Справа №592/651/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Алфьоров А. М.Номер
провадження 22-ц/788/939/14 Суддя-доповідач -
Кононенко О. Ю. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Бойка В. Б., Семеній Л. І.,

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та
Публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк»

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 10 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» про стягнення
заборгованості за договором
банківського рахунку,-

в с т а н о в и л а :

23 січня 2014 року позивач звернулась до
суду із вказаним позовом, який в
подальшому уточнила, мотивуючи тим, що
06 жовтня 2008 року між ПАТ
«Західінкомбанк» та ОСОБА_4 укладено
договір банківського вкладу № ДБ-265/2. 11
квітня 2011 року між сторонами укладено
додаткову угоду № 5 (вклад «Стандарт»)
до договору банківського вкладу від 06
жовтня 2008 року, відповідно до умов якої
ОСОБА_4 передав банку на зберігання
грошові кошти у сумі 75413,24 грн. строком
на три місяці, до 11 липня 2011 року, з
процентною ставкою за вкладом 9 %
річних. 05 липня 2011 року ОСОБА_4
звернувся до відповідача із заявою про
повернення вкладу та процентів. Проте,
отримав відповідь банку про
неможливість виплати коштів.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. Після
його смерті вклад з процентами на
загальну суму 79971,76 грн. перейшов їй у
спадщину. В подальшому, 28 лютого 2013 року
вона звернулась до відповідача із
заявою про повернення вкладу. Проте,
замість того, щоб повернути вклад, банк
на вкрай невигідних для неї умовах,
умовив її 25 квітня 2013 року укласти
договір банківського рахунку «кошти на
вимогу». Після укладення цього
договору вона не мала можливості на
свій розсуд розпоряджатися
вищезазначеними коштами, а тому 19
лютого 2014 року звернулась до
відповідача із письмовою вимогою про
повернення залишку коштів в сумі 74971,87
грн. Але банк гроші не повернув. Тому
просила ухвалити рішення, яким
стягнути з ПАТ «Західінкомбанк»
заборгованість за договором
банківського вкладу - 74971,87 грн., 5569,11
грн. - відсотки за процентною ставкою 9%
за договором банківського вкладу від 06
жовтня 2008 року за період з ІНФОРМАЦІЯ_1
року по 25 квітня 2013 року та 4047,52 грн. -
три відсотки річних за період з 11 липня
2011 року по 25 квітня 2013 року.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 10 квітня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Західінкомбанк» на
користь ОСОБА_3 заборгованість за
договором банківського рахунку
фізичної особи в національній валюті №
НОМЕР_1 від 25 квітня 2013 року у розмірі
74971 грн. 87 коп.

Стягнуто з ПАТ «Західінкомбанк» в
дохід держави судовий збір у розмірі 749
грн. 72 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, порушення норм процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить змінити
зазначене рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити її позовні
вимоги в частині стягнення 4047 грн. 52
коп. - трьох відсотків річних та 5569 грн.
11 коп. - відсотків, нарахованих за
процентною ставкою згідно з договором
банківського вкладу у національній
валюті № ДБ-265/2 від 06 жовтня 2008 року,
після ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При цьому зазначає, що умови
додаткової угоди № 5 від 11 квітня 2011
року є несправедливими, агресивними,
нечесними по відношенню до неї та
такими, що суперечать вимогам Закону
України «Про захист прав споживачів»,
оскільки суперечать принципу
добросовісності, порушують її права і
законні інтереси як споживача послуг.

Вказує, що перерахувавши вклад на
рахунок «кошти на вимогу», банк не зняв
з себе відповідальності за порушення
грошового зобов'язання, передбаченої ч.
2 ст. 625 ЦК України, адже і в подальшому
відмовляв їй у поверненні коштів в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Західінкомбанк», посилаючись на
неправильне застосування судом норм
процесуального права, просить змінити
вказане рішення, виключивши з нього
слова «в особі відділення № 28»,
зазначаючи, що стягнення повинно
проводитися з юридичної особи, а не з
відділення банку, яке не є юридичною
особою.

Рішення суду не оскаржується в
частині стягнення заборгованості за
договором банківського рахунку від 25
квітня 2013 року у розмірі 74971 грн. 87 коп.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача
ОСОБА_3 - ОСОБА_5, який підтримав доводи
апеляційної скарги ОСОБА_3, заперечував
проти апеляційної скарги ПАТ
«Західінкомбанк», вивчивши матеріали
справи і перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3
підлягає частковому задоволенню, а
скарга ПАТ «Західінкомбанк» не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що 06 жовтня 2008 року між ТОВ
КБ «Західінкомбанк» та ОСОБА_4
укладений договір банківського вкладу
в національній валюті № ДБ-265/2, за
умовами якого вкладник передав, а банк
прийняв на депозитний вклад на умовах
даного договору грошові кошти в сумі 3000
грн. з процентною ставкою за строковим
вкладом в розмірі 19 % річних та
процентною ставкою за вкладом на
вимогу у розмірі 0,1 % річних (а.с. 8).

11 квітня 2011 року між ПАТ
«Західінкомбанк», що є
правонаступником усіх прав та
обов'язків ТОВ КБ «Західінкомбанк» та
ОСОБА_4 укладена додаткова угода № 5
(вклад «Стандарт») до договору
банківського вкладу в національній
валюті № ДБ-265/2 від 06 жовтня 2008 року, за
умовами якого вкладник передав, а банк
прийняв на вкладний (депозитний)
рахунок, відкритий у банку на умовах
даного договору грошові кошти в сумі
75413 грн. 24 коп. з процентною ставкою за
вкладом в розмірі 9 % річних та
процентною ставкою, встановленою за
вкладами на вимогу в розмірі 0,1 % річних
(а.с. 7).

05 липня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
банку із заявою щодо виплати йому
депозиту в сумі 75413 грн. 24 коп. з
відсотками, у зв'язку з закінченням
строку зберігання вкладу (а.с. 11).

У відповідь на вказану заяву ОСОБА_4,
ПАТ «Західінкомбанк» відмовив у
виплаті банківського вкладу, мотивуючи
відсутністю коштів на
кореспондентському рахунку банку на
той час, що тимчасово блокувало
можливість виплати грошей вкладникам,
термін дії договорів яких закінчився
(а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. 18 січня
2013 року його дружина, ОСОБА_3,
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого
державним нотаріусом третьої Сумської
державної нотаріальної контори
Ляшенко А.І., зареєстрованого в реєстрі
за № 1-81, отримала спадщину у виді
вкладів з відповідними відсотками та
нарахованою компенсацією на час
виплати, що знаходяться в ПАТ
«Західінкомбанк» за договором
банківського вкладу № ДБ-265/2 на рахунку
№ НОМЕР_2 з залишком вкладу в сумі 75413
грн. 24 коп., на рахунку № НОМЕР_3 з
залишком вкладу в сумі 4558 грн. 52 коп.,
загальна вартість спадкового майна
становить 79971 грн. 76 коп. (а.с. 13).

28 лютого 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
відповідача із заявою про повернення
депозиту в сумі 79971 грн. 76 коп. (а.с. 14).

25 квітня 2013 року між ПАТ
«Західінкомбанк» та ОСОБА_3 укладено
договір банківського рахунку фізичної
особи в національній валюті № НОМЕР_1,
за умовами якого банк відкриває
клієнту рахунок (кошти на вимогу)
фізичної особи у національній валюті
та здійснює по ньому всі види
розрахунково-касових операцій,
відповідно до вимог цього договору,
нормативних актів національного банку
України та законодавства України (а.с.
40-43).

На підставі письмової заяви позивача
від 26 квітня 2013 року, банком було
перераховано на її поточний рахунок №
НОМЕР_1 вклад та відсотки в сумі 79971 грн.
37 коп. (а.с. 23).

Відповідно до довідки ПАТ
«Західінкомбанк» № 01-268 від 10 лютого 2014
року, станом на 10 лютого 2014 року залишок
коштів на поточному рахунку ОСОБА_3 №
НОМЕР_1 складає 74971 грн. 87 коп. (а.с. 22).

19 лютого 2014 року ОСОБА_3
звернулась до банку із письмовою
вимогою про повернення їй коштів у
розмірі 74971 грн. 87 коп. (а.с. 44).

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3 в частині стягнення процентів,
нарахованих на суму вкладу, з дня
смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року до дня
укладення договору банківського
рахунку 25 квітня 2013 року та в частині
стягнення трьох відсотків річних,
відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
місцевий суд виходив з
необґрунтованості цих вимог.

Колегія суддів погоджується
із висновком суду в частині вирішення
позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення
процентів за договором банківського
вкладу з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Стаття 629 ЦК
України передбачає обов'язковість
договору для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається,
що 11 квітня 2011 року між ПАТ
«Західінкомбанк» та ОСОБА_4 укладена
додаткова угода № 5 (вклад «Стандарт»)
до договору банківського вкладу в
національній валюті № ДБ-265/2 від 06
жовтня 2008 року на суму 75413 грн. 24 коп.
Термін дії договору - 3 місяці, до 11
липня 2011 року. Відповідно до п. 1.6.
вказаного договору, процентна ставка
за вкладом на вимогу становить 0,1 %
річних. Отже, протягом строку дії
договору, тобто до 11 липня 2011 року
вкладнику нараховувалось 9 % річних.
Після закінчення строку дії договору,
вклад став вкладом на вимогу, процентна
ставка за яким становила 0,1 % річних.

Крім того, пунктом 1.8. додаткової угоди
передбачено, що у випадку смерті
вкладника нарахування процентів по
даному договору за ставкою, вказаною в
пунктах 1.5., 1.6. припиняється. З дня
смерті вкладника на вклад
нараховуються проценти за ставкою 0,00 %
річних. Якщо після смерті вкладника
нараховувались чи виплачувались
проценти за ставкою, вказаною в пунктах
1.5., 1.6., то такі проценти підлягають
перерахунку та утриманню з суми вкладу,
що підлягає поверненню (а.с. 7).

Відповідно до ст. 627 ЦК сторони є
вільними у визначенні умов договору
(його змісту).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с. 13), а тому банк відповідно до умов
додаткової угоди правомірно припинив
нарахування процентів за договором
банківського вкладу на вимогу.

Таким чином, твердження заявника
апеляційної скарги про те, що після
смерті вкладника повинні
нараховуватись відсотки на вклад з
розрахунку 9 % річних, є безпідставними.

Подавши у відповідності до п. 1.2.
договору заяву про повернення вкладу і
відсотків 11 липня 2011 року, ОСОБА_4 тим
самим проявив волю припинити дію
договору.

Слід також зазначити, що договір не
містить умови про те, що у випадку
несвоєчасного повернення вкладу банк
зобов'язаний нараховувати і
виплачувати вкладникові ті ж проценти
після закінчення строку його дії або
смерті.

Отже, оскільки вкладник та банк не
досягли згоди щодо продовження дії
договору на умовах, визначених до часу
його припинення, після 11 липня 2007 року і
до смерті останнього відсотки на вклад
нараховувалися на умовах вкладу на
вимогу відповідно до положень п. п. 1.6.
та 4.2.3. договору, а після смерті
нарахування відсотків припинилось.

Враховуючи викладене, неможливо до
спірних правовідносин застосувати
положення ч. 2 ст. 1228 ЦК України,
відповідно до якої зобов'язання банку
на оплату процентів за договором
банківського вкладу у зв'язку зі смертю
вкладника не припиняється.

Відтак, місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення вимог ОСОБА_3 щодо
стягнення процентів за договором
банківського вкладу за період з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року - дня смерті ОСОБА_4 до
25 квітня 2013 року - дня укладення нею
договору банківського рахунку «кошти
на вимогу».

Проте, колегія суддів вважає, що
вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення 3 % річних
від простроченої суми, відповідно до
положення ч. 2 ст. 625 ЦК України,
підлягають частковому задоволенню, за
період з 01 березня до 25 квітня 2013 року,
оскільки, всупереч вимогам ч. 2 ст. 1060 ЦК
України, не видавши ОСОБА_3 кошти в день
надходження від неї до банку письмової
заяви від 28 лютого 2013 року про
повернення вкладу, банк порушив
грошове зобов'язання, а тому він
повинен нести передбачену ст. 625 ЦК
України відповідальність. 3 % річних
складає: 79971 грн. 76 коп. : 100 % * 3 % : 365 * 56 = 368
грн. 09 коп., де 79971,76 грн. - сума вкладу, що
перейшов у спадщину, 365 - кількість днів
у поточному році, 56 - кількість днів
прострочення.

За таких обставин, рішення в цій
частині підлягає скасуванню на
підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
з ухваленням нового рішення про
часткове задоволення цих вимог.

За період з 11 липня 2011 року до 28
лютого 2013 року позов ОСОБА_3 щодо
стягнення 3 % річних задоволенню не
підлягає, оскільки зазначені кошти не
входять до складу спадщини, а письмова
заява від неї до банку про повернення
вкладу вперше надійшла 28 лютого 2013 року
(а.с. 14).

Доводи апеляційної скарги щодо
нікчемності додаткової угоди № 5 від 11
квітня 2011 року, не заслуговують на
увагу, оскільки недійсність даного
правочину законом прямо не
встановлена, а сторонами або іншою
заінтересованою особою він не
оспорений та не визнаний судом
недійсним.

Апеляційну скаргу ПАТ
«Західінкомбанк» слід відхилити,
оскільки суд першої інстанції
правильно зазначив у рішенні, що
заборгованість за договором
банківського рахунку необхідно
стягнути з юридичної особи ПАТ
«Західінкомбанк». Слова «в особі
відділення № 28» не означають, що
стягнення слід проводити не з
юридичної особи.

В іншій оскаржуваній частині
рішення суду слід залишити без змін,
оскільки воно є законним і
обґрунтованим, відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст.
307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314,
ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково, а апеляційну скаргу ПАТ
«Західінкомбанк» відхилити.

Скасувати рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 10 квітня 2014
року в частині вирішення позовних
вимог ОСОБА_3 щодо стягнення 3 % річних
від простроченої суми та ухвалити в цій
частині нове рішення.

Позов в цій частині задовольнити
частково та стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» на користь ОСОБА_3 3 %
річних від простроченої суми в розмірі
368 грн. 09 коп.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 10 квітня 2014 року в частині
вирішення позовних вимог ОСОБА_3 щодо
стягнення процентів за договором
банківського вкладу залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набрало
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -