Справа № 466/1398/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" травня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді
ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретаря
ДУДИНСЬКОЇ З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів
на утримання дитини,

в с т
а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
відповідача в якому просить стягувати
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини від
усіх доходів щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 16 вересня 2013 року
шлюб з відповідачем рішенням суду був
розірваний. З того часу вони з
відповідачем не проживають однією
сім'єю. Відповідач не надає жодних
коштів на утримання дитини. Дитина живе
разом з нею та перебуває на повному її
утриманні.

Позивачка та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю, покликаючись на вказані в
позовній заяві обставини. Просять
позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково. Просить суд стягувати
з нього аліменти в розмірі 50 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку і до досягнення нею
повноліття. Додатково пояснив, що ніде
не працює, підприємницької діяльності
не веде, дитину часто забирає до себе на
декілька днів, має батьків -
пенсіонерів.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши подані докази, з'ясувавши
дійсні обставини справи, суд приймає
часткове визнання відповідачем позову
і приходить до висновку про часткове
задоволення позову з таких мотивів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Позивачка з дитиною проживають окремо
від відповідача.

Дитина знаходиться на утриманні
позивачки. З пояснень позивачки,
відповідач участі в її утриманні не
приймає, коштів на утримання дитини їй
не надає.

Згідно ч.1,2 ст.141 Сімейного кодексу
України мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи вони перебували вони у шлюбі
між собою. Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України кожен з батьків повинен
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Даний обов'язок не залежить
від матеріального становища батьків.

Відповідач безробітний. Крім дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інших дітей та
утриманців не має.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує матеріальне становище сторін,
відсутність у відповідача інших
неповнолітніх дітей. Суд також
виходить із затвердженого
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку та вважає, що з
відповідача слід стягувати в користь
позивачки аліменти на утримання дитини
в розмірі 50 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для дитини
відповідного віку, щомісячно починаючи
з 03.03.2014р. і до досягнення дитиною
повноліття.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд вважає позов
підставним, таким що підлягає до
часткового задоволення.

Відповідно до ст.367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів за 1
місяць.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215,367
ЦПК України, ст.ст.180, 181,182,184,191 Сімейного
кодексу України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в
розмірі 50 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для дитини
відповідного віку, починаючи з 03.03.2014р.
і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір по
справі 243,60грн. в доход держави.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська