Справа № 645/2768/14-ц
Провадження №
Фрунзенський районний суд м. Харкова у
головуючого - судді Федорової О.В.,
секретаря судового засідання - Ляхової
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
Позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до Фрунзенського районного
суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що відповідач за
місцем своєї реєстрації не з'являється
з 2001 року, забрав свої документи та
особисті речі та виїхав з квартири в
невідомому напрямку, комунальні
платежі не сплачує, станом квартири не
Позивач ОСОБА_1, яка також представляє
за довіреностями інтереси позивачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі та просила суд задовольнити
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. У відповідності до
приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова
повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. У разі ненадання
особами, які беруть участь у справі,
інформації щодо їх адреси, судова
повістка надсилається фізичним особам,
які не мають статусу підприємців, - за
адресою їх місця проживання чи місця
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за
згодою позивача вважає можливим
ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення позивача,
допитавши свідків, дослідивши надані
докази в їх сукупності, суд вважає
позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 та членам його сім'ї - дружині
ОСОБА_1 та доньці ОСОБА_6 надано житлове
приміщення - квартира АДРЕСА_1 що
підтверджується Ордером № 4643 серії Б
від 22 листопада 1978 року, копія якого
міститься в матеріалах справи. У
вказаному житловому приміщенні було
зареєстровано місце проживання
Відповідно до Довідки № 1049 від 28.03.2014
року, виданої Дільницею № 57 КП
"Жилкомсервіс" в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_4 (основний),
ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_2 (донька) та
Позивач наголошує, що ОСОБА_4 з 2001 року
перестав проживати у вказаній квартирі
та не проживає в ній до теперішнього
часу. Будь - якої домовленості про
збереження за відповідачем житлової
площі за період його відсутності не
існує. За весь цей час відповідач
жодного разу не з'являвся у квартирі
Враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 на
даний час не приватизована, до спірних
правовідносин підлягають застосуванню
положення ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і
жилі приміщення призначаються для
постійного проживання громадян, тобто
для використання їх за цільовим
призначенням (задоволення своїх
житлових потреб та розпорядження ними
у відповідних межах ), а тому, якщо
житлова площа фактично не
використовується у визначених законом
цілях, збереження за відсутньою особою
права користування житловим
приміщенням може не відповідати
призначенню цього права.
Згідно зі ст. 72 ЖК визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
У відповідності до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
З Довідки Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області за № 59/6754
від 29.04.2014 року, вбачається, що гр.
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою:
АДРЕСА_1 не проживає з 2001 року, та з
цього часу він не звертався до
Фрунзенського районного відділу із
заявами по факту перешкод щодо його
проживання за вищевказаною адресою.
Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є сусідками
позивачів, пояснили суду, що ОСОБА_4
близько дев'яти-десяти років тому
виїхав з квартири АДРЕСА_1 та більше в
ній не з'являвся. Особистих речей та
документів відповідача в квартирі
позивачів немає. Позивач самостійно
опікується станом квартири. Свідки
зазначили, що позивачі жодним чином не
перешкоджали проживанню відповідача у
З урахуванням системного аналізу
зазначених вище доказів, суд дійшов
висновку про доведеність факту не
проживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1
та невикористання ним спірного житла
за його прямим призначенням понад
Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог про
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Судові витрати по сплаті судового
збору суд залишає за позивачем ОСОБА_1
згідно з її усною заявою.
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224 ЦПК
України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії,
відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви
про перегляд заочного рішення
відповідачами, які не приймали участі у
розгляді справи, якщо заяву про
перегляд заочного рішення не було
Суддя