Справа № 244/1896/14-ц
Провадження № 2/244/606/2014
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

"05" червня 2014 р. Сніжнянський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Кучми В.В.

при секретарі - Гладир Ю.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Сніжне цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Сніжнянської міської ради, третя
особа- Сніжнянська нотаріальна
контора, про визнання права власності
на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до виконавчого комітету
Сніжнянської міської ради, третя особа-
Сніжнянська нотаріальна контора, про
визнання права власності на земельну
ділянку площею 0,0601 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 Свої позовні вимоги
мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
помер її чоловік ОСОБА_2. Після його
смерті залишилось спадкове майно, яке
складається з житлового будинку
АДРЕСА_1 та земельної ділянки.
Позивачка є його спадкоємцем за
законом. Земельна ділянка, на якій
розташований придбаний ним будинок,
було приватизовано продавцем у 1995 році,
проте, її покупець - померлий ОСОБА_2 не
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку. З цієї
причини позивачка не має можливості
оформити своє право на спадщину.

До початку судового засідання
позивачка надала письмову заяву,
згідно якої просить справу розглянути
без її участі, на позовних вимогах
наполягає.

Від представника відповідача
виконавчого комітету Сніжнянської
міської ради за довіреністю Мамєєвої
Ж.О. до початку судового засідання
надійшла заява про розгляд справи без
її участі, просить прийняти рішення на
розсуд суду, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином.

Від завідуючої Сніжнянської
державної нотаріальної контори
надійшла заява з проханням розглянути
справу без присутності представника.

Дослідивши матеріали справи й
надані сторонами докази на
обґрунтування і спростування вимог,
суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно договору купівлі-продажу від 15
вересня 2001 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4
земельну ділянку площею 0,0601 га,
розташовану в АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про смерть від
11.04.2007р. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
(а.с.7).

Спадкоємицею цілої частки майна
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., є його
дружина ОСОБА_1. Спадкове майно
складається із жилого будинку з
надвірними спорудами, розташованого
АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі від 23.11.2007р., ОСОБА_1
є спадкоємицею ОСОБА_2. Згідно витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 21.12.2007р.
зареєстровано право власності ОСОБА_1
на будинок з надвірними спорудами,
розташований у АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Відповідно до ст.377 Цивільного
кодексу України, до особи, яка набула
право власності на житловий будинок
(крім багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Як роз'яснено п.п.ґ) п.18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" № 7 від 16 квітня 2004
року із змінами, внесеними згідно з
Постановою Пленуму Верховного Суду № 2
від 19.03.2010р., до особи, яка придбала
жилий будинок, будівлю або споруду,
згідно зі ст.377 ЦК України, переходить
право власності на земельну ділянку, на
якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення, в розмірах,
встановлених договором, а якщо
договором це не було визначено, до
набувача переходить право власності
на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята жилим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для її
обслуговування. З 1 січня 2010 року до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача) відповідно до ст.377
ЦК України і статті 120 Земельного
кодексу України.

Як встановлено судом, 21 грудня 2007р. у
комунальному підприємстві "Бюро
технічної інвентаризації м.Сніжного"
зареєстровано право власності ОСОБА_1
на будинок з надвірними спорудами,
розташований у АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1225 ч.2 Цивільного кодексу
України, до спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені.

Громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийнття спадщини (ст.81 ч.1 п.г)
Земельного кодексу України).

Згідно положень п.10 Постанови
Пленуму ВСУ від 30.05.2008 N 7 "Про судову
практику у справах про спадкування"
відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Пунктом 23 зазначеної Постанови
передбачено, що свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов
для одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Позивачка звернулась до нотаріуса
з заявою про видачу їй свідоцтва про
право на земельну ділянку, розташовану
у АДРЕСА_1 після смерті чоловіка, однак
отримала відмову нотаріуса з мотивів
відсутності оригіналу державного акту
на вказану земельну ділянку. Ця
обставина не заперечується ані
відповідачем, ані третьою особою.

Як встановлено судом, спадкодавцю
ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу
земельної ділянки належала земельна
ділянка площею 0,0061 га, розташована в
АДРЕСА_1. Земельну ділянку передано
для будівництва та обслуговування
житлового будинку. За життя
спадкодавець ОСОБА_2 не оформив
державний акт на вказану земельну
ділянку.

На теперішній час спірні
правовідносини регулюються
положеннями Закону України «Про
державний земельний кадастр», який
набув чинності з 01 січня 2013 року та
нормами цивільного права.

Відповідно п.9 ст.28-1 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про державний земельний кадастр» до 1
січня 2013 року державна реєстрація
земельних ділянок, які передаються у
власність із земель державної чи
комунальної власності, здійснюється з
видачею державних актів на право
власності на земельні ділянки.
Реєстрація державних актів на право
власності здійснюється у книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону
України «Про державний земельний
кадастр» державна реєстрація
земельної ділянки це внесення до
Державного земельного кадастру
передбачених цим Законом відомостей
про формування земельної ділянки
та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з п.2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про державний земельний кадастр»
земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номера. У разі якщо
відомості про зазначені земельні
ділянки не внесені до Державного
реєстру земель, їх державна реєстрація
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників
(користувачів земельної ділянки
державної чи комунальної власності).

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України, право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

З наведеного витікає, що оскільки
спадкодавець набув право власності на
вказану земельну ділянку до 2004 року, то
право власності на неї вже сформовано,
а як наслідок позивачка не позбавлена
права вимоги про визнання за нею права
власності на земельну ділянку, як
спадкоємець першої черги за законом.

Іншим шляхом встановити своє право
спадкоємець позбавлений можливості,
оскільки державний нотаріус відмовив у
видачі свідоцтва у зв'язку з
відсутністю оригіналу державного акту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16
Цивільного кодексу України одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1
до виконавчого комітету Сніжннської
міської ради про визнання права
власності на земельну ділянку
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 120,81 Земельного
кодексу України, ст.ст.16, 328, 377, 1216, 1218, 1225
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11,
60, 212-215, 293 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Сніжнянської міської ради,
третя особа- Сніжнянська нотаріальна
контора, про визнання права власності
на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на
земельну ділянку площею 0,0601 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, з
цільовим призначенням земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарчих будівель.

Рішення може бути оскаржено
учасниками процесу на протязі десяти
днів з моменту його проголошення, а
учасниками процесу, які не приймали
участь в судовому засіданні, протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення до Апеляційного суду Донецької
області через Сніжнянський міський
суд.

Суддя: В. В. Кучма