться життям доньки, побутові
умови проживання у відповідача гірші,
що негативно відображається на
здоров»ї ОСОБА_3. Крім того, ОСОБА_1
ставить під сумнів батьківство
відносно доньки. Просила визнати
ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_3 та
визначити місце проживання останньої з
її матір»ю - ОСОБА_2

Ухвалою Октябрського районного
суду м. Полтави від 27 січня 2014 року
справи об»єднано в одне провадження.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 10 лютого 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволений частково.

Визначено місце проживання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом
з матір»ю ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Гадяч Полтавської області,
на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженки м. Полтави, аліменти на
утримання неповнолітніх дітей: доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі по 1/6 частині
всіх видів його заробітку (доходу) на
кожну дитину, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
на утримання сина ОСОБА_4 з 02 серпня 2013
року, а на утримання доньки ОСОБА_3 з дня
набрання даним рішенням законної сили
і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць підлягає негайному
виконанню.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав
рішення суду скасувати ,
задовольнивши її позовні вимоги в
повному обсязі. Посилався на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
місцевим судом неповно з»ясовані
обставини, які мають суттєве значення
для правильного вирішення справи, суд
не правильно застосував норми ст. 161 СК
України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення скарги.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували у шлюбі з 18
листопада 2000 року по 14 серпня 2013 рік.
Від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 та
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.

В січні 2012 року ОСОБА_2 поїхала
працювати у м. Полтаву у зв»язку із
скрутним матеріальним становищем. У
робочі дні позивач працювала, а у
вихідні їздила в м. Гадяч до чоловіка та
дітей. Перший клас син ОСОБА_4 закінчив
у м. Гадячі, а в другий клас мати забрала
його до школи в м. Полтаву. Донька
ОСОБА_3 залишилася проживати з батьком
в м. Гадячі.

З лютого 2013 року ОСОБА_3 тричі
перебувала на стаціонарному лікуванні
у Полтавській обласній дитячій
клінічній лікарні ( а.с. 14-16, 17 т. 2).

Згідно актів обстеження
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 умови проживання
задовільні. Для дитини створені всі
умови для успішного навчання та
виховання. (а.с. 24 т. 1, а.с. 24 т. 1).

Згідно висновку виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради
як органу опіки та піклування від 28.01.2014
року доцільно визначити місце
проживання малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_9, разом з матір»ю ОСОБА_2
(а.с. 160 т. 1).

З висновку опікунської ради Гадяцької
міської ради вбачається, що належні
умови проживання дочки ОСОБА_3 створені
батьком ОСОБА_1 і донька може
залишитися проживати разом з ним (а.с. 54
т. 2).

Зазначений висновок опікунської ради
був затверджений органом опіки та
піклування - виконавчим комітетом
Гадяцької міської ради 23.05.2014 року.

Місцевим судом також встановлено , що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 характеризуються
позитивно.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в
частині визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_3 та відмовляючи в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1,
місцевий суд вірно застосував вимоги
ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 160, ст. 171 СК України та
прийшов до висновку про визначення
місця проживання ОСОБА_3 разом з
матір»ю ОСОБА_2, оскільки це найбільше
відповідатиме інтересам дитини.

Місцевим судом враховано висновок
органу опіки та піклування Октябрської
районної у м. Полтаві, думку
малолітньої дитини, яка зазначила, що з
мамою їй проживати легше,
відповідальне ставлення кожного з
батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту
прихильність дитини до кожного з
батьків, вік дитини, стан її здоров»я,
положення Декларації з прав дитини,
згідно якої дитину можна розлучати з
матір»ю лише у виключних випадках.

З'ясувавши в ході апеляційного
розгляду справу думку дитини з
приводу розв'язання даного спору,
колегія суддів приходить до висновку
, що визначення місця проживання
дитини разом із матір'ю буде більше
сприяти інтересам дитини, її
духовному та фізичному розвитку.

За таких обставин в цій частині
підстави для зміни чи скасування
судового рішення відсутні.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України
батьки зобов»язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів
на дітей, місцевий суд вірно застосував
положення ст. 182, 191 СК України та
стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітніх дітей: доньки
ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 у розмірі по 1/6
частині всіх видів заробітку щомісячно
на кожну дитину, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, зазначивши, що це
буде відповідати інтересам дітей та
забезпечить їх належне та достатнє
матеріальне утримання.

Колегія суддів погоджується з
висновками місцевого суду і в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про стягнення аліментів та
зобов»язання ОСОБА_2 зняти з реєстрації
дитину у зв»язку з визначенням
місцевим судом місця проживання ОСОБА_3
з матір»ю.

Колегія суддів не вбачає підстав для
переоцінки доказів у справі та для
інших висновків.

Доводи апеляційної скарги висновків
місцевого суду не спростували.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 315, 317, 319
ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 10 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
двадцяти діб до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді : (підписи)

Копія згідно: