Коропський районний суд
Чернігівської області в складі :
головуючого - судді Корзюк
при секретарі - Овсієнко
за участю представника відповідача -
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватної
агрофірми „Тарасівка" про стягнення
грошового зобов'язання,-
ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовною заявою про стягнення
грошового зобов'язання вказуючи на те,
що рішенням Коропського районного суду
Чернігівської області позов ОСОБА_2 до
Приватної агрофірми „Тарасівка" про
стягнення боргу задоволено та
присуджено до стягнення з солідарного
боржника - Приватної агрофірми
„Тарасівка" на користь ОСОБА_2 388991,49
грн. та присуджено до стягнення з
Приватної агрофірми „Тарасівка" на
користь ОСОБА_2 сплачений останнім
судовий збір в сумі 3219 грн. Початок
погашення основного боргу почалося
15.02.2013 року, договір позики розірвано не
було, тобто 11 місяців з 16.03.2012 р. по 15.02.2013
р. боржник продовжував користуватись
утримувати ним грошовими коштами,
належними до сплати. Отже ОСОБА_2
вважає, що він має право на отримання 3%
за користування позикою. А тому,
позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3,
ПАФ „Тарасівка" солідарно нарахування
3% річних від простроченої суми в
розмірі 117408,11 грн. та сплачений по
цьому позову судовий збір в сумі 1174,08
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, подавши заяву про розгляд
позовної заяви без його участі. Позов
просив задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні заперечувала проти
позову, вказуючи на те, що всі
зобов'язання по рішенню суду від 01.06.2012
року виконані відповідно ст. 258 ЦК
України та подала до суду заяву про
застосування строку спеціальної
позовної давності. Зустрічний позов,
поданий відповідачем відкликала.
Заслухавши представника
відповідача, вивчивши матеріали справи
суд приходить до наступного висновку.
Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
Відповідно ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.
Відповідно договору позики,
укладеного між позивачем та
відповідачем 12.05.2011 року, позикодавець
(позивач) передав у власність
позичальникові (відповідачу) гроші в
сумі 321226 грн. позичальник зобов'язався
повернути позикодавцеві (позивачу)
таку ж суму грошей в строк до 15.09.2011
В забезпечення виконання
договору позики від 12.05.2011 року, між
позивачем та Приватною агрофірмою
«Тарасівка» в особі директора ОСОБА_3
(відповідача) укладений договір поруки.
01.06.2012 року через несвоєчасне
виконання зобов'язань по договору
позики ОСОБА_3, рішенням Коропського
районного суду Чернігівської області
стягнуто з солідарного боржника
Приватної агрофірми «Тарасівка» на
користь позивача ОСОБА_2 388991 грн. 49 коп.
заборгованості по договору позики та
судовий збір в сумі 3219 грн.
Ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області 03.07.2012 року
вказане вище рішення залишено без змін.
Позивач ОСОБА_2 не надав суду
доказів, що він є учасник ринку
фінансових послуг і на нього
поширюється відповідно Закон України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
від 12.07.2001 р., а тому правовідносини, які
виникли між сторонами регулюються
нормами статей 1046-1048 ЦК України.
Відповідно ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.
Відповідно до умов договору позики,
укладеного між сторонами (п. 2 (а)) за
користування позикою сплачуються
проценти в розмірі 3 % (трьох) відсотків
від суми заборгованості за кожний
Остаточний розрахунок за договором
позики не пізніше 15.09.2011 року, а тому
рішенням Коропського районного суду
Чернігівської області від 01.06.2012 року
заборгованість, яка виникла по
договору позики станом на 15.03.2012 року,
стягнута на користь позикодавця
(позивача ОСОБА_2) з поручителя ПАФ
«Тарасівка» в сумі 38899 грн. 48 коп.

Відповідно п.4 договору позики при
неповерненні суми позики своєчасно
(тобто до 15 вересня 2011 року)
позикодавець вправі буде пред'явити
цей договір до стягнення в строки і у
порядку, передбачені чинним
законодавством України, та вимагати
при цьому: сплати на користь
позикодавця штрафу в сумі 10% від суми
заборгованості; повернення йому
частини позики, що залишилась
несплаченою, з урахуванням процентів
за користування позикою (п.2(а) цього
договору) та проценти індексу інфляції
за весь час прострочення.

Позивач вказує, про що не заперечує і
відповідач, що сума заборгованості
була погашена 19.02.2013 року.

Відповідно до умов договору позики за
користування коштами з відповідача
ОСОБА_3 необхідно стягнути суму 2569 грн.
81 коп., інфляційні нарахування.

Відповідно п.1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Отже на користь позивача
необхідно стягнути судовий збір в сумі
246 грн. 30 коп.

Врешті позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
258, 1046-1048 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Приватної агрофірми „Тарасівка" про
стягнення грошового зобов'язання
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 в рахунок стягнення грошового
зобов'язання 2569 (дві тисячі п'ятсот
шістдесят дев'ять) гривень 81 копійку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 сплачений останнім судовий збір
в сумі 246 (двісті сорок шість) гривень 30
копійок.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду Чернігівської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Корзюк Т.
П.