№ 245/806/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2014 року Старобешівський районний
суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Сазонової М.Г.,

при секретарі Євсєй Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Старобешево справу за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа -
Старобешівський районний сектор
Головного Управління Державної
іміграційної служби України в
Донецькій області про встановлення
факту перебування на території
України, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник 25.03.2014 року звернувся до суду з
заявою про встановлення факту
проживання на території України з
серпня 1991 року по 13 листопада 1991 року. В
обгрунтуванні своїх заявлених вимог
посилається на те, що народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Новокатеринівка,
Старобешівського районну Донецької
області. У 1980 році мені видано паспорт
громадянина СРСР серія НОМЕР_1
Старобешівським РОВД. Трудову
діяльність почалась у 1971 році на
орендному підприємстві
«Шевченківський завод будівельних
матеріалів» де я пропрацював до 1992
року, що підтверджується довідкою
трудового архіву. З метою встановлення
факту мешкання на території України
просить встановити, що на момент із 24
серпня 1991 року по 13 листопада 1991 року
перебував на території України.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні на
задоволенні позову наполягав.
Представник заінтересованої особи із
заявою погодилась.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що заявник з 1971 року
постійно проживає на території
України.

З 1971 року по 1992 рік ОСОБА_1
працював на орендному підприємстві
«Шевченківський завод будівельних
матеріалів» що підтверджується
довідкою трудового архіву.

Згідно ст. 234 ЦПК України суд в порядку
окремого провадження розглядає
цивільні справи про підтвердження
наявності або відсутності юридичних
фактів, що мають значення для охорони
прав та інтересів особи або створення
умов здійснення нею особистих
немайнових чи майнових прав або
підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до «Постанови Пленуму
Верховного суду України від 31.03.1995 року
№ 5 «Про судову практику в справах про
встановлення фактів , що мають юридичне
значення » наведений у ЦПК перелік
фактів, які встановлюються судом не є
вичерпним. За наявності умов суд може
встановлювати й інші факти, що мають
юридичне значення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК
України , у судовому порядку можуть
бути встановлені також інші факти , від
яких залежить виникнення , зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
громадянство України», особа, яка
постійно проживала до 24 серпня 1991 року
на території, яка стала територією
України і є особою без громадянства або
іноземцем, який припинив іноземне
громадянство, та подала заяву про
набуття громадянства України,
реєструється громадянином України.

На підставі визначеного, суд
встановлює факт, що заявник постійно на
момент проголошення незалежності
України 24 серпня 1991 року і на момент
набрання законної сили ЗУ «Про
громадянство» 13 листопада 1991 року
постійно проживав на території
України, тому вимоги заяви є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі вищенаведеного,
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»,
керуючись ст. ст. 234, 256 ч.1 п.1, 5, 11, 60, 130, 174,
208, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована
особа - Старобешівський районний
сектор Головного Управління Державної
іміграційної служби України в
Донецькій області про встановлення
факту перебування на території
України - задовольнити.

Встановити факт що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у період із 24 серпня 1991
року по 13 листопада 1991 року перебував
на території України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:

06.05.2014