Справа № 136/205/14-ц Провадження №
22-ц/772/1605/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Кривенко Д. Т.Категорія:
27Доповідач: Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Вінницької області у складі:

Головуючого : Якименко М.М.,

Суддів : Вавшка В.С., Іващука В.А.

при секретарі : Пантелеймоновій
А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Апеляційного суду
Вінницької області в м. Вінниці
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Липовецького районного суду
Вінницької області від 01 квітня 2014
року,-

В С Т А Н О В И
Л А:

Рішенням Липовецького районного
суду Вінницької області від 01 квітня 2014
року в задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

ПАТ КБ «Приватбанк» не погодилось з
таким, звернулось з апеляційною
скаргою, у якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» у повному обсязі.

Відповідно до ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів Апеляційного суду
Вінницької області, дослідивши
матеріали справи та обставини справи в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, заслухавши пояснення
сторін, дослідивши обставини справи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено,
що 14.04.2008 року ОСОБА_2 виявила намір на
отримання кредиту у ЗАТ КБ
«Приватбанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «Приватбанк», на що вказує
підписана нею заява, відповідно до якої
між сторонами було укладено кредитний
договір, який складається з цієї заяви,
Умов та Правил надання банківських
послуг. Кредитний ліміт визначено у 1000
гривень зі сплатою відсотків у розмірі
36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, сторонами
договору узгоджено, що договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання, якщо жодна із сторін не
проінформує іншу про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же строк.

Також судом встановлено, що 22.10.2008
року відповідачем було внесено кошти
на погашення процентів за кредитним
договором в сумі 246 гривень, про що
свідчить розрахунок заборгованості за
договором № б/н від 14.04.2008 року. Строк
внесення щомісячних платежів (згідно
договору) встановлений до 25 числа
місяця наступного за звітним.

В ході розгляду справи районним
судом ОСОБА_2 подала до суду заяву, в
якій позов не визнала і просила суд про
застосування строків позовної
давності.

Статтею 257 Цивільного кодексу
України (далі ЦК України) встановлена
загальна позовна давність тривалістю у
три роки.

Частиною 2 ст. 258 ЦК України
встановлено, що до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалась або могла довідатись про
порушення свого права.

Частиною 5 цієї ж статті визначено, що
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Відповідно до ст. 261 ЦК України
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за
вимогами кредитора, які випливають з
порушення боржником умов договору
(графіка погашення кредиту) про
погашення боргу частинами (щомісячними
платежами) починається стосовно кожної
окремої частини від дня коли відбулось
це порушення.

З Умов та Правил надання
банківських послуг, які містяться в
матеріалах справи, вбачається, що
частиною 5 розділу ІІ встановлено
порядок нарахування і оплати
відсотків, порядок погашення боргових
зобов'язань, в яких визначено строки
внесення платежів по кредиту та
відсоткам, які, в даному випадку,
обчислюються місяцями.

Частиною 9 даних Умов та Правил (Інші
умови) визначені санкції Банку по
відношенню до клієнта, з поміж іншого, і
у разі допущення більше ніж одного
разу прострочку Мінімального
обов'язкового платежу ( п.9.1).

З огляду на викладене вище,
вбачається що сторони встановили не
лише строк дії договору, а й строки
виконання зобов'язань зі щомісячним
погашенням платежів.

Відповідно до ч.3 ст.254 ЦК України
строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

Оскільки ОСОБА_2 здійснила платіж
22.10.2008 року, а в подальшому жодних
платежів не здійснювала, то обчислення
строку, відколи у банку з'явилось право
на звернення за захистом свого
порушеного права до суду,
відраховується з листопада 2008 року.

З вимогами до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості Банк звернувся в суд 27
січня 2014 року, тобто після спливу
строків позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки відповідачем заявлено
клопотання про застосування строків
позовної давності, а позивачем не
надано жодних доказів на підтвердження
поважності причин пропуску цього
строку, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
відмови в задоволенні позову у зв'язку
зі спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі Банк
наголошував на тому, що строк дії
платіжної картки закінчився до квітня
2012 року.

Однак в суді першої інстанції Банк
про таку обставину суд не повідомляв,
не вказував про це і у своїй позовній
заяві.

Відтак, суд першої інстанції,
відповідно до вимог ст.ст.11, 60 ЦПК
України, розглянув справу на підставі
наданих сторонами доказів.

Колегія суддів вважає, що наданий
банком в ході апеляційного розгляду
документ не є належним доказом того, що
строк дії картки закінчився саме до
квітня 2012 року, як про це стверджує
позивач. Інших доказів на
підтвердження зазначеного надано не
було. Відтак дана обставина позивачем
не доведена.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що рішення Липовецького
районного суду Вінницької області від
01 квітня 2014 року є обґрунтованим,
законним та справедливим, а тому не
може бути скасоване з одних лише
формальних міркувань

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, оскільки
останні ґрунтуються на повно
з'ясованих обставинах справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Липовецького районного суду
Вінницької області від 01 квітня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: