Справа № 750/2004/14
Провадження № 2/750/952/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова в складі:

головуючого - судді Супруна О.П.,

при секретарі- Носенко М.Ю.,

з участю представника позивача -
адвоката ОСОБА_1, представника
відповідача ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» -
Ендоурової Ю.В., відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО», ОСОБА_3, ОСОБА_5
про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

24.02.2014 позивач звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО», ОСОБА_3, ОСОБА_5,
в якому, збільшивши позовні вимоги,
просить відшкодувати матеріальну
шкоду, завдану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,в
розмірі 47978,92 грн., яка складається з
витрат на лікування в розмірі 17755,47 грн.,
не отриманих доходів за час втрати
працездатності за період з 02.07.2013 по
24.02.2014, шкоди, пов'язаної зі стійкою
втратою працездатності в розмірі 20646
грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та просила
його задовольнити.

Представник відповідача ПАТ
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО» позов визнала частково
та просила відмовити в задоволенні
позовних вимог про відшкодування
витрат на лікування в розмірі 591,06 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала також
частково.

Відповідач ОСОБА_5 до суду не з'явився,
про час і місце розгляду справи
оповіщенийу встановленому законом
порядку, про причини неявки суд не
повідомив.

Заслухавши пояснення представника
позивача,представника відповідача
відповідача ПАТ «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО», відповідача
ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи,
суд вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі», у разі визнання
відповідачем позову, яке не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняття його судом.

У пункті 24 постанови № 2 від 12 червня 2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» Пленум Верховного Суду
України роз'яснив, що у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Суд приймає часткове визнання
відповідачем позову, оскільки це не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що
02.07.2013 о 22 год. 30 хв. ОСОБА_5, керуючи
автомобілем марки «DAEWOOFSOLANOS», номерний
знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3,
рухаючись в м. Чернігові по пр. Миру зі
сторони вул. Гончарова в напрямку вул.
Героїв Чорнобиля, на перехресті пр.
Миру та вул. Борисенка, проявив
неуважність, неправильно оцінив
дорожню обстановку, та скоїв на ОСОБА_4
наїзд в той час, коли він перетинав
проїзджу частину пр. Миру по
пішохідному переходу.

Вироком Деснянського районного суду м.
Чернігова від 28.12.2013 ОСОБА_5 визнаний
винуватим у пред'явленому
обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України і
йому призначено покарання у вигляді
2(двох) років обмеження волі. Відповідно
до ст. 75 КК України його звільнено від
відбування покарання з іспитовим
строком в 2 роки.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди позивач отримав тілесні
ушкодження, які згідно висновку
експерта № 1043 від 27.09.2013 відносяться до
категорії тілесних ушкоджень
середньої тяжкості. За наслідками
отриманих тілесних ушкоджень 31.10.2013
йому призначена друга група
інвалідності.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

За приписом п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон), у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 23 Закону, шкодою, заподіяною
життю та здоров'ю потерпілого у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, є шкода (в тому числі моральна
шкода), пов'язана: з лікуванням
потерпілого; з тимчасовою втратою
працездатності потерпілим; із стійкою
втратою працездатності потерпілим; із
смертю потерпілого.

З полісу № АЕ/1450012 вбачається, що 28.12.2012
ОСОБА_3 застрахувала свою цивільну
відповідальність стосовно
транспортного засобу - автомобіля
марки «DAEWOOFSOLANOS», номерний знак НОМЕР_1,
в ПАТ «Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО». Строк дії полісу - до
27.12.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Суд погоджується із запереченнями
відповідача щодо обґрунтованості
витрат згідно фіскальних чеків на
загальну суму 591,06 грн., а саме від 16.11.2013
на суму 87,97 грн. - "різні засоби", від
29.08.2013 на суму 100,00 грн. - "різні засоби",
від 30.08.2013 на суму 10,00 грн. - "різні
засоби", від 28.08.2013 на суму 38,70 - "різні
засоби", від 06.07.2013 на суму 5,59 грн., з них
на суму 2,56 грн. - "різні
засоби";фіскальний чек від 03.07.2013 на
суму 22,46 грн., з них на суму 2,56 грн. -
"різні засоби", від 03.07.2013 на суму 38,95
грн., з них на суму 5,95 грн. та 10,50 грн. -
"різні засоби", від 03.07.2013 на суму 277,45
грн., з них на суму 1,00 грн. та 12,00 грн. -
"різні засоби", та на суму 27,50 грн. -
"засоби з ПДВ", від 03.07.2013 на суму 143,60
грн., з них на суму 23,00 грн., 1,00 грн. та 1,00
грн. - "різні засоби"; від 15.07.2013 на суму
4,60 грн. - "засоби з ПДВ"; від 03.07.2013 на суму
5,90 грн. - "засоби з ПДВ";фіскальний чек
від 03.07.2013 на суму 42,46 грн., з них на суму
2,56 грн. -'різні засоби", від 30.07.2013 на суму
3,56 грн. - "різні засоби", від 18.07.2013 на
суму 4,00 грн. - "засоби з ПДВ", від 07.07.2013 на
суму 22,00 грн. - "засоби з ПДВ", від 15.07.2013
на суму 414,37 грн., з них на суми 22,50 грн.,
50,0 грн., 85,00 грн., 1,00 грн., 8,00 грн., 3,80 грн.,
28,00 грн. - "різні засоби" та "засоби з ПДВ",
від 25.07.2013 на суму 26,40 грн. - "різні
засоби".

За таких обставин, враховуючи часткове
визнання відповідачем позовних вимог,
суд доходить висновку про їх
обґрунтованість та необхідність
часткового задоволення в розмірі 47387,46
грн.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать витрати на правову
допомогу.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України,
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

За правилом ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Приєднаною до справи квитанцією від
29.01.2014 та розрахунком витрат
підтверджується оплата позивачем
витрат на правову допомогу адвоката в
розмірі 3000,00 грн. Надана позивачеві
правова допомога полягала у наданні
консультації позивачу з правових
питань, що стосуються предмета спору,
підготовці документації, складанні
адвокатом позовної заяви та інших
процесуальних документів,
безпосередній участі адвоката в
судовому засіданні.

Суд вважає, що сплачені позивачем кошти
за правову допомогу адвоката не є
адекватною компенсацією наданих
адвокатом послуг, оскільки не
відповідають затраченому адвокатом
часу не безпосередню участь в судових
засіданнях, а тому підлягають
частковому відшкодуванню в розмірі 2000
грн.

Також з ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» підлягає
стягненню на користь держави 473,88 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,88, 209, 212-215, 294 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» на користь
ОСОБА_4 47 387 (сорок сім тисяч триста
вісімдесят сім) грн. 86 коп. у
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» на користь
ОСОБА_4 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат
на правову допомогу.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» на користь
держави 473 (чотириста сімдесят три) грн.
88 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.П. Супрун