Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2429/14 Головуючий у 1
інстанції: Круговой В.О.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 04» червня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ріксі» на
рішення Великобілозерсього районного
суду Запорізької області від 19 лютого
2014 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ріксі»
про захист прав споживачів, визнання
договору недійсним та застосування
наслідків його недійсності, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовною заявою, яку протягом
розгляду справи уточнював, до ТОВ
«Ріксі» про захист прав споживачів,
визнання договору недійсним та
застосування наслідків його
недійсності.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що весною 2010 року в засобах
масової інформації, він знайшов
оголошення ТОВ «Ріксі», в якому йшлося
про акційну пропозицію на швидке
отримання кредиту за умовами з
мінімальним пакетом документів.
Зателефонувавши за вказаним в
рекламному оголошені телефоном, йому
підтвердили рекламну інформацію про
надання кредиту під 5% річних на термін
до 15 років, з 50% знижкою на
реєстраційний та адміністративні
платежі. Ознайомившись з акційною
пропозицією, він обрав кредит на суму 100
000 грн. за графіком внесків на 180
місяців, з повним місячним внеском 1155,56
грн. та реєстраційним платежем в сумі
3800,00 грн.

09 квітня 2010 року в регіональному
представництві ТОВ «Ріксі» було
укладено договір № 005551 за програмою
«Респектабельність і комфорт сім'ї» з
додатками 1-2 до нього. Того ж дня до
підписання Договору згідно з умовами п.
2.4 додатку 2 до Договору він сплатив
реєстраційний платіж в сумі 3800,00 грн.

20.04.2010 року він отримав листа від ТОВ
«Ріксі» в якому було зазначено номер
сектора - 003, порядковий номер - 280 та
рахунок для сплати першого щомісячного
внеску. Виконуючи умови договору, він
перерахував на рахунок ТОВ «Ріксі» 30
щомісячних повних платежів, що
становить 34666,80 грн., але нічого не
отримав.

З ЄДР дізнався, що в переліку видів
діяльності відповідача відсутнє
придбання товарів у групах, що є
фінансовою послугою. ТОВ «Ріксі» не
внесено до реєстру фінансових установ,
також у товариства відсутня ліцензія
на надання фінансових послуг. Вважає,
що здійснювана відповідачем
підприємницька діяльність за
програмою «Респектабельність і
комфорт сім'ї» має ознаки нечесної
підприємницької практики.

Направляв на ім'я директора ТОВ «Ріксі»
вимоги про повернення коштів,
сплачених за договором.

31.10.2013 року на його особистий рахунок
було зараховано 3000 грн. -повернені
адміністративні внески. Під час
розгляду справи відповідачем було
сплачено на виконання договору 34666,80
грн. та 346,98 грн. за банківські послуги.

Вважає, що відповідачем при укладанні
зазначеного договору порушено його
права як споживача, що призвело до
укладення правочину, який відповідно
до ст.ст. 203, 215, 227, 230 ЦК України, ст.ст. 18,
19 Закону України «Про захист прав
споживачів» є недійсним.

Просило визнати недійсним договір №
005551 від 09.04.2010 року, укладений між ним та
ТОВ «Ріксі»; стягнути з ТОВ «Ріксі» на
його користь завдані майнові збитки у
подвійному розмірі в сумі 60958,76 грн.

Рішенням Великобілозерського
районного суду Запорізької області від
19 лютого 2014 року задоволено частково.

Визнано недійсним договір № 005551 від
09.04.2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ
«Ріксі».

Стягнуто з ТОВ «Ріксі» на користь
ОСОБА_3 завдані йому недійсним
договором №005551 від 09.04.2010 року майнові
збитки в сумі 4146,98 грн.

Стягнуто з ТОВ «Ріксі» на користь
держави 243,60 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ТОВ «Ріксі».

В апеляційній скарзі ТОВ «Ріксі»
зазначило, що предметом оспорюваного
договору є надання посередницьких
послуг, спрямованих на придбання
товару у групах, основним видом
діяльності ТОВ «Ріксі» є посередницька
діяльність в торгівлі товарами
широкого асортименту, при укладенні
договору волевиявлення позивача було
вільним, оспорюваний договір не
суперечить вимогам цивільного
законодавства і спрямований на реальне
настання правових наслідків.
Посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
Закону України «Про захист прав
споживачів», просить скасувати рішення
суду та ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

ТОВ «Ріксі» отримало повістку 27.05.2014 р.,
передбачене законом право на участь
представника у судовому засіданні не
використало.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд обґрунтовано
виходив з положень ст. ст. 203, 215 ЦК
України, Закону України «Про захист
прав споживачів» та прийшов до
правильного висновку про те, що
відповідач здійснює нечесну
підприємницьку практику, кошти
ОСОБА_3 залучені з метою реалізації
діяльності пірамідальної схеми,
позивач сплатив кошти не за сам товар,
а за можливість одержання права на
купівлю товару.

Доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість висновку суду щодо
нечесної підприємницької діяльності
ТОВ «Ріксі» та залучення коштів за
пірамідальної схемою не можуть бути
прийняті до уваги, виходячи з
наступного.

Рішенням адміністративної колегії
Вінницького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 29.10.2010 р. №56-рш на ТОВ
«Ріксі» накладено штраф за
недобросовісну конкуренцію у вигляді
поширення неправдивої реклами щодо
наявності спрощеної процедури
отримання споживачами позики на
купівлю житла, автомобілів, побутової
техніки тощо, що вводить в оману
(а.с.78,80).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
захист прав споживачів», виконавець не
повинен включати у договори із
споживачем умови, які є
несправедливими (ч.1). Умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
позивача (ч. 2), зокрема, надання
можливості виконавцеві не повертати
кошти на оплату, здійснену споживачем у
разі відмови споживача виконати
договір, без встановлення права
споживача на одержання відповідної
компенсації від виконавця у зв'язку з
розірванням договору (п. 4 ч. 3). Перелік
несправедливих умов у договорах із
споживачем не є вичерпним (ч. 4).

За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» нечесна підприємницька
практика забороняється. Нечесна
підприємницька практика включає
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Забороняються
як такі, що вводять в оману: утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Статтею 203 ЦК України встановлено
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.

У відповідності до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до вимог п. 1 ст. 216 ЦК України
у разі визнання недійсності правочину
кожна із сторін зобов'язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона
одержала на виконання цього правочину,
а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

По справі встановлено, що 09 квітня 2010
року між ОСОБА_3 та ТОВ «РІКСІ» укладено
договір № 005551 з додатками № 1 та № 2 до
нього, предметом якого було надання
учаснику програми послуг, спрямованих
на придбання товару, вартість якого
зазначена в додатку № 1 до договору і
становила 100000 грн., через програму
«Респектабельність і Комфорт Сім'ї»,
організовану товариством,
реєстраційний платіж становив 3 8000 грн.,
повний чистий внесок 555,56 грн.,
половинний чистий внесок 277,78, грн.,
адміністративний внесок 600 грн.,
асигнаційний платіж 3 800 грн. (а. с. 8-11).
Позивачем на виконання умов даного
договору було сплачено реєстраційний
платіж в сумі 3 800 грн. та щомісячні
платежі за період з квітня 2010 року по
березень 2012 року в розмірі 34666,80 грн.,
які складаються з чистих внесків та
адміністративних внесків що також
стверджується доданими до матеріалів
справи квитанціями ( а. с. 11-13).

Відповідно до п.1.1. предметом даного
договору є вчинення відповідачем від
імені та за рахунок позивача певних
юридичних дій, спрямованих на
придбання товару, зазначеної у додатку
№ 1 до даного Договору, на умовах
діяльності програми
«Респектабельність і Комфорт Сім'ї»
(додаток № 2 до даного договору) у тому
числі: сформувати сектори учасників
програми (добровільне об'єднання
учасників, які виявили бажання
придбати певні товари на умовах
програми «Респектабельність і Комфорт
Сім'ї»); здійснити її адміністрування;
організувати та проводити асигнаційні
акти щодо надання права на отримання
товару; здійснювати оплату товару та
забезпечувати його отримання
учасником програми тощо.

Суд обґрунтовано визнав, що в умовах
договору вбачаються ознаки здійснення
відповідачем нечесної підприємницької
діяльності. Так, як вбачається з
реклами послуг відповідача, які
розміщені в друкованих засобах масової
інформації, вона спонукає клієнта
звертатися за отриманням позики за
«спрощеною» процедурою. Між тим, з умов
оспорюваного договору вбачається, що
предметом договору є надання учаснику
програми «Респектабельність і Комфорт
Сім'ї» послуг, спрямованих на
можливість придбати товар через
програму «Респектабельність і Комфорт
Сім'ї», програма базується на принципі
взаємодопомоги учасників. Із аналізу
інших умов договору слідує, що
відповідач не надає позик, а формує
сектори учасників програми (п. 2.1.
договору, п.1.2. додатку № 2 до Договору),
які за рахунок власних внесків
формують Фонд внесків групи. Після
цього здійснюється асигнаційний акт -
щомісячний захід, на якому учасникам
програми надається право на отримання
товару. Відповідно до визначення
понять (термінів), які використовуються
у договорі «Чистий внесок»,
«Асигнаційний акт», передбачено, що
підтвердження права учасника програми
на одержання товару, яке отримане
учасником програми за результатами
асигнаційного акту по розподілу Фонду
внесків групи, є підставою для
придбання товару за рахунок чистих
внесків для учасника програми, що
входить в дану групу. Право учасника
програми «Респектабельність і Комфорт
Сім'ї» на одержання товару надається не
всім учасникам програми, а лише тим, які
мають найбільшу кількість проплат
(платежів).

В договорі не визначено ні конкретний
товар, ні строк надання товару.
Укладений договір містить лише
обов'язки споживача послуг, тоді як
надання послуги обумовлене лише
власним розсудом відповідача, у
вказаному договорі відсутні конкретні
строки та порядок виконання
відповідачем своїх обов'язків.

З огляду на викладені обставини, суд
дійшов вірного висновку, що спірний
договір порушує права ОСОБА_3, його
кошти були залучені з використанням
ТОВ «Ріксі» нечесної підприємницької
діяльності із метою реалізації
діяльності пірамідальної схеми, що
порушує вимоги п.7 ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів».

Встановивши фактичні обставини справи,
дослідивши надані по справі докази в
сукупності, правильно визначивши, які
правовідносини випливають із
встановлених обставин справи,
застосувавши до спірних правовідносин
норму закону, яка підлягала до
застосування, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позову виходячи з того, що
відповідач при укладенні вказаного
договору порушив вимоги законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав до його
скасування при апеляційному розгляді
справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ріксі»
відхилити.

Рішення Великобілозерсього районного
суду Запорізької області від 19 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: