Провадження № 2/267/1233/14
Справа № 267/1830/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року
м.
Макіївка

Гірницький районний
суд м. Макіївки Донецької області у
складі:

головуючого судді
Кульбакова І.В.,

при секретарі
Баланюк В.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Макіївка Донецької області справу за
позовом ОСОБА_1 до Макіївської міської
ради про визнання права власності в
порядку спадкування,

В С
Т А Н О В И В:

До Гірницького районного
суду м. Макіївки надійшла позовна заява
ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування.

У судовому засіданні позивач
заявлені позовні вимоги підтримала та
пояснила суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
її мати - ОСОБА_2, яка постійно мешкала
за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті
відкрилась спадщина, яка складається з
вищевказаного домоволодіння з
надвірними будівлями. Вона як донька
померлої є спадкоємцем за законом
першої черги, інших спадкоємців не має.
Спадщина нею була прийнята, оскільки
вона фактично вступила в управління
спадковим майном, так як вона постійно
проживала в спадковому будинку разом з
померлою, була зареєстрована та
проживала постійно в будинку разом з
мамою, у тому числі і на момент смерті
матері, у даному будинку вона мешкає і
на теперішній час, що згідно з
законодавством, яке діяло на час смерті
матері вважалось прийняттям спадщини.

Проте вона на теперішній час
не може отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом, оскільки будинок
не пройшов державну реєстрацію, тому
позивач прохала визнати за нею в
порядку спадкування право власності на
спадковий будинок з надвірним
будівлями, які необхідні для його
обслуговування та входять до складу
вказаного домоволодіння.

Представника відповідача у
судове засідання не прибув, про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, на адресу
суду надіслав листа, згідно якого
прохав справу розглянути за його
відсутності, вважав, що спадщина, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_2, не
можна вважати відумерлою, оскільки
позивач, як спадкоємець прийняв таку
спадщину.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи
встановив наступне.

Згідно рішення № 550 виконкому
Макіївської міської ради депутатів
трудящих від 15 червня 1955 року ОСОБА_2
було виділено земельну ділянку
розміром 600 м2 на право забудови
індивідуального жилого будинку та
безстрокового користування земельною
ділянкою.

Відповідно до акту від 5 липня
1955 року ОСОБА_2 було виділено в натурі
земельну ділянку для забудови.

1 жовтня 1955 року ОСОБА_2 уклала
з відділом комунального господарства
виконкому ради трудящих договір про
надання в безстрокове користування
земельною ділянкою для будівництва
індивідуального жилого будинку.
Вказаний договір було посвідчено 22
листопада 1955 року Першою макіївською
державною нотаріальною конторою.

На виділеній земельній
ділянці ОСОБА_2 збудувала будинок, у
зв'язку з чим, на вказаний будинок було
заведено інвентаризаційну справу.

З відомостей, наданих
представником позивача до судового
засідання, встановлено, що позивач є
донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

1 вересня 1981 року позивач
змінила своє прізвище «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1» у зв'язку з реєстрацією шлюбу
з ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - померла.

З домової книги на будинок
АДРЕСА_1, встановлено, що позивач
зареєстрована у вказаному спадковому
будинку з 24 січня 1978 року.

Відповідно до технічної
документації спадкового будинку
АДРЕСА_1, судом встановлено, що стан
будівельних конструкцій відповідає
вимогам, які пред'являються до даних
будівель.

Приміщення жилого будинку
можуть бути використані для подальшої
нормальної експлуатації при
дотриманні санітарних та
протипожежних норм та правил, при цьому
права інших осіб не порушені.

З відомостей, наданих за
підписом завідуючої П'ятої макіївської
державної нотаріальної контори,
встановлено судом, що після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявою про
прийняття спадщини та видачу свідоцтва
про право на спадщину звернулася
ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину
видано не було.

Стаття 41 Конституції України
гарантує кожному право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

У відповідності до ст. 186 ЦК
України надвірні будівлі належать до
будинку, вони є належністю до будинку
як головної речі.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування
законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за законом має
право прийняти спадщину. Спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо він не заявив про
відмову від неї.

Таким чином, аналізуючи
пояснення позивача та всі досліджені
докази, суд вважає, що ОСОБА_1, як
спадкоємець померлого спадкодавця не
може реалізувати свої права вільно
володіти, користуватися та
розпоряджатися належним їй спадковим
майном, оскільки за свого життя ОСОБА_2
не було проведено державну реєстрацію
належного їй нерухомого майна, а тому
заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 41 Конституції України, ст.
ст. 186, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 57,
214-215 ЦПК України,

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Макіївської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування на
житловий будинок АДРЕСА_1, з
господарчими спорудами, необхідними
для його обслуговування, та які входять
до складу зазначеного домоволодіння, а
саме: літня кухня літ. «Б-1», «Д-1», льох
літ. «В-1», сараї «Г-1, Е-1, К-1», гараж «Ж-1»,
вбиральня «И-1», огорожа.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя