Справа № 308/5326/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2014
м.Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання -
Вайда Я.П.

за участю:

представника заявника - ОСОБА_1

представника ДВС України - Мікор Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Ужгород
скаргу ОСОБА_1 який діє в інтересах
ОСОБА_3 на бездіяльність старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Артемчук Тараса
Володимировича та зобов'язання вчинити
певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 який діє в інтересах
ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду з скаргою на
бездіяльність старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України
Артемчук Тараса Володимировича та
зобов'язання вчинити певні дії , у якій
просить:

- визнати неправомірною,
протиправною ( незаконною)
бездіяльність старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної
виконавчої служби України Артемчука
Тараса Володимировича, яка виразилась :
у ненадісланні копії постанови про
відновлення виконавчого провадження №
38291176 з виконання виконавчого листа від
03.12.2012 року № 712/3848/2012 Ужгородського
міськрайонного суду, стягувачу,
боржнику та Ужгородському
міськрайонному суду у термін
передбачений ч.3 ст.51 ЗУ "Про виконавче
провадження"; у нездійсненні перевірки
виконання рішення суду у термін,
встановлений ч.1 ст. 75 ЗУ "Про виконавче
провадження"; у непритягненні
Міністерства культури України до
відповідальності відповідно до ст. 89 ЗУ
"Про виконавче провадження"; у
невиконанні виконавчого листа
виданого від 03.12.2012 року № 712/3848/2012
Ужгородським міськрайонним судом у
термін встановлений п.2 ч.3 ст. 30 ЗУ "Про
виконавче провадження".

- Зобов'язати старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України
Артемчук Тараса Володимировича
надіслати копію постанови від 09.04.2014
року про відновлення виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа від 03.12.2012 року № 712/3848/2012 виданого
Ужгородським міськрайонним судом -
ОСОБА_3, Міністерству культури України
та Ужгородському міськрайонному суду;

- Визнати неправомірною (
незаконною) бездіяльність начальника
відділу примусового виконання рішень
ДВС України щодо нездійснення контролю
за своєчасністю , правильністю і
повнотою виконання рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 08.05.2012 року у
справі № 712/3848/2012.

В обгрунтування скарги посилається на
те, що постанова старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної
виконавчої служби України Артемчука
Тараса Володимировича від 09.04.2014 року,
якою було відновлено виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа від 03.12.2012 року № 712/3848/2012,
винесена на підставі ухвали
Ужгородського міськрайонного суду від
27.01.2014 року яка набула законної сили
26.03.2014 року. Однак, в порушення ч.3 ст. 51
ЗУ "Про виконавче

провадження" державний виконавець не
надіслав постанову від 09.04.2014 року про
відновлення виконавого провадження ні
стягувачу, ні боржнику, ні суду , як
органу , який видав виконавчий
документ. На думку представника
заявника , зазначена бездіяльність
старшого державного виконавця
призвела: до порушення права стягувача
на отримання інформації про виконавчу
дію; до затягування виконання рішення
суду про поновлення заявника на
роботі, так як боржник не знає про свій
обов'язок виконати рішення суду в
примусовому порядку та до невиконання
судом обов'язку, передбаченого ч.4 ст. 51
ЗУ "Про виконавче провадження", так як
лише суд може пред'явити виконавчий
документ в орган ДВС. Крім того,
представник заявника вважає , що
ненадіслання постанови про
відновлення виконавого провадження
боржнику, призвело до невиконання
державним виконавцем вимог ст.75,89 ЗУ
"Про виконавче провадження". Крім того,
на думку представника заявника,
начальник відділу примусового
виконання рішень Державної
виконавчої служби України, не
здійснивши в порядку ч.1 ст. 83 ЗУ "Про
виконавче провадження" контроль за
своєчасністю, правильністю і повнотою
виконання рішень старшим державним
виконавцем також допустив
протиправну бездіяльність не
виконавши вимоги ч.1 ст. 83 ЗУ "Про
виконавче провадження". Вказав на те,
що заявник дізнався про винесення
постанови про відновлення виконавого
провадження - 26.04.2014 року з Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень, на підтвердження чого
надав роздруківку постанови від 09.04.2014
року з зазначенням дати .

В судовому засіданні
представник заявника вимоги скарги
підтримав , просив її задовольнити з
підстав та мотивів викладених у
скарзі.

В судове засідання з'явився
представник ДВС України за
довіреністю, якого було допущено до
участі у справі, з огляду на те, що
відповідно до частини другої статті 4
ЗУ "Про державну виконавчу службу",
державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом.

В судовому засіданні
представник ДВС України вимоги скарги
не визнав та заперечив проти її
задоволення , надавши суду письмові
заперечення. Вказав на те, що на
виконання вимог ч.1 ст. 51 ЗУ "Про
виконавче провадження", державним
виконавцем 09.04.2014 року винесено
постанову про відновлення виконавчого
провадження , копії якої 10.04.2014 року
супровідним листом № Ф-7870/5-475/14
надіслано сторонам виконавчого
провадження , а також до Ужгородського
міськрайонного суду. Копії постанови
про відновлення виконавчого
провадження надіслано простою
кореспонденцією у відповідності до
норм ч.1 ст. 31 ЗУ "Про виконавче
провадження". У зв'язку з тим, що станом
на 26.05.2014року оригінал виконавчого
документа на адресу відділу ПВР не
находив, державним виконавцем 26.05.2014
року повторно направлено лист щодо
пред'явлення оригінала виконавчого
листа для виконання до відділу.
Виконавчі дії з моменту відновлення
виконавчого провадження державним
виконавцем не проводились у зв'язку із
непред'явленням виконавчого документа
для виконання до відділу, оскільки
згідно ст. 17 ЗУ "Про виконавче
провадження" примусове виконання
рішень зійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів. Просив
відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення
учасників цивільного процесу,
з'ясувавши обставини, якими
сторони обґрунтовують свої вимоги,
правовідносини сторін, що
випливають з таких обставин,
перевіривши їх доводи наявними в
справі доказами, дослідивши
матеріали справи, надавши їм
правову оцінку, суд вважає, що
скарга підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст.383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження,
які за-лучаються до проведення
виконавчих дій, мають право
звернутися до суду із скаргою,якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під
час виконання судового
рішення,ухваленого відпо-відно до
цього Кодексу, порушено їх права
чи свободи.

Як встановлено судом, рішенням
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 08.05.2012 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до
Міністерства культури України про
визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі, стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди ,
визнано звільнення ОСОБА_3 з посади
директора Національного музею
народної архітектури та побуту України
згідно з наказом Міністерства
культури України від 27.01.2012 року
незаконним та поновлено ОСОБА_3 на
посаді директора

Національного музею народної
архітектури та побуту України з 27.01.2012
року.

Допущено негайне виконання судового
рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на
роботі . Це рішення набрало законної
сили 16.11.2012 року.

На підставі цього рішення судом
видано виконавчий лист від 03.12.2012 року
та на підставі заяви ОСОБА_3 старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень ДВС
України винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
від 05.06.2013 року з примусового виконання
вказаного виконавчого листа, вказані
факти доведені судовим рішенням і в
силу ст. 61 ЦПК України доведення не
потребують /а.с. 43-52./

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України Семко
Б.О. від 26.12.2013 року на підставі п.8 ч.1
ст. 49, ст. 50 ЗУ "Про виконавче
провадження", постановлено закінчити
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 712/3848/2012
виданого 03.12.2012 року Ужгородським
міськрайонним судом. /а.с. 15-16/

Як встановлено судом , відповідно до
ухвали Ужгородського міськрайонного
суду від 27.01.2014 року, з урахуванням
ухвали Апеляційного суду
Закарпатської області від 26.03.2014 року,
визнано неправомірною та скасовано
постанову про закінчення виконавчого
провадження № 38291176 від 26.12.2013 року з
виконання виконавчого листа № 712/3848/2012
виданого 03.12.2012 року та старшим
державним виконавцем Артемчук Т.В.
винесено 09.04.2014 року постанову про
відновлення виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа № 712/3848/2012
виданого 03.12.2012 року Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської
області /а.с. 17 -19/

Спірні правовідносини, що склалися між
сторонами регулюються нормами
Конституції України, Цивільно -
процессуального кодексу України ,
Закону України «Про виконавче
провадження» та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
у точній відповідності із законом
і не до -пускати у своїй
діяльності порушення прав та
законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Згідно ч. 4 ст. 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Статтею першою Закону України «Про
виконавче провадження»від 21 квітня 1999
р. № 606-XIV (далі-Закон України 606-XIV) -
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 11 Закону України 606-XIV
передбачено, що державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби, виконавче
провадження підлягає відновленню
протягом трьох робочих днів з дня
надходження рішення суду, виконавчого
документа чи постанови керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.ч. 3 ,4 ст. 51 Закону
України "Про виконавче провадження" про
відновлення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову, копії якої не пізніше
наступного дня надсилаються до суду,
який визнав незаконною постанову
державного виконавця, сторонам, а
також органу (посадовій особі), який
видав виконавчий документ. У разі
відновлення виконавчого провадження
стягувач, суд або орган (посадова
особа), якому повернуто виконавчий
документ, зобов'язаний у тримісячний
строк з дня надходження відповідної
постанови пред'явити його до виконання.

Як стверджено поясненнями
представника заявника в судовому
засіданні , сторонам у виконавчому
провадженні та суду , який видав
виконавчий документ не надіслані
копії

постанови про відновлення виконавчого
провадження в порушення приписів ч.3
ст. 51 ЗУ "Про виконавче провадження" .

Відповідно до листа від 23.05.2014 року №
308/5326/14-ц Ужгородського міськрайонного
суду , який надіслано на виконання
ухвали суду від 14.05.2014 року,
повідомлено, що станом на 23.05.2014 року на
адресу Ужгородського міськрайонного
суду не надходило постанови старшого
державного виконавця Артемчук Т.В. від
09.04.2014 року про відновлення
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 712/3848/2012 виданого
03.12.2012 року. /а.с.60/

Крім того, Ужгородським міськрайонним
судом 30.04.2014 року було надіслано запит
до відділу примусового виконання
рішень ДВС України щодо надання
відомостей про відновлення
виконавчого провадження, проте станом
на 23.05.2014 року відповідь не отримано.
/а.с.61/

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України
"Про виконавче провадження" копії
постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону,
що надсилаються рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.

В підтвердження надіслання 10.04.2014 року
копії постанови про відновлення
виконавчого провадження від 09.04.2014
року сторонам виконавчого провадження
, а також до суду, представник
відповідача надав суду фото копію
супровідного листа № Ф-7870/5-475/14 та фото
копії відповідних сторінок з журналу
реєстрації вихідної кореспонденції
відділу ПВР ДВС України. /а.с.71-75/

Проте, з точки зору належності та
допустимості даних доказів , суд з
врахуванням положень ст. 59 ЦПК України,
вважає надані суду фотокопії
супровідного листа № Ф-7870/5-475/14 та фото
копії відповідних сторінок з журналу
реєстрації вихідної кореспонденції
відділу ПВР ДВС України, належним
чином не завірені, як недопустимі
докази, що ставлять під сумнів
інформацію , яка міститься в них та у
відповідності до ч.1 ст. 59 ЦПК України -
не бере їх до уваги. Інших доказів на
підтвердження надіслання сторонам
виконачого провадження та до суду
копії постанови про відновлення
виконавчого провадження від 09.04.2014
року, суду не надано.

Виходячи з викладеного, приходжу до
висновку про обгрунтованість вимог
скарги про визнання неправомірною,
протиправною ( незаконною)
бездіяльність старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної
виконавчої служби України Артемчука
Тараса Володимировича, яка виразилась
у ненадісланні копії постанови про
відновлення виконавчого провадження №
38291176 з виконання виконавчого листа від
03.12.2012 року № 712/3848/2012 Ужгородського
міськрайонного суду, стягувачу,
боржнику та Ужгородському
міськрайонному суду у термін
передбачений ч.3 ст.51 ЗУ "Про виконавче
провадження" та зобов'язати старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Артемчук Тараса
Володимировича надіслати копію
постанови від 09.04.2014 року про
відновлення виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа від 03.12.2012
року № 712/3848/2012 виданого Ужгородським
міськрайонним судом - ОСОБА_3,
Міністерству культури України та
Ужгородському міськрайонному суду.

Що стосується вимог скарги в частині
нездійснення державним виконавцем
Артемчук Т.В. перевірки виконання
рішення суду у термін , встановлений ч.1
ст. 75 ЗУ "Про виконавче провадження" та
у непритягненні Міністерства
культури України до відповідальності
відповідно до ст. 89 ЗУ "Про виконавче
провадження" суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України
"Про виконавче провадження" після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення. Якщо
рішення підлягає негайному виконанню,
його виконання перевіряється не
пізніше наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до ч.2 ст. 25 ЗУ "Про
виконавче провадження" державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із

стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Аналізуючи вказані вище норми Закону,
можна зробити висновок, що державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, про який
зазначається у постанові про відкриття
виконавчого провадження , а якщо
рішення підлягає негайному виконанню,
його виконання перевіряється не
пізніше наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.
Таким чином суд вважає доводи
представника заявника про те, що
ненадіслання постанови про
відновлення виконавчого провадження
від 09.04.2014 року призвело до невиконання
державним виконавцем вимог ст. 75 ЗУ
"Про виконавче провадження" є
необгрунтованими.

Однією із вимог скарги є визнання
незаконною бездіяльність старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Артемчук Тараса
Володимировича у непритягненні
Міністерства культури України до
відповідальності відповідно до ст. 89 ЗУ
"Про виконавче провадження".

У відповідності до ст. 89 ЗУ "Про
виконавче провадження" у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника та
встановлює новий строк виконання.

Вказаною нормою віднесено до одних із
повноважень державного виконавця
можливість накладення штрафів на
сторону виконавчого провадження. При
цьому державний виконавець є
самостійним учасником виконавчого
провадження, а тому право вибору тих чи
інших виконавчих дій, в тому числі
примусових, належить виключно йому та
здійснюється державним виконавцем
незалежно без жодних обмежень чи
примусу з боку сторін виконавчого
провадження. Таким чином сторона
виконавчого провадження не вправі
ставити питання про обов'язковість
вчинення виконавцем конкретної
примусової виконавчої дії, а також
вказувати на те, що державний
виконавець повинен був вчинити саме
таку примусову дію. За таких обставин,
вважаю, що дана вимога скарги не
підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги скарги в частині
визнання неправомірною, протиправною (
незаконною) бездіяльність старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Артемчука Тараса Володимировича, яка
виразилась у невиконанні виконавчого
листа виданого від 03.12.2012 року № 712/3848/2012
Ужгородським міськрайонним судом у
термін встановлений п.2 ч.3 ст. 30 ЗУ "Про
виконавче провадження", суд виходить з
наступного.

У відповідності до приписів ст. 30 ЗУ
"Про виконавче провадження" , державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строк здійснення виконавчого
провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи
організації, фізичної особи, фізичної
особи - підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документа. Негайному
виконанню підлягають , зокрема рішення
про поновлення на роботі чи на
попередній посаді незаконно
звільненого або переведеного
працівника.

Як вбачається із матеріалів справи
постанову про відновлення виконавчого
провадження була винесена старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Артемчук Т.В. 09.04.2014 року. Проте, за
період часу з 09.04.2014 року по час
винесення судового рішення по даній
скарзі, старшим державним виконавцем
Артемчук Т.В. не проведено жодних
виконавчих дій з виконання рішення
суду про поновлення на попередній
посаді незаконно звільненого заявника
ОСОБА_3, яке підлягає негайному
виконанню.

З огляду на вище викладені обставини,
суд приходить до висновку про те, що
старшим державним виконавцем Артемчук
Т.В. порушено строки виконання
виконавчого листа, встановлені
положеннями п.2 ч.3 ст. 30 ЗУ "Про
виконавче провадження", і дане
порушення виникло внаслідок його
бездіяльності, що виразилась у
ненадісланні сторонам виконавчого

провадження , а також до Ужгородського
міськрайонного суду копії постанови
про відновлення виконавчого
провадження, що в свою чергу призвело
до того, що Ужгородський міськрайонний
суд ,якому повернуто виконавчий
документ, не отримавши копію постанови
про відновлення виконавчого
провадження від 09.04.2014 року , не
пред'явив даний виконавчий документ до
виконання, майже протягом двох місяців
з дня винесення постанови про
відновлення виконавчого провадження.
Вказані обставини свідчать про
невиконання державним виконавцем
свого обов'язку щодо своєчасного
вчинення виконавчих дій , що призвело
до порушення приписів ст. 30 ЗУ "Про
виконавче провадження", а тому в цій
частині скарга підлягає до
задоволення.

Разом з тим слід зазначити, що
виконання судових рішень у цивільних
справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Що стосується вимоги скарги про
визнання неправомірною ( незаконною)
бездіяльність начальника відділу
примусового виконання рішень ДВС
України щодо нездійснення контролю за
своєчасністю , правильністю і повнотою
виконання рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 08.05.2012 року у справі №
712/3848/2012, то така задоволенню не
підлягає , оскільки матеріали справи
не містять жодних даних про звернення
стягувача до начальника відділу з
приводу незаконності дій старшого
державного виконавця Артемчука Т.В.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 387 ЦПК
України , у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Керуючись Конституцією України,
ст. ст. 51, 75, 89 ЗУ "Про виконавче
провадження", ст. ст. 11, 60, 383, 385 - 387 ЦПК
України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 який діє в
інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Артемчук Тараса
Володимировича та зобов'язання вчинити
певні дії- задовольнити частково.

Визнати неправомірною
бездіяльність старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної
виконавчої служби України Артемчука
Тараса Володимировича, при здійсненні
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа від 03.12.2012 року №
712/3848/2012, яка виразилась :

- у ненадісланні копії постанови
про відновлення виконавчого
провадження № 38291176 з виконання
виконавчого листа від 03.12.2012 року №
712/3848/2012 Ужгородського міськрайонного
суду, стягувачу, боржнику та
Ужгородському міськрайонному суду у
термін передбачений ч.3 ст.51 ЗУ "Про
виконавче провадження";

- у невиконанні виконавчого листа
виданого від 03.12.2012 року № 712/3848/2012
Ужгородським міськрайонним судом у
термін встановлений п.2 ч.3 ст. 30 ЗУ "Про
виконавче провадження".

Зобов'язати старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України
Артемчук Тараса Володимировича
надіслати копію постанови від 09.04.2014
року про відновлення виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа від 03.12.2012 року № 712/3848/2012 виданого
Ужгородським міськрайонним судом -
ОСОБА_3, Міністерству культури України
та Ужгородському міськрайонному суду
Закарпатської області.

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца