АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5302/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
ОСОБА_1 Доповідач - Петренко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 квітня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
територіальної громади
Дніпропетровською міської ради, треті
особи: Третя Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання права
власності у порядку спадкування за
заповітом,-

В С Т
А Н О В И Л А :

Позивачка звернулась до суду з позовом
та просила ухвалити рішення, яким
визнати за нею право власності на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка
складається з 4/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній
ділянці розміром 918 кв.м., та в цілому
складається з: житловий будинок А-1 -
глинов.обкл.цеглою - житловою площею 103,7
кв.м., загальною площею 160,8 кв.м. та
споруди, позначені в технічній
документації: Б-1 - житловий будинок -
глинов.обкл. цеглою, шл.бетон - житловою
площею 108,6 кв.м., загальною площею 159,5
кв.м., Е-гараж-шл.блок, Ж-гараж-мет,
К-гараж-цегла, И-гараж-шл.блок,
М-убиральня-цегла, Н-сарай-мет.,
О-сарай-цегла, П-сарай-цегла,
Р-сарай-цегла, 1-5,І, II - споруди та
складається з: 1-коридор, 2-ванна,
3-туалет, 4-кухня, 7-кладова, І-балкон,
ІІ-лоджія, 5,6 - житлові кімнати, житловою
площею 27,0 кв.м., загальною площею 48,9
кв.м., з яких 4/100 частин домоволодіння
складаються із: в житловому будинку
літ. Б-1 кв. № 5, житловою площею 21,5 кв.м.,
загальною - 30,5 кв.м., в тому числі: 5-1а -
сіни-кухня площею 9,0 кв.м., 5-1 житлова
кімната площею 8,4 кв.м., 5-2 житлова
кімната площею 13,1 кв.м., в загальному
користуванні: убиральня літ.М, споруди
1-4,1, II.»; судові витрати покласти на неї.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка вказувала на те, що 23 травня
1972 року ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу придбала у ОСОБА_6
нерухоме майно, а саме: 11/100 частини
домоволодіння, що знаходиться у
АДРЕСА_1, яке в цілому складалось з:
жилого дерев'яномазаного обкладеного
цеглою будинку А-1 жилпощею103,7 кв.м. та
жилого дерев'яномазаного обкладеного
цеглою будинку Б-1 жилплощею 66,9 кв.м. з
надвірними побудовами. Згідно Договору
купівлі-продажу від 23 травня 1972 року «в
користування ОСОБА_4 надходить в
жилбудинку Б-1 кв.5: 5-2 жилкімната пл.13,1
кв.м., 5-1 кухня, 1/2 част. сіней б-1, 1/6
част.льоху Г, ворота №1, забор №2
вбиральня №5 спільного користування.».
08 квітня 1985 року на підставі Свідоцтва
про зміну прізвища, імені по-батькові
виданого Відділом ЗАГС
Красногвардійського РВК м.
Дніпропетровська, актовий запис № 16
«ОСОБА_4» змінила своє ім'я і стала
«ОСОБА_4». 14 червня 1991 року за
інвентарним номером 290 ОСОБА_4 було
отримано Технічний паспорт на придбане
нею за договором купівлі-продажу
нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1.
Рішенням Красногвардійського РВК № 294/2
від 20.11. 1998 року було узаконено
переобладнання кухні літ. 5-1 в житлове
приміщення площею 8,4 кв.м. Разом з
ОСОБА_4 співвласниками домоволодіння є
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 В зв'язку з тим, що
співвласниками ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_8,
ОСОБА_7 в 2002-2005 роках були самовільно
зведені на території домоволодіння
АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську гаражі та
сараї, за їх зверненням рішенням
Виконавчого комітету
Красногвардійської районної у місті
Дніпропетровську ради № 62/8 від 22.02.2007
року «Про узаконення гаражів літ. Н і К,
сараїв літ. О, Р, П та затверджено акт
ідеальних часток між співвласниками
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1»
було затверджено акт ідеальних часток
між співвласниками цього
домоволодіння з видачею нових свідоцтв
на: гр. ОСОБА_11 - 45/100 часток; гр. ОСОБА_4 -
4/100 часток; гр. ОСОБА_7 - 9/100 часток; гр.
ОСОБА_16 (нині власник ОСОБА_13.) - 3/100
часток; гр. ОСОБА_14 - 8/100 часток; гр.
ОСОБА_8 - 9/100 часток; гр. ОСОБА_10 - 18/100
часток; гр. ОСОБА_9 - 4/100 часток від
усього домоволодіння. Одночасно цим
рішенням виконкому Красногвардійської
районної у місті Дніпропетровську ради
було вирішено «Вважати такими, що
втратили чинність, попередні
правовстановлюючі документи на
співвласників домоволодіння АДРЕСА_1»,
в тому числі і документи ОСОБА_4 А також
було зобов'язано всім співвласникам
домоволодіння оформити право
власності і реєстрації згідно з
пунктом 5 цього рішення через КП
«ДМБТІ». Проте, про наявність такого
рішення виконкому та про зміну розміру
належної їй частки домоволодіння по
АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську ОСОБА_4
повідомлена не була. Як наслідок, за
життя вона не оформила в КП «ДМБТІ»
документи на право власності на 4/100
частину домоволодіння (змінена частка),
оскільки була впевнена, що наявні у неї
правовстановлюючі документи на
домоволодіння є дійсними.

31 липня 2007 року ОСОБА_4 склала заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Третьої дніпропетровської державної
нотаріальної контори, зареєстрований в
реєстрі за № 3-262, згідно якого усе
належне їй майно, майнові права та
обов'язки їй, а також ті майнові права
та обов'язки, які належатимуть їй на
день смерті заповіла ОСОБА_2 .,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла. Після
її смерті відкрилась спадщина - 4/100
частина домоволодіння по АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську, яка належала ОСОБА_4
Позивачка , як спадкоємиця ОСОБА_4 за
заповітом, своєчасно подала до Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, яка залишилась
після смерті ОСОБА_4 Але, 12 квітня 2013
року державним нотаріусом на її ім'я
було видано лист № 1286/02-14 «Щодо
звернення до суду», в якому їй було
повідомлено про неможливість видачі на
її ім'я свідоцтва про право на спадщину
за заповітом в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа із
зазначенням правильного розміру
зміненої частки у домоволодінні по
АДРЕСА_2 в м. Дніпропетровську. Також
цим листом їй було рекомендовано
вирішити питання про право на спадщину
в судовому порядку. Приймаючі до уваги
вищенаведені обставини, позивачка , як
спадкоємець за заповітом, вимушена
звернутися з цією позовною заявою до
суду, бо отримання нею свідоцтва про
право на спадщину шляхом звернення до
державної нотаріальної контори
неможливе. Позивачка не має можливості
здійснити реєстрацію права власності в
порядку спадкування за собою і, як
наслідок, вона не має можливості
володіти та розпоряджатися належним їй
майном

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
11 квітня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
рішення суду першої інстанції не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності та обґрунтованості
рішення суду. Процесуальний закон
визнає, що рішення є законним, якщо суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд виходив з того, що з
матеріалів справи вбачається
безспірне право позивачки в порядку
спадкування за заповітом на 4/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, однак, суд
позбавлений можливості задоволення
позову в цій частині, так як відсутній
механізм виконання такого рішення,
оскільки заявлена складова спірної
частини домоволодіння (визначених
позивачкою будівель, споруд та місць
загального користування) не
підтверджена доказами, а саме до суду
не надано технічної документації на
вказану частину домоволодіння на
момент звернення до суду, не заявлено
відповідного клопотання щодо
витребування таких доказів у разі
неможливості їх отримання. Суд
позбавлений можливості перевірити
відсутність або наявність самочинного
будівництва та відповідно порушення
прав інших співвласників
домоволодіння.

Проте, з такими висновками суду
погодитися не можна, оскільки судом
допущено неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла(спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
спадщина належить спадкоємцю
незалежно від часу її прийняття з часу
відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 23 травня 1972 року
ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу придбала у ОСОБА_6
нерухоме майно, а саме: 11/100 частини
домоволодіння, що знаходиться у
АДРЕСА_1 яке в цілому складалось з:
жилого дерев'яно-мазаного обкладеного
цеглою будинку А-1 жилпощею103,7 кв.м. та
жилого дерев'яно-мазаного обкладеного
цеглою будинку Б-1 жилплощею 66,9 кв.м. з
надвірними побудовами, що
підтверджується копією договору за
реєстровим № 1-1190 (а.с. 6-8).

Згідно Договору купівлі-продажу від 23
травня 1972 року «в користування ОСОБА_4
надходить в житловому будинку Б-1 кв.5: 5-2
житлова кімната пл.13,1 кв.м., 5-1 кухня, 1/2
част. сіней 6-1, 1/6 частки льоху Г, ворота
№1, огорожа (забор) № 2, вбиральня № 5
спільного користування.» (а.с. 7).

08 квітня 1985 року «ОСОБА_4» змінила своє
ім'я і стала «ОСОБА_4», що
підтверджується Свідоцтвом про зміну
прізвища, імені по-батькові виданого
Відділом ЗАГС Красногвардійського РВК
м. Дніпропетровська, актовий запис № 16
(а.с. 20).

14 червня 1991 року за інвентарним номером
290 ОСОБА_4 було отримано Технічний
паспорт на придбане за договором
купівлі-продажу нерухоме майно за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-16).

Відповідно до Рішенням Виконавчого
комітету Красногвардійської районної
у місті Дніпропетровську ради № 62/8 від
22.02.2007 року «Про узаконення гаражів літ.
Н і К, сараїв літ. О, Р, П та затвердження
акта ідеальних часток між
співвласниками домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1» вирішено: затвердити
акт ідеальних часток між
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1
з видачею нових свідоцтв на: гр. ОСОБА_11
- 45/100 часток; гр. ОСОБА_4 - 4/100 часток; гр.
ОСОБА_7 - 9/100 часток; гр. ОСОБА_16 - 3/100
часток; гр. ОСОБА_14 - 8/100 часток; гр.
ОСОБА_8 - 9/100 часток; гр. ОСОБА_10 - 19/100
часток; гр. ОСОБА_9 - 4/100 часток від
усього домоволодіння; вважати такими,
що втратили чинність, попередні
правовстановлюючі документи на
співвласників домоволодіння АДРЕСА_1»,
ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_14,
ОСОБА_8, ОСОБА_9; зобов'язати ОСОБА_11,
ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_7 внести зміни в
технічну документацію та всім
співвласникам домоволодіння оформити
право власності і реєстрацію згідно з
пунктом 5 цого рішення через КП «ДМБТІ»
Дніпропетровської міської ради (а.с.
21-22).

31 липня 2007 року державним нотаріусом
Третьої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Демуш Є.В. за
реєстром № 3-262 було посвідчено заповіт,
де зазначено, що ОСОБА_4 усе належне їй
майно, де б воно не було, та з чого воно
не складалося, усі майнові права та
обов'язки, а також ті майнові права та
обов'язки, які належатимуть їй на день
смерті заповідає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
Серії НОМЕР_1 виданого Відділом
державної реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, про що в
Книзі реєстрації смертей зроблено
запис за № 6827 (а.с.24).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина - 4/100 частина домоволодіння по
АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську, яка
належала їй за життя.

Відповідно до Постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 11 лютого
2014 року винесеної державним нотаріусом
третьої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Хилько Л.А.,
ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_4, та рекомендовано звернутись з
відповідною вимогою до суду, у зв'язку
із тим, що спадкоємцем ОСОБА_2 не надано
правовстановлюючий документ на
частину житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п'ять),
так як згідно рішення виконкому
Красногвардійської районної у м.
Дніпропетровську ради від 22.02.2007 року,
№ 62/8 у зв'язку зі зміною частки
житлового будинку за вищезазначеною
адресою вищевказаний договір
купівлі-продажу втратив чинність та
громадянкою ОСОБА_4 не внесені зміни до
технічної документації, не оформлено
та не здійснена реєстрація права
власності згідно вищезазначеного
рішення виконкому на належну їй
частину житлового будинку по АДРЕСА_1
(а.с. 103).

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про
нотаріат" свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

В листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування" має
місце роз'яснення щодо розгляду
цивільних спорів, зокрема, у випадку
неможливості спадкоємцями, які
прийняли спадщину, оформити своє право
на спадщину в нотаріальній конторі з
причин відсутності правовстановлюючих
документів на спадкове майно на ім'я
спадкодавця та/або відсутності
державної реєстрації нерухомого майна
спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень
видно, що не міститься прямої заборони
щодо визнання судом права власності за
спадкоємцем на нерухоме майно в разі,
коли спадкодавець на законних
підставах володів та користувався цим
майном, але в силу об'єктивних причин не
встиг за життя здійснити реєстрацію
нерухомого майна в БТІ.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст. 392 ЦК).

При розгляді справ про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно у
випадках, якщо спадщина прийнята, проте
спадкоємцем не було одержано свідоцтво
про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не
здійснено державну реєстрацію права на
спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги,
що законодавець розмежовує поняття
"виникнення права на спадщину" та
"виникнення права власності на
нерухоме майно, що входить до складу
спадщини", і пов'язує із виникненням цих
майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.
1296 ЦК відсутність свідоцтва про право
на спадщину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок
спадкоємця звернутися за свідоцтвом
про право на спадщину на нерухоме
майно. Проте нормами цієї статті, так
само як й іншими нормами цивільного
права, не визначено правових наслідків
недотримання такого обов'язку у виді
втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК)
та не здійснив його державної
реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Як вбачається з технічної документації
, наданої до суду апеляційної інстанції
житлові та побутові приміщення
,споруди , що зазначені в вищевказаних
договорі купівлі-продажу та акті
ідеальних часток не змінилися ,
самовільного будівництва не
відображено , а тому перешкод для
задоволення позовних вимог колегія
суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, рішення суду на
підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 11 квітня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка
складається з 4/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній
ділянці розміром 918 кв.м., та в цілому
складається з: житловий будинок А-1 -
глинов.обкл.цеглою - житловою площею 103,7
кв.м., загальною площею 160,8 кв.м. та
споруди, позначені в технічній
документації: Б-1 - житловий будинок -
глинов.обкл. цеглою, шл.бетон - житловою
площею 108,6 кв.м., загальною площею 159,5
кв.м., Е-гараж-шл.блок, Ж-гараж-мет,
К-гараж-цегла, И-гараж-шл.блок,
М-убиральня-цегла, Н-сарай-мет.,
О-сарай-цегла, П-сарай-цегла,
Р-сарай-цегла, 1-5,І, II - споруди та
складається з: 1-коридор, 2-ванна,
3-туалет, 4-кухня, 7-кладова, І-балкон,
ІІ-лоджія, 5,6 - житлові кімнати, житловою
площею 27,0 кв.м., загальною площею 48,9
кв.м., з яких 4/100 частин домоволодіння
складаються із: в житловому будинку
літ. Б-1 кв. № 5, житловою площею 21,5 кв.м.,
загальною - 30,5 кв.м., в тому числі: 5-1а -
сіни-кухня площею 9,0 кв.м., 5-1 житлова
кімната площею 8,4 кв.м., 5-2 житлова
кімната площею 13,1 кв.м., в загальному
користуванні: убиральня літ.М, споруди
1-4,1, II.»; судові витрати покласти на неї.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів .

Судді: