Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2014 Справа №607/3989/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області

в складі:

головуючого Ромазана
В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Бучацьке
лісове господарство» про стягнення
невиплаченої заробітної плати та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною
заявою до Державного підприємства
«Бучацьке лісове господарство» про
стягнення невиплаченої заробітної
плати та середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
посилаючись на те, позивач працював у
відповідача із 14.04.2011 року до 11.06.2013 року
водієм легкового спецавтомобіля та був
звільнений за угодою сторін. Згідно
діючого законодавства відповідач
зобов'язаний провести виплату в день
звільнення, однак на неодноразові
звернення, добровільно провести
виплату не бажає.

Представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 в судовому засіданні збільшив
позовні вимоги та просить суд стягнути
з відповідача 10 883,74 грн. заборгованості
по заробітній платі та 30 211,76 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні з роботи.

Представник відповідача Державного
підприємства «Бучацьке лісове
господарство» в судовому засіданні
позов не визнав, суду пояснив, що дійсно
існує заборгованість по виплаті
розрахункових коштів перед позивачем,
однак їх не виплачено через
відсутності інформації про номер
карткового рахунок ОСОБА_1 на який слід
перерахувати кошти.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі суд встановив

Згідно наказу №33к від 14.04.2011 р. ОСОБА_1
прийнято водієм легкового спец
автомобіля «ДЕО Логан» в
ремонтно-механічну майстерню, а
наказом №42к від 11.06.2013 року його
звільнено з роботи за угодою сторін по
ч.1 ст.36 КЗпП України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.116 КЗпП
України, при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належить йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначений сум.

Однак, розрахунок із позивачем в день
звільнення не проведено, а тому на
даний час існує заборгованість
відповідача перед ОСОБА_1 по заробітній
платі.

Як вбачається із наявної при
матеріалах справи довідки про
заборгованість із виплати заробітної
плати, сума заборгованості перед
ОСОБА_1 в розмірі 10 883,74 грн. розрахована
станом на 20.11.2013 року.

Таким чином, суд вважає, що слід
стягнути з Державного підприємства
«Бучацьке лісове господарство» в
користь позивача заборгованість по
заробітній платі в розмірі 10 883,74 грн.

В силу ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст.116 цього кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до п.2 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року,
середньомісячна заробітна плата
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з виплат за останні два
календарні місяці, що передують події,
якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 5 Порядку нарахування
виплат у випадку збереження середньої
заробітної плати провадиться виходячи
з розміру середньоденної заробітної
плати.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається' діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період. У разі коли середня
місячна заробітна плата визначена
законодавством як розрахункова
величина для нарахування виплат і
допомоги, вона обчислюється шляхом
множення середньої заробітної плати на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді.

Як встановлено судом за весь час
затримки, що становить 241 день, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума в розмірі 30 211,76
грн., із розрахунку :

5265,12 : 42 = 125,36, де 5265,12 грн. середня
заробітна плата за останні два місяці
роботи позивача, 42 - кількість фактично
відпрацьованих днів за два останні
місяці роботи, 125,36 - середньоденний
розмір заробітної плати позивача;
125,36х241=30211,76 грн.

Проаналізувавши докази в їх сукупності
суд вважає, що в даному випадку мають
місце порушення відповідачем трудових
прав позивача, які підлягають захисту
шляхом стягнення з Державного
підприємства «Бучацьке лісове
господарство» в користь ОСОБА_1 10 883,74
грн. заборгованості по заробітній
платі та 30 211,76 грн. середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні.

Також, на підставі ст.88 ЦПК України,
слід стягнути з Державного
підприємства «Бучацьке лісове
господарство» в користь держави 243 грн.
60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 116, 117 КЗпП України,
ст.ст. 10, 11 ч.1, 60, 212-215, 367 ЦПК України суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Бучацьке лісове
господарство» про стягнення
невиплаченої заробітної плати та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні -
задовольнити.

Стягнути із Державного підприємства
«Бучацьке лісове господарство» (м.
Бучач вул. Ст.Бандери, 12) на користь
ОСОБА_1 заборгованість по заробітній
платі в сумі 10 883 (десять тисяч вісімсот
вісімдесят три) грн. 74 коп. та 30 211
(тридцять тисяч двісті одинадцять) грн.
76 коп. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Державного підприємства
«Бучацьке лісове господарство» в
користь держави 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан