АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5341/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Токар Н. В. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів :
Кочкової Н.О., Рудь В.В.,

при секретарі: Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська від
22 квітня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про поділ в натурі частки
домолодіння між співвласниками та
визначення порядку користування
земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2014
року, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про поділ в натурі частки домолодіння
між співвласниками та визначення
порядку користування земельною
ділянкою - повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій
просить її скасувати та передати
справу для вирішення питання щодо
відкриття провадження до суду першої
інстанції.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали судді в межах
доводів апеляційної скарги, вимог
заяви, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
задовольнити, ухвалу судді скасувати,
а справу направити для вирішення
питання щодо відкриття провадження в
суд першої інстанції, відповідно до
ст. 312 ЦПК України, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу та повертаючи
позовну заяву, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачка не
виконала вимоги ухвали судді
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 08 квітня 2014 року,
а саме, було не вірно зазначено ціну
позову та, як наслідок, не вірно
сплачено судовий збір та не зазначено
доказів, зокрема правовстановлюючих
документів на земельну ділянку, на якій
розташоване спірне домоволодіння.

Проте, з таким висновком місцевого
суду погодитись не можна з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачка звернулась до суду з
позовною заявою, однією з вимог якої є
поділ в натурі частки домоволодіння,
яке перебуває у спільній частковій
власності Позивачки та Відповідачки.

Право власності на одну другу частину
житлового будинку з господарчими та
побутовими будівлями та спорудами
виникло у Позивача на підставі
Договору дарування, посвідченого 14
листопада 2001 року державним нотаріусом
Третьої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Хилько Л.А.,
зареєстрованого в реєстрі за №2-3767.

Тобто позивачкою було сплачено судовий
збір в обсязі який був визначений
наявними в неї документами, зокрема,
відповідно до договору дарування,
тобто єдиним можливим для позивачки
способом , на час звернення до суду з
позовною заявою.

Згідно ч. 2 ст. 80 ЦПК України якщо
визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна або на момент
пред'явлення позову встановити точну
його ціну неможливо, розмір судового
збору попередньо визначає суд з
наступним стягненням недоплаченого
або з поверненням переплаченого
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом при
вирішенні справи.

Вказана норма також узгоджується з ч. 2
статті 6 Закону України «Про судовий
збір» де також передбачено, що у разі
якщо судовий збір сплачується за
подання позовної заяви до суду в
розмірі, визначеному з урахуванням
ціни позову, а встановлена при цьому
позивачем ціна позову не відповідає
дійсній вартості спірного майна або
якщо на день подання позову неможливо
встановити точну його ціну, розмір
судового збору попередньо визначає суд
з подальшою сплатою недоплаченої суми
або з поверненням суми переплати
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом у процесі
розгляду справи.

Однак, суд першої інстанції, всупереч
вказаним нормам, не визначив ціну
позову та розмір, на його думку,
недоплаченого судового збору в ухвалі
про залишення позовної заяви без руху.

Окрім того, колегія апеляційного суду
не погоджується з висновком місцевого
суду, щодо обов'язкової необхідності
зазначення Позивачкою в позовній заяві
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку площею 257 кв.м. по
вулиці Наримській в м.
Дніпропетровську, на якій розташоване
домоволодіння НОМЕР_1, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позовної заяви є поділ в
натурі домоволодіння між Позивачкою та
Відповідачкою, а вже після цього
визначення порядку користування
земельною ділянкою. Отже, статус
земельної ділянки площею 257 кв.м. по
АДРЕСА_1, не є обставиною, якою позивач
обґрунтовує свої вимоги щодо поділу
домоволодіння.

Окрім того, чинним законодавством
України не передбачено, що підставою
для повернення позовної заяви,
предметом якої є поділ в натурі частки
домоволодіння, є відсутність
правовстановлюючого документа на
земельну ділянку, на якій власне,
розташоване спірне домоволодіння.

Також, згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ
№2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» суддя вправі
відмовити у відкритті провадження у
справі лише з підстав, передбачених
законом. Не допускається відмова у
відкритті провадження у справі з
мотивів недоведеності заявленої
вимоги, відсутності доказів, пропуску
позовної давності та інших не
передбачених законом підстав.

Необхідні для вирішення справи, докази
можуть бути долучені до початку
розгляду справи, зокрема у
попередньому судовому засіданні, а
недоведеність тієї чи іншої вимоги, чи
відсутність доказів на підтвердження
такої вимоги - може стати підставою для
відмови в задоволенні позову при
вирішенні справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції безпідставно повернув
позовну заяву позивачу.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що оскаржувана ухвала суду
першої інстанції, підлягає скасуванню,
згідно ст.312 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного
суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2014
року - скасувати, а справу направити до
суду першої інстанції, для вирішення
питання про відкриття провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: