Провадження № 2/641/35/2014
Справа № 2020/6971/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року Комінтернівський
районний суд м.Харкова у складі:
головуючого: судді - Богдан М.В.

при секретарі - Коваленко Ю.В.

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду в м.Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
Харківська міська рада, Сьома
Харківська державна нотаріальна
контора про встановлення факту
постійного проживання та визнання
права власності в порядку спадкування
за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до
суду з позовом, в якому з урахуванням
уточнених вимог просять: встановити
факт постійного проживання ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року за адресою
м. Харків, АДРЕСА_1 в період з 1987 року по
день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року;
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6 з 1988
року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_8
року за адресою м. Харків, АДРЕСА_1;
визнати за ОСОБА_6 право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_9 року; визнати за ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 право власності по 1/12 частині
кожному житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться за адресою: м.
Харків. АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року; внести
зміни до Свідоцтва про право на
спадщину за законом виданого на ім'я
ОСОБА_4, реєстровий №3-472 від 03.08.2012 року
посвідченого державним нотаріусом
ХДНК Івановою О.В., зазначивши
спадкоємцем майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_7 крім дружини
ОСОБА_4 також сина - ОСОБА_6; визнати
ОСОБА_5 такою, що не прийняла спадщину
після смерті батька ОСОБА_7 померлого
ІНФОРМАЦІЯ_9 року; скасувати Свідоцтво
про право на спадщину за законом,
реєстровий №3-474 від 03.08.2012 року
посвідченого державним нотаріусом
ХДНК Івановою О.В. про визнання права
власності на 1/4 частину за ОСОБА_5.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі посилаються на те, що в місті
Харкові по АДРЕСА_1 розташований
житловий будинок з надвірними
будівлями, який за даними КП «ХМБТІ»
станом на липень 2012 року був
зареєстрований на ім'я ОСОБА_7 на
підставі договору безстрокового
користування земельною ділянкою,
посвідченого 7 Харківською державною
нотаріальною конторою 15.03.1957 року,
реєстровий №3628. ІНФОРМАЦІЯ_9 року
ОСОБА_7 помер. За час життя ним не було
складено заповіту то відповідно
спадкування майна померлого має
відбуватися за законом. Спадкоємцями
першої черги за законом являлись:
дружина - ОСОБА_4, донька - ОСОБА_5, та син
- ОСОБА_6. Дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_6
постійно проживали разом зі
спадкодавцем у спадковому будинку,
донька ОСОБА_5 проживала у сусідньому
будинку, який лише має однакову адресу
із будинком спадкодавця. При цьому,
ОСОБА_4 була зареєстрована в будинку, а
ОСОБА_6 разом із своєю дружиною хоча і
не були зареєстровані у будинку, але
постійно в ньому проживали з 1987 року та
по теперішній час, в тому числі, і на
день смерті батька. ОСОБА_6 після смерті
свого батька взяв на себе всі питання,
пов'язані з утриманням будинку, тобто
підтримував його належний технічний
стан, робив поточні ремонти, обробляв
земельну ділянку, сплачував всі
необхідні комунальні платежі, постійно
проживав в будинку разом зі своєю
сім'єю, за його кошти купувались
необхідні будівельні матеріали
необхідні на ремонт будинку, тобто
ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину після
смерті свого батька, що виразилося в
його вступі до управління та володіння
спадковим майном. ОСОБА_6 такими своїм
діям прийняв спадщину. ОСОБА_5 не
проживала разом з ОСОБА_7, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_9 року ні до його смерті, ні
після його смерті та, відповідно,
фактично не прийняласпадщину після
смерті свого батька так як не вступила
до управління та володіння спадковим
майном. ОСОБА_5 як до смерті свого
батька так і по сьогоднішній день
мешкає в сусідньому будинку разом зі
своїм чоловіком ОСОБА_10. та їхніми
дітьми. Сім'я ОСОБА_10 побудувала собі
житловий будинок, який має таку ж
поштову адресу, як і будинок в якому
мешкала сім'я ОСОБА_7, а саме по АДРЕСА_1,
але це є лише сусідні будинки, які мають
однакову адресу. Інвентаризація
житлового будинку на виділеній
земельній ділянці ОСОБА_10 не
проводилась, документи, які
підтверджують право власності на
житловий будинок, збудований на
земельній ділянці до КП БТІ не
подавалися, та у 1998 році КП БТІ було
підготовлено проект рішення про зміну
поштової адреси на житловий будинок
ОСОБА_10, але рішення про нову адресу в
КП ХМБТІ не надано. ОСОБА_5 в заяві до
державної нотаріальної контори
зазначила неправдиву інформацію, про
те, що вона прийняла спадщину після
смерті свого батька, проживала та
прописана разом із померлим за однією
адресою, так як вона проживала та
проживає і на сьогоднішній день в
сусідньому будинку, який має лише
однакову поштову адресу. Таким чином,
ОСОБА_5 фактично не прийняла спадщину
після смерті батька, не вступила в
володіння та в управління спадковим
майном, та в шестимісячний строк не
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, а лише
подала таку заяву через 18 років після
відкриття спадщини після смерті
батька. Після смерті ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_9 року, спадщина
розподілилася таким чином: ОСОБА_4,
дружині померлого 1/2 частина будинку,
що належить їй на праві спільної
сумісної власності подружжя, а інша 1/2
частина будинку, що належить померлому
розподіляється на двох спадкоємців
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у рівних частках,
тобто у ОСОБА_4.3/4 частини житлового
будинку з надвірними будівлями, ОСОБА_6
- 1/4 частина житлового будинку з
надвірними будівлями. Ніхто із
спадкоємців не звертався після смерті
ОСОБА_7 до нотаріальної контори за
оформленням належним чиномсвоїх
спадкових справ, так як обидва
спадкоємця фактично прийняли спадщину
у управління та володіння,
встановлений законом строк для
прийняття спадщини пропущений не був.
Вважають, що ОСОБА_5 пропустила строк
для прийняття спадщини.ІНФОРМАЦІЯ_8
року помер ОСОБА_6 Після його смерті
залишилося троє спадкоємців за законом
першої черги: його мати - ОСОБА_4,
дружина- ОСОБА_3, та син - ОСОБА_2
Позивачі мешкали разом з померлим за
адресою спадкового житлового будинку
та хоча і зареєстровані разом з ним за
іншою адресою по АДРЕСА_3 в м. Харкові,
але жодного дня там не проживали. З
моменту реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 у
лютому 1987 року, вони постійно за згодою
його батьків проживали АДРЕСА_1, там же
з 1988 року із дня народження мешкав і
мешкає на теперішній час їх син. У
зв'язку з тим, що позивачі проживали
разом з ОСОБА_6 та проживають у спірному
будинку і на сьогоднішній день, то
відповідно фактично вони прийняли
спадщину. Позивачі заяви про відмову
від спадщини не подавали. З урахуванням
рівності часток у спадщині між
спадкоємцями першої черги кожному із
спадкоємців ОСОБА_6 має належати за
законом по 1/12 частці. Але оформити своє
право на спадщину позивачі не можуть,
оскільки за життя ОСОБА_6 не оформив
своє право на спадщину після смерті
батька ОСОБА_7. На ім'я ОСОБА_4 видано
Свідоцтво про право власності на 1/2
частину житлового будинку та Свідоцтво
про право на спадщину за законом на 1/4
частину житлового будинку та на ім'я
ОСОБА_5 - Свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/4 частину
житлового будинку. Такі дії
відповідачів є незаконними, та
відповідно свідоцтва про право
власності на спадщину за законом
потребують зміни, так як не враховано
інтереси інших спадкоємців першої
черги, які фактично прийняли спадщину
але оформити нотаріально не змогли, та
відповідно звернулися до суду з такими
позовними вимогами, а відповідачі
натомість умисно повідомили у
нотаріальній конторі про відсутність
інших спадкоємців першої черги.

В судовому засіданні позивачі
підтримали заявлені позовні вимоги в
повному обсязі та просили їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Правонаступником відповідача ОСОБА_4 є
відповідач ОСОБА_5.

ОСОБА_5 позов не визнала та надала суду
свої заперечення в яких вказала, що
позивачі неправдиво стверджують, що,
нібито, вона не проживала разом зі
спадкодавцем ОСОБА_7, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_9 року, ні до дня його смерті
ні після його смерті, а тому, нібито,
фактично не прийняла спадщину після
смерті свого батька так як не вступила
до управління та володіння спадковим
майном. В якості доказу позивачі
посилаються на письмову відповідь КП
«ХМБТІ» від 11.10.2013 року №1702393. Вказана
відповідь не містить відомостей про те,
що станом на ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_5 не
мешкала разом зі спадкодавцем ОСОБА_7
Вказана відповідь КП «ХМБТІ» від 11.10.2013
року №1702393 лише підтверджує, що ОСОБА_10
16.01.1990 року було виділено безхозну
земельну ділянку площею 313 м кв. по
АДРЕСА_1 для індивідуального
будівництва. Інвентаризація житлового
будинку на виділеній ділянці не
проводилась, документи які
підтверджують право власності на
житловий будинок на виділеній
земельній ділянці до КП ХМБТІ не
подавалися, і тільки в 1998 році, після
чотирьох років з дня смерті
спадкодавця ОСОБА_7, КП БТІ було
підготовлено проект рішення про зміну
поштової адреси на житловий будинок
ОСОБА_10, але рішення в КП ХМБТІ не
надано. Жодних відомостей про здачу
будинку в експлуатацію та рік забудови
вказана відповідь КП «ХМБТІ» від 11.10.2013
року №1702393 не містить. Будинок до цього
часу не добудований та не зданий в
експлуатацію. Тому, вважає, що наданий
документ не є належним доказом того, що
на день відкриття спадщини ОСОБА_5 не
мешкала разом зі спадкодавцем ОСОБА_7,
та не прийняла спадщину після смерті
батька. Вказаний документ підтверджує,
що на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 та
члениїї сім'ї (чоловік та троє дітей)
мешкали разом зі спадкодавцем на день
відкриття спадщини в одному будинку. В
дійсності, на день відкриття спадщини
ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_5 постійно
проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_7
і фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном. Це
підтверджується постійною пропискою
(реєстрацією) ОСОБА_5 та спадкодавця
ОСОБА_7 за однією адресою - АДРЕСА_1 в м.
Харкові. ОСОБА_5 проживала з народження
разом зі своїми батьками у цьому
домоволодінні за вказаною адресою, та
по досягненні нею 16-річного віку була
пописана в будинку з 23.05.1980 р., де
проживає і зареєстрована до цього часу.
Посилання позивачів на той факт, що
ОСОБА_5 звернулася до нотаріальної
контори лише через 18 років після
відкриття спадщини, не є таким що
суперечить закону. ОСОБА_5 звернулася
до нотаріальної контори за видачею
свідоцтва про право на спадщину разом
зі своєю матір'ю ОСОБА_4, яка
підтвердила офіційно у нотаріуса, що
ОСОБА_5 дійсно на день відкриття
спадщини ІНФОРМАЦІЯ_9 року, разом з нею,
постійно проживала зі спадкодавцем
ОСОБА_7 і фактично вступила в
управління та володіння спадковим
майном.

Представник третьої особи -
Сьомої Харківської державної
нотаріальної контору судове засідання
не з'явився, просить суд слухати справу
у відсутності представника Сьомої
Харківської державної нотаріальної
контори.

Представник третьої особи -
Харківської міської ради в судове
засідання не з*явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх
представників, свідків, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази в їх
сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року
(свідоцтво про смерть від 14.02.1994 року,
а/з № 2482) (а.с. 43).

Згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно від 10.07.2012 року
житловий будинок з надвірними
будівлями за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1
належав ОСОБА_7 на праві приватної
власності на підставі договору про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки р. №3628/15.03.1957/7-а ХДНК
(а.с. 57).

ОСОБА_7 перебував в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 (свідоцтво про одруження
від 30.06.1951 р., а/з №312)(а.с. 44).

Таким чином, будинок з надвірними
будівлями за адресою Харківська
область, м. Харків, АДРЕСА_1 був набутий
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4.

У відповідності до ст. 22 Кодексу про
шлюб та сім'ю (що діяв на момент смерті
ОСОБА_7.) майно, нажите подружжям за час
шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Таким чином, будинок з надвірними
будівлями за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1
є спільною сумісною власністю ОСОБА_7
та ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про право власності
від 03.08.2012 року за р.№3-470, ОСОБА_4
належить 1/2 частка у праві спільної
сумісної власності на майно, набуте
подружжям за час шлюбу, а саме: житловий
будинок з надвірними будівлями
розташований за адресою: м. Харків,
АДРЕСА_1 (а.с. 63).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що після смерті ОСОБА_7
відкрилася спадщина, яка складається з
1/2 частини будинку з надвірними
будівлями розташованого за адресою: м.
Харків, АДРЕСА_1.

Відповідно до п.4 прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України (2004 р.), ЦК України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли
до набрання чинності Цивільним
кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або
продовжують існувати після набрання
ним чинності.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу
Української РСР 1963 року, спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно до ст. 525 Цивільного кодексу
Української РСР 1963 року, часом
відкриття спадщини визнається день
смерті спадкодавця, а при оголошенні
його померлим - день, зазначений в
статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 Цивільного кодексу
Української РСР 1963 року передбачено, що
місцем відкриття спадщини визнається
останнє постійне місце проживання
спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу),
а якщо воно невідоме -
місцезнаходження майна або його
основної частини.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу
Української РСР 1963 року, спадкоємцями
можуть бути особи, що були живими на
момент смерті спадкодавця, а також діти
померлого, зачаті при його житті і
народженні після його смерті.

З наданої Сьомою Харківською державною
нотаріальною конторою копії спадкової
справи №285/2012(а.с. 36-68) вбачається, що
після смерті ОСОБА_7 з заявами про
прийняття спадщини 10.04.2012 року
звернулися його дружина ОСОБА_4 та
дочка ОСОБА_5 (свідоцтво про народження
від 18.06.1963 року, а/з 848 (а.с.45); свідоцтво
про укладення шлюбу та зміну прізвища
від 05.05.1984 року, а/з 355.

Також, матеріали спадкової справи
містять свідоцтво про смерть від 15.10.2011
року а/з 13550 - сина спадкодавця ОСОБА_7 -
ОСОБА_6 (свідоцтво про народження від
23.09.1955 року а/з №1258, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Відповідно до копії паспорта
громадянина України серії НОМЕР_1
ОСОБА_4 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 з 29.08.1960 року(а. с. 40)

Згідно копії паспорта громадянина
України серії НОМЕР_2ОСОБА_5
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з
14.10.1988 року(а. с. 41)

Згідно довідки від 23.07.2012 року №701
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року на
день своєї смерті проживав та його
постійне місце проживання було
зареєстроване за адресою у АДРЕСА_1 з
29.08.1960 року по день смерті. Разом з ним
на день його смерті за даною адресою
проживали та були постійно
зареєстровані за місцем проживання
ОСОБА_10 з 14.10.1988 року; ОСОБА_5 з 14.10.1988
року; ОСОБА_4 з 29.08.1960 року (а.с. 54).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 03.08.2012 року за р.№3-472
ОСОБА_4 належить 1/4 частка житлового
будинку з відповідними надвірними
будівлями розташованого за адресою
Харківська область, м. Харків, АДРЕСА_1
(а.с. 63 зв.).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 03.08.2012 року за
р.№3-474 ОСОБА_5 належить 1/4 частка
житлового будинку з відповідними
надвірними будівлями розташованого за
адресою Харківська область, м. Харків,
АДРЕСА_1, (а.с. 65).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти не
передбачені нормами Цивільного
процесуального кодексу України, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно домової книги ОСОБА_6 12.06.1981 року
був виписаний з будинку по АДРЕСА_1 в м.
Харкові

На момент смерті спадкодавця ОСОБА_7
ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно запису акту про смерть №2482 від
14.02.1994 року спадкодавця ОСОБА_7, адреса
заявника ОСОБА_6 вказана: «ОСОБА_6,
АДРЕСА_3 (а.с. 25).

Надані позивачами письмові докази не
підтверджують факт постійного
проживання ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, за адресою м. Харків,
АДРЕСА_1 в період з 1987 року по день його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Так, з наданих шести квитанцій
вбачається, що по АДРЕСА_1
здійснювалася оплата електроенергії
де в якості споживача значиться
власник будинку ОСОБА_7, який мав пільгу
як учасник ВВВ. Надані квитанції не
містять доказів того, що саме ОСОБА_6
здійснював оплату цих квитанцій, що
сплачував саме за свої кошти, а також з
наданих копій не вбачаються дати
сплати цих квитанцій. Квитанції не
можуть підтверджувати факт проживання
ОСОБА_6 за адресою по якій сплачуються
послуги з електропостачання.

Як вбачається з договору про надання
послуг з вивозу побутових відходів з
приватного сектору Комінтернівського
району, укладеного 28.06.2011 року на ім'я
ОСОБА_6, дата укладення договору 28.06.2011
року - через 17 років після смерті
спадкодавця ОСОБА_7 Наданий договір не
підтверджує той факт, що ОСОБА_6 на день
смерті спадкодавця в 1994 році ОСОБА_7
проживав разом з ним та фактично
вступив в управління та володіння
спадковим майном.

З наданої домової книги вбачається, що
в будинку станом на 28.06.2011 року постійно
проживає та зареєстровані 6 осіб.
ОСОБА_6 ніколи не був власником будинку,
що підтверджується відповідними
документами.

Надана до суду накладна №965 видана
ОСОБА_6 не містить відомостей про
адресу доставки вказаного товару.
ОСОБА_6 проживав та значився
зареєстрованим разом з членами своєї
сім'ї за адресою м. Харків, АДРЕСА_3 -
приватний будинок. Дата накладної
04.05.2001 року - через 7 років після смерті
спадкодавця ОСОБА_7 Щебінь ОСОБА_6 був
доставлений та використаний ним для
робіт в будинку по АДРЕСА_3. Надана
накладна не є доказом, який підтверджує
той факт, що ОСОБА_6 на день смерті
спадкодавця ОСОБА_7 проживав разом з
ним та фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном.

Договір про надання послуг
водовідведення №617-0218 від 21.08.2002 року,
укладений на ім'я ОСОБА_4, де в якості
члена сім'ї записаний ОСОБА_6 Дата
укладення договору 21.08.2002 року (тобто
через 8 років після смерті спадкодавця
ОСОБА_7.) Надана накладна не підтверджує
той факт, що ОСОБА_6 на день смерті
спадкодавця ОСОБА_7 проживав разом з
ним та і фактично вступив в управління
та володіння спадковим майном.

Відповідь КЗОЗ «Харківська МКЛ №13» від
26.11.2012 року не може служити належним
доказом по справі, оскільки в 1979 році
ОСОБА_6 дійсно був прописаний за
адресою: АДРЕСА_1, однак згідно домової
книги та штампа про реєстрацію ОСОБА_6
останній в 12.06.1981 року, за 13 років до
смерті спадкодавця ОСОБА_7, був
виписаний та вибув з будинку по АДРЕСА_1
в м. Харкові. Він неодноразово змінював
після цього своє місце проживання та
реєстрації. Однак у вказаній відповіді
КЗОЗ «Харківська МКЛ №13» від 26.11.2012
року всі відомості про зміну прописки
(реєстрації) місця проживання ОСОБА_6
відсутні та не внесені до медичної
карточки. Таким чином, відомості про
реєстрацію, які записані в
амбулаторній карточці ОСОБА_6 є
неповними.

Згідно довідки від 24.05.12 року (вих. №56),
виданої Головою улічкома №12
Голозубовою Н.Н. про те, що, ОСОБА_3 разом
з сім'єю (чоловік ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5,
син ОСОБА_2, 1988 р.н.) зареєстровані за
адресою АДРЕСА_3, але, не проживали за
вказаною адресою. Вказані відомості не
можуть бути прийняти судом до уваги,
оскільки станом на 24.05.2012 року ОСОБА_6
зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, в то
час як згідно свідоцтва про смерть
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року і не може
бути зареєстрованим станом 24.05.2012 року
(т.т. через сім місяців після своєї
смерті). Що стосується відомостей про
те, що ОСОБА_3 разом з сім'єю (чоловік
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_2, 1988 р.н.)
не проживають за місцем своєї
реєстрації, то вказана довідка не є
належним доказом по справі, оскільки
посвідчений лише підпис Голови
улічкома №12 Голозубової Н.Н.,
відомості, які містяться в довідці,
записані без посилання на джерело
походження, достовірність їх не
підтверджена жодним компетентним
органом.

Покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 не
підтверджують факт постійного
проживання ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, за адресою м. Харків,
АДРЕСА_1 в період з 1987 року по день його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

До показів свідків ОСОБА_19 ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22 ., ОСОБА_23 суд ставиться
критично, оскільки вони спростовуються
наявними в справі доказами.

Матеріали справи не містять доказів, що
ОСОБА_6 звернувся до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини з
заявою про прийняття спадщини на
протязі 6 місяців з дня відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_7, а отже
спадщину не прийняв.

А тому, позовні вимоги в частині
встановлення факту постійного
проживання ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, за адресою м. Харків,
АДРЕСА_1 в період з 1987 року по день його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року, та визнання за
ОСОБА_6 права власності на 1/4 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_9 року, не підлягають
задоволенню.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Суд приходе до висновку, що до складу
спадщини ОСОБА_6 не входить будинок
АДРЕСА_1

А тому, позовні вимоги в частині
визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права
власності по 1/12 частині кожному
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться за адресою: м.
Харків. АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року; внесення
зміни до Свідоцтва про право на
спадщину за законом виданого на ім'я
ОСОБА_4, реєстровий №3-472 від 03.08.2012 року
посвідченого державним нотаріусом
ХДНК Івановою О.В., зазначивши
спадкоємцем майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_7 крім дружини
ОСОБА_4 також сина - ОСОБА_6 задоволенню
не підлягають.

З наданої суду відповіді Сьомої
Харківської державної нотаріальної
контори від 09.03.2013 року №572/01-16
вбачається, що після ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, спадкова справа не
заводилася, заяви про прийняття
спадщини або про відмову від спадщини
не подавалися, свідоцтво про право на
спадщину після вищевказаного
спадкодавця нікому не видавалось.

Не знайшов свого підтвердження у
судовому засіданні факт визнання
ОСОБА_5 такою, що не прийняла спадщину
після смерті батька ОСОБА_7 померлого
ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

З наданої письмової відповіді КП
«ХМБТІ» від 11.10.2013 року №1702393
вбачається, що ОСОБА_10 16.01.1990 року було
виділено безхозну земельну ділянку
площею 313 кв. м по АДРЕСА_1, для
індивідуального
будівництва,інвентаризація житлового
будинку на виділеній ділянці не
проводилась, документи які
підтверджують право власності на
житловий будинок на виділеній
земельній ділянці до КП ХМБТІ не
подавалися, і тільки в 1998 році КП БТІ
було підготовлено проект рішення про
зміну поштової адреси на житловий
будинок ОСОБА_10, але рішення в КП ХМБТІ
не надано. Вказана відповідь КП «ХМБТІ»
від 11.10.2013 року №1702393 не містить
відомостей про здачу будинку в
експлуатацію та рік його забудови.

Вказаний документ підтверджує, що на
день смерті спадкодавця ОСОБА_5, він та
члени її сім'ї (чоловік та троє дітей)
мешкали разом зі спадкодавцем на день
відкриття спадщини в одному будинку.
ОСОБА_5 фактично вступила в управління
та володіння спадковим майном. Це
підтверджується постійною пропискою
(реєстрацією) ОСОБА_5 та спадкодавця
ОСОБА_7 за однією адресою - АДРЕСА_1 в м.
Харкові. ОСОБА_5 проживала з народження
разом зі своїми батьками у цьому
домоволодінні за вказаною адресою, та
по досягненні нею 16-річного віку була
пописана в будинку з 23.05.1980 р., де
проживає і зареєстрована до цього часу.
Згідно ст. 526 ЦК УРСР (що діяв на час
виникнення відносин) «місцем відкриття
спадщини визнається останнє постійне
місце проживання спадкодавця (стаття 17
цього Кодексу), а якщо воно невідоме, -
місцезнаходження майна або його
основної частини».

З наданого відповідачем рішення
виконавчого комітету Комінтернівської
районної ради народних депутатів №18-10
від 16.01.90 р. «Про виділення земельних
ділянок для індивідуального житлового
будівництва» вбачається, що ОСОБА_10 з
дружиною та двома дітьми мешкає в
домоволодінні по АДРЕСА_1, що належить
на праві особистої власності його
тестю ОСОБА_7 (всього мешкає 6 чоловік на
житловій площі 40,6 м кв.) та вказаним
рішенням виділена безхозна земельна
ділянка по АДРЕСА_1, для
індивідуального житлового
будівництва. Тому, покази свідків
ОСОБА_19 ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, які вказали на те, що сім'я
ОСОБА_10 не мешкала разом з ОСОБА_7 та
ОСОБА_4 суд оцінює критично.

Надана позивачами довідка №199 від
20.03.2004 року, яка була видана Вуличним
комітетом №3 Комінтернівського району
м. Харкова ОСОБА_3 про склад її сім'ї не
містить відомостей, що станом на день
відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_9
року ОСОБА_5 не проживала зі
спадкодавцем разом. Довідка датована
20.03.2004 року - через 10 років після
відкриття спадщини. Що стосується
складу сім'ї ОСОБА_3 в 2004 році, то дійсно
ОСОБА_5 не була членом сім'ї ОСОБА_3 У
ОСОБА_5 є своя сім'я. ОСОБА_4, яка була
свекрухою ОСОБА_3, також ніколи не
входила до складу сім'ї ОСОБА_3, у неї
був окремий бюджет, вона несла окремі
витрати, вона окремо вела господарство
та не була пов'язана з ОСОБА_3 спільним
побутом. Також, ОСОБА_4 та її невістка і
син мали погані стосунки між собою.
Тривалий час зовсім не спілкувалися
між собою.

Покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 підтверджують,
що ОСОБА_5проживала разом зі
спадкодавцем на день відкриття
спадщини, фактично вступила в
володіння та в управління спадковим
майном іприйняла спадщину після смерті
батька ОСОБА_7

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР ОСОБА_5, як
дочка спадкодавця ОСОБА_7, є
спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Згідно ст. 561 ЦК УРСР, свідоцтво про
право на спадщину видається
спадкоємцям за законом після
закінчення шести місяців з дня
відкриття спадщини. При спадкоємстві
як за законом, так і за заповітом
свідоцтво може бути видане і раніше
закінчення шести місяців з дня
відкриття спадщини, якщо в державній
нотаріальній конторі є дані про те, що,
крім осіб, що заявили про видачу
свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Ст. 561 ЦК УРСР не передбачений
граничний строк звернення спадкодавця
для видачі йому свідоцтва про право на
спадщину.

Згідно п. 4.10. Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 №296/5 «Видача
свідоцтва про право на спадщину
спадкоємцям, які прийняли спадщину,
ніяким строком не обмежена».

ОСОБА_5 звернулася до нотаріальної
контори за видачею свідоцтва про право
на спадщину разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_4, яка підтвердила офіційно у
нотаріуса, що ОСОБА_5 дійсно на день
відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_9 року,
наряду з нею, постійно проживала разом
зі спадкодавцем ОСОБА_7 і фактично
вступила в управління та володіння
спадковим майном.

А тому, позовні вимоги в частині
встановлення факту визнання ОСОБА_5
такою, що не прийняла спадщину після
смерті батька ОСОБА_7 та скасування
свідоцтва про право на спадщину за
законом, реєстровий №3-474 від 03.08.2012 року
посвідченого державним нотаріусом
ХДНК Івановою О.В. про визнання права
власності на 1/4 частину за ОСОБА_5, не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215,
217, 218 ЦПК України, ст.ст.524,525,526,527, 529,548,561
ЦК України в редакції 1963 р., ст. 1218 ЦК
України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
Харківська міська рада, Сьома
Харківська державна нотаріальна
контора про встановлення факту
постійного проживання та визнання
права власності в порядку спадкування
за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд
м.Харкова протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. В. Богдан