________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 2-6544/11
Провадження № 2/520/1059/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді
Коваленко О.Б.,

за участю - секретаря
Маценко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про поділ майна подружжя, за
позовом третьої особи з самостійними
вимогами - ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про
визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2011 р. ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, вказав, що
вона перебуває у зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_2 з 19.08.2006 р . У період шлюбу
подружжям було збудовано
домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, який
складається з житлового будинку літери
«К», загальною площею 192,4 кв.м., житловою
площею 118,3 кв.м. та з житлового будинку
літери «Л», загальною площею 194, 6 кв.м.,
житловою площею 119, 0 кв.м. відображених
у технічному паспорті від 16.08.2010 р.
Будинок було збудовано замість старого
будинку, який у грудні 2005 р. було
придбано ОСОБА_2

За остаточними уточненнями позову,
позивачка просить визнати спільним
майном подружжя домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_2, який складається з
житлового будинку літери «К»,
загальною площею 192,4 кв.м., житловою
площею 118,3 кв.м. та з житлового будинку
літери «Л», загальною площею 194, 6 кв.м.,
житловою площею 119, 0 кв.м., а також
рухоме майно, яке знаходиться у
домоволодінні. Просить визнати за нею
право власності на ? домоволодіння за
адресою АДРЕСА_2, яка складається з
житлового будинку літери «Л»,
загальною площею 194, 6 кв.м., житловою
площею 119, 0 кв.м., а також ? рухомого
майна, а саме на рухоме майно, яке
знаходиться у будинку під літерою «Л».

Залишити у власності ОСОБА_2 ? частку у
спільному майні подружжя, а саме: ?
домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, яка
складається з житлового будинку
літери «К», загальною площею 192,4 кв.м.,
житловою площею 118,3 кв.м. та ? рухомого
майна, а саме на рухоме майно, яке
знаходиться у будинку літери «К».

13.03. 2012 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
визнання за нею право власності на
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 та складається з
житлового будинку літери «К»,
загальною площею 192, 4 кв.м., житловою
площею 118,3 кв.м. та з житлового будинку
літери «Л», загальною площею 194, 6 кв.м.,
житловою площею 119, 0 кв.м.

Свій позов мотивує тим, що вона є рідною
сестрою ОСОБА_2 та неодноразово
надавала своєму брату довіреності на
право представляти її інтереси, з
правом укладати угоди по придбанню та
відчуженню майна.

У грудні 2005 р., ОСОБА_2 придбав старе
домоволодіння, яке розташовано на
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 і
яка є суміжною з земельною ділянкою, на
який розташовано будинок їх матері
ОСОБА_4 по 3-му Український провулку у м.
Одесі. На протязі з 2005 р. по 2008 р. для
придбання будинку АДРЕСА_2, а також для
здійснення будівництва нового
домоволодіння, за домовленістю зі
своїм братом, вона надсилала на його
вкладний рахунок НОМЕР_1 та картковий
рахунок НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Порто- Франко»
грошові кошти в іноземній валюті. В
травні 2011 р. вона запропонувала ОСОБА_2
оформити домоволодіння по АДРЕСА_2 на
її ім'я у відповідності до їх
домовленості. Оскільки ОСОБА_2
відмовився це робити, вона вимушена
звернутися до суду

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представники позовні вимоги
підтримали у повному обсязі,
зазначивши, що шлюб між нею та ОСОБА_2 не
розірвано, що вона вимушена з лютого 2011
р. проживати у своєї матері за адресою:
АДРЕСА_1, а також вказала, що вона
позбавлена права користуватися
спільним майном подружжя.

ОСОБА_1 також пояснила, що вона
працювала на пасажирських судах у
іноземних компаніях, тому вона мала
достатньо коштів для будівництва
спірного домоволодіння. Крім того,
зазначила, що вона з ОСОБА_2 у жовтні 2006
р. звернулася до архітектора ОСОБА_5 з
метою замовлення проекту
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2. Вона
також контролювала процес будівництва,
вибирала оздоблювальні матеріали,
займалася дизайном, облаштовувала
домоволодіння меблями та технікою.

Позов ОСОБА_3 не визнає у повному об'ємі
та заперечує проти нього, стверджуючи,
що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2
будувалося виключно на гроші її та її
чоловіка, який свого часу також
працював на судах у іноземних
компаніях, а з 2004 р. по 2007 р. він працював
у компанії «ELYSTANG HOLDING GREADENT INVESTING" та
отримав від компанії 283 000 доларів США.

Крім того, зазначила, що відповідно до
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 14.06. 2013 року, яке залишено
без змін Апеляційним судом Одеської
області від 16.07. 2013 року, з ОСОБА_2
стягнуто борг у розмірі 3 197 665 грн.

ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнає у повному
обсязі. Пояснив, що проживати спільно з
ОСОБА_1 вони не можуть, що у період шлюбу
ним було побудоване домоволодіння, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та
складається житлового будинку літери
«К», загальною площею 192, 4 кв.м.,
житловою площею 118,3 кв.м. та з житлового
будинку літери «Л», загальною площею 194,
6 кв.м., житловою площею 119, 0 кв.м. Він
ніде не працює, гроші він заробляв
чесно. Пояснив, що вважає, що в нього
нема обов»язку пояснити походження
грошових коштів на придбання майна. Не
заперечує проти того, щоб було
залишено у його власності ? частка у
спільному майні подружжя, а саме: ?
домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, яка
складається з житлового будинку
літери «К», загальною площею 192,4 кв.м.,
житловою площею 118,3 кв.м. та ? рухомого
майна, а саме на рухоме майно, яке
знаходиться у будинку літери «К».

Позов ОСОБА_3 не визнає у повному об'ємі,
стверджує, що грошові кошті, які він
отримував від компанії, власником якої
є його сестра - ОСОБА_3, з нього стягнуто
на підставі рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 14.06. 2013 року.
Старе домоволодіння він придбав за
власні кошти, а нове побудував за гроші
подружжя.

Представник ОСОБА_3 у судовому
засіданні позов ОСОБА_1 не визнає з
наступних підстав. Вона є громадянкою
Російської Федерації та рідною сестрою
ОСОБА_2 Вона неодноразово надавала
своєму брату довіреності на право
представляти її інтереси, з правом
укладати угоди по придбанню та
відчуженню майна.

Їх мати - ОСОБА_4 є власником будинку за
адресою АДРЕСА_2. У грудні 2005 р. її
колишній чоловік ОСОБА_7 переказав
гроші на ім'я ОСОБА_2 для придбання
сусіднього з будинком матері будинку,
який розташований за адресою: АДРЕСА_2.
Оскільки вона є громадянкою іншої
держави, а також тому, що вона вирішила
на місті старого будинку збудувати два
нових, для себе та для матері, щоб
уникнути труднощів з оформленням
домоволодіння та приватизації
земельної ділянки, домоволодіння було
оформлено на ОСОБА_2 Крім того, ОСОБА_2
здійснював організацію та контроль за
будівництвом двох будинків по АДРЕСА_2,
а вона здійснювала фінансування цього
будівництва, сплачувала йому заробітну
плату.

Після того як будинки мали бути
прийняті в експлуатацію ОСОБА_2 повинен
був здійснити переоформлення будинків
на її ім'я. На протязі з 2005 р. по 2008 р. для
придбання будинку АДРЕСА_2, а також для
здійснення будівництва двох будинків,
за домовленістю з ОСОБА_2 вона
надсилала з рахунків своїх компаній на
його вкладний рахунок НОМЕР_1 та
картковий рахунок НОМЕР_2 в ПАТ АБ
«Порто- Франко» грошові кошти в
іноземній валюті, зокрема 82 000 доларів
США зі свого рахунку.

З 2008 р. в одному будинку проживала їх
мати - ОСОБА_4, а в іншому проживала вона
зі своєю родиною, коли приїжджала у
відпустку до м. Одеси. ОСОБА_2 проживав
зі своєю родиною у домоволодінні їх
матері за адресою: АДРЕСА_2.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 відмовився
оформити домоволодіння по АДРЕСА_2 у м.
Одесі на її ім'я у відповідності до
домовленості, вона вимушена звернутися
до суду.

Вислухавши пояснення позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2 та їх
представників, представника третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги,
вислухавши свідків, вивчивши матеріали
справи суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічний
позов ОСОБА_3 не підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
19 серпня 2006 р. по теперішній час. У шлюбі
в них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син -
ОСОБА_19.

19 грудня 2005 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 було укладено договір
купівлі - продажу, відповідно до якого
ОСОБА_2 купив житловий будинок з
господарчими спорудами під АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на домоволодіння серія САЕ №
073236 від 17 лютого 2011 року власником
домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, який
складається з житлового будинку літери
«К», загальною площею 192,4 кв.м., житловою
площею 118,3 кв.м. та з житлового будинку
літери «Л», загальною площею 194, 6 кв.м.,
житловою площею 119, 0 кв.м. є ОСОБА_2 (т. 1,
а.с. 22).

Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Згідно з ст. 62 СК України, якщо майно
дружини, чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Ст. 63 СК України встановлено, що дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Як вбачається зі ст. 69 СК України,
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Свідки, які були допитані у судовому
засіданні пояснили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
знаходяться у зареєстрованому шлюбі,
від шлюбу мають сина - ОСОБА_19. ОСОБА_3 є
рідною сестрою ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_5 підтвердила, що вона
здійснювала проектування
домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, який
складається із двох будинків.
Заказував проект та оплачував його
ОСОБА_2, він не говорив, що діяв у
інтересах третіх осіб.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона
приблизно у 2000-2001 р.р. працювала с
ОСОБА_1 на пасажирських судах, які
належали зарубіжним компаніям. ОСОБА_1,
приблизно до 2003 р. працювала на
пасажирських судах. Приблизно два рази
на тиждень вона бувала у гостях у
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 С 2011 р. вони
проживають у будинку АДРЕСА_2. До цього
вони проживали за адресою: АДРЕСА_3.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона
навчалася разом з ОСОБА_1 у школі.
Приблизно один раз на тиждень вона
бувала у гостях у подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 Домоволодіння по АДРЕСА_2. Одесі
вони будували ще у 2006 р. Подружжя
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працювали на судах,
які належали іноземним компаніям.
Раніше вони проживали по АДРЕСА_3, а
приблизно рік вони проживають за
адресою АДРЕСА_2.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вона
знає ОСОБА_1 з дитинства. У подружжя у
власності є два дома, але ОСОБА_2 не
пускає ОСОБА_1 проживати в будинках;
вона вимушена проживати у своєї матері
по вул. Успенській у м. Одесі.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили суду,
що вони знайомі з ОСОБА_2 приблизно з 2005
р., вони займаються реалізацією
будівельних матеріалів і ОСОБА_2
придбавав будівельні матеріали для
обробки домів.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_16 пояснили суду,
що вони є рідними батьками ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 Зазначили, що їх донька ОСОБА_3
переказувала гроші своєму братові
ОСОБА_2 для будівництва домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_2. Всі будівельні
роботи, а також меблі і техніка були
придбані їх донькою, яка проживає і
працює у м. Лондоні. Після будівництва
будинків в одному проживала мати -
ОСОБА_4, а в другому - ОСОБА_3 у період,
коли приїжджала у гості до родичів.
Подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали у
будинку АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_4
Свідки також зазначили, що ОСОБА_2 та
його дружина ОСОБА_1 багато років ніде
не працювали. У ОСОБА_2 є великий
грошовий борг перед його сестрою -
ОСОБА_3

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» № 11 від 21.12.2007 р. поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Як зазначено у п. 23 та 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» № 11 від
21.12.2007 р., вирішуючи спори між подружжям
про майно, необхідно встановлювати
обсяг спільно нажитого майна, наявного
на час припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) ,
відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть
бути будь-які види майна, за винятком
тих, які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом. До складу майна, що підлягає
поділу, включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК) .

Відповідно до виписок ПрАТ Акціонерний
банк «Порто- Франко» з 2004 р. по 2007 р. на
особистий валютний рахунок ОСОБА_2
НОМЕР_1 та картковий рахунок НОМЕР_2 (в
доларах США) в цьому банку від
іноземних компаній та ОСОБА_3
надходили грошові кошти (т. 3, а.с.203-250, т.
4, а.с. 1-33).

Пояснити підстави надходження цих
грошей ОСОБА_2 не зміг.

За довідками Податкової інспекції та
Пенсійного фонду вбачається, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувають на
обліку в органах Пенсійного фонду
України, а також не перебувають на
обліку в органах ДПС по Одеській
області (за період з 01.01. 2005 року по 31.12.
2011 року (т. 1, а.с. 193, 194); з цього випливає,
що дані особи ніде не працювали.

Відповідно до частини третьої статті 10
ЦПК кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Ст. 60 ЦПК України, встановлено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
не надали суду належних доказів про
джерело придбання та будівництва
домоволодіння за адресою АДРЕСА_2.

Позивачка ОСОБА_1 також не надано суду
жодного доказу про наявність на час
припинення спільного ведення
господарства рухомого майна, а також
джерело і час його придбання. Позивачка
ОСОБА_1 зазначила лише загальну
вартість майна, з яким погодився
відповідач ОСОБА_2, без визначення
вартості кожної речі.

Крім того, судом у судовому засіданні
оглянути матеріали цивільної справи №
2-2647/07 за позовом Виконавчого комітету
Одеської міської ради до ОСОБА_2, за
участю третіх осіб: Київська районна
адміністрація Одеської міської ради,
ОСОБА_17 про приведення у попередній
стан самочинно реконструйований об'єкт
нерухомості та по зустрічному позову
ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Одеської міської ради, за участю третіх
осіб: Київська районна адміністрація
Одеської міської ради, ОСОБА_17 про
визнання права власності на самочинне
будівництво, та за позовом ОСОБА_17 до
ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Одеської
міської ради, Київська районна
адміністрація Одеської міської ради
про усунення перешкод у користуванні
власністю.

З матеріалів матеріали цивільної
справи № 2-2647/07 за позовом Виконавчого
комітету Одеської міської ради до
ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Київська
районна адміністрація Одеської
міської ради, ОСОБА_17 про приведення у
попередній стан самочинно
реконструйований об'єкт нерухомості,
вбачається що домоволодіння за адресою
АДРЕСА_2 в м. було самочинно забудовано
ОСОБА_2 у 2006 р. до реєстрації шлюбу з
ОСОБА_1

Суд бере до уваги наявність рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
Одеси від 14.06.2013 року, яке залишено без
змін Апеляційним судом Одеської
області від 16.07.2013 року, яким з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 стягнуто борг у
розмірі 3 197 665 грн. ( т. 3, а.с. 117-124), а також
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 19.11.2013 р., яке набрало законної
сили, про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_18 боргу у розмірі 799 300 гривень,
три проценти річних у розмірі 59 387 грн.
(т. 3, а.с. 189).

Відповідно до роз'яснень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, наведених у п. 5 Постанови «Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
№ 5 від 07.02.2014 р., вирішуючи питання про
правомірність набуття права власності,
суд має враховувати, що воно
набувається на підставах, які не
заборонені законом, зокрема на
підставі правочинів. При цьому діє
презумпція правомірності набуття
права власності на певне майно, яка
означає, що право власності на
конкретне майно вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом
(стаття 328 ЦК).

Відповідно до статті 41 Конституції
України та пункту 2 частини першої
статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути
позбавлений права власності чи
обмежений у його здійсненні, крім
випадків, встановлених Конституцією та
законом.

Третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги - ОСОБА_3 не довела суду підстави
набуття нею права власності на
домоволодіння за адресою АДРЕСА_2.

Суд зазначає, що ОСОБА_3 не позбавлена
права вимоги до ОСОБА_2 про стягнення
грошевих коштів, які нею були
переказані на його рахунки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про поділ майна подружжя, -
відмовити.

У задоволенні позову третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору, ОСОБА_3, до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання права власності на
майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Київського районного суду м. Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Коваленко О. Б.