Справа № 188/703/14-ц
Провадження № 2/188/479/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року Петропавлівський
районний суд

Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
Полубан М.П.

при секретарі
Філіповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Петропавлівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася позивач з даним
позовом до відповідача про розірвання
шлюбу.

На обґрунтування свого позову вказує,
що 11 жовтня 2008 року вона уклала шлюб із
відповідачем. ОСОБА_2, який було
зареєстровано виконкомом Дмитрівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області за
актовим записом № 21.

Під час спільного шлюбу у них
народилось двоє дітей: донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На протязі останніх двох років їх
відносини змінились не в кращу сторону
і вона зрозуміла, що подальше
планування спільного життя із
відповідачем у них не можливе. Вона
зрозуміла, що у них із відповідачем
зовсім різні погляди на життя та на
формування сімейних відносин, а також
різні життєві цінності.

В результаті постійних докорів з боку
відповідача, суперечностей щодо
сімейного устрою, погроз щодо
застосування до неї фізичної сили у них
виникають сварки, які неодноразово все
ж закінчувались фізичним насиллям щодо
неї. Такі прояви насилля в сім'ї
відбуваються в присутності дітей, що
негативно впливає на їхній фізичний та
духовний розвиток. Вона неодноразово
зверталась до працівників органів
внутрішніх справ, щодо застосування до
відповідача заходів адміністративного
та профілактичного впливу. Так як шлюб -
це поєднання двох осіб на підставах
спільної взаємодовіри, поваги та
любові, то відсутність цих якостей у
кожного з них, вважає і є вже підставою
для припинення самого шлюбу.

Спільно набуте за час шлюбу майно
вважає, що вони зможуть розподілити в
добровільному порядку, але якщо не
дійдуть до спільної згоди, то вона
окремо буде звертатись до суду.

Угоди про добровільну сплату аліментів
на її користь відповідачем між ними не
досягнуто, тому на цей час нею подано
позов до суду про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
спільних дітей.

Отже збереження шлюбу вона вважає не
можливим, адже у обох сторін шлюбу
відсутнє бажання продовжувати спільні
сімейні відносини. Окрім того постійне
насильство з боку відповідача
негативно впливає на фізичний та
моральний розвиток дітей. Вона вважає
також, що подальше збереження шлюбних
відносин між ними може зашкодити
особистому життю як її, так і
відповідача, тому для захисту прав
кожного із них вона звернулася з даним
позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги , дала
пояснення щодо фактичних обставин
справи та фактичних підстав для
звернення до суду з позовом про
розірвання шлюбу. Доповнила , що на
протязі трьох місяців вона з
відповідачем спільно не проживає ,
припинила будь-які сімейно-шлюбні
стосунки. На даний час вона проживає в
передмісті м. Дніпропетровська з іншим
чоловіком. Разом з ним знімають житло і
мають намір створити нову сім"ю. Цей
чоловік полюбив дітей і вона має надію ,
що у них буде все добре і буде краще ніж
з відповідачем. Примирення неможливе .
Спору про спільне майно немає. Просить
суд позов задовольнити.

Відповідач позов визнав часткового.
Часткове визнання полягає в тому , що
позивачка невірно викладає фактичні
обставини справи та перекручує факти ,
які мали місце в їхньому спільному
життя. Пояснив , що позивачка за час
спільного проживання вела себе
недостойно , мали випадки подружньої
зради і на цьому грунті у них виникали
часті сварки та конфліфкти . Вважає , що
шлюб та сім"ю можливо зберегти . Він
пробачить дружині її останню зраду і
вони продовжать жити з дітьми однією
дружньою сім"єю. Просить суд в позові
відмовити.

Суд, вислухавши сторони , вивчивши
матеріали справи, заяву, вважає , що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2008 року
сторони уклали шлюб, який було
зареєстровано виконкомом Дмитрівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області за
актовим записом № 21, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1.

Від даного шлюбу у них народилось двоє
дітей: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвами про
народження дітей серії НОМЕР_2 та
НОМЕР_3 відповідно , які проживають з
матір'ю та знаходяться на її утриманні,
у зв'язку з чим позивачкою також було
заяву про стягнення аліментів з
відповідача.

У зв'язку з тим , що сторони не знайшли
спільної мови щодо сумісного
проживання та фактично припинили
шлюбні відносини позивачка вважає , що
формальне збереження шлюбу може
зашкодити їх особистому життю, а тому
звернулася до суду.

Щодо розподілу спільно набутого за час
шлюбу майна, позивачка вважає, що вони
зможуть розподілити в добровільному
порядку, але якщо не дійдуть до
спільної згоди, то вона окремо буде
звертатись до суду.

Судом також встановлено, що подальше
спільне життя між сторонами неможливе,
між ними постійно виникають
непорозуміння , конфлікти , що привело
до розриву шлюбно-сімейних відносин
.Позивачка покинула відповідача і на
даний час співмешкає з іншим чоловіком.
Даний факт сторони не оспорюють. На
думку суду така ситуація є неможливою
для подальшого спільного життя та
збереження шлюбу , а примирення між
сторонами неможливе . Примирення
сторін , на думку суду буде суперечити
загально прийнятим нормам моралі та
буде шкодити інтересам сторін .

Відповідно до ч.3 ст.105 СК
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 112 передбачає, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи всі
вищезазначені обставини, ситуацію, яка
склалась, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Також суд дійшов висновку про
стягнення з відповідача судових
витрат, що були понесені відповідачкою
при подачі позову до суду.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 5, 57,88,174, 212-214 ЦПК
України ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1
,ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
який було зареєстровано 11жовтня 2008
року виконкомом Дмитрівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК
України після розірвання шлюбу,
прізвище позивачки залишити «ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 243грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя М. П. Полубан