Справа № 199/2542/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

«23» травня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що від шлюбу із
відповідачем має неповнолітню дитину
- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
мешкає разом із матір'ю та перебуває
на її утриманні. Як зазначається
позивачем при зверненні до суду
відповідач не приймає участі в
матеріальному забезпеченні дитини,
має нерегулярний, мінливий дохід,
працюючи неофіційно, відповідач
здоровий, аліменти нікому не сплачує,
стягнень з відповідача по виконавчим
листам не проводиться.

Предмет позову становить вимога
про стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів в розмірі 1 500,00 грн.
щомісяця на утримання неповнолітньої
дитини.

У судове засідання сторони не
з'явилися, позивач надала заяву про
розгляд справи у її відсутності,
просила суд повністю задовольнити
поданий позов з урахуванням сплачених
відповідачем 16.05.2014 р. 2 500,00 грн.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач,
який був повідомлений належним чином
про розгляд справи, не з'явився, причини
неявки суду не повідомив та не надав
заяви про розгляд справи за його
відсутності, та не скористався правом
надання заперечень проти позову, у
зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК
України вирішує справу у порядку
заочного розгляду на підставі наявних
у справі доказів.

Суд, врахувавши заяву позивача та
дослідивши докази в межах заявлених
вимог згідно ст. 11 ЦПК України, дійшов
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову частково,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або (і) інші особи, що
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Разом з тим,
відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та за ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р., про що
Амур-Нижньодніпровським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції в Книзі реєстрації
народжень зроблено відповідний запис
та видано свідоцтво, відповідно до
якого сторони в цій справі є
батьками неповнолітнього, який
мешкає разом із матір'ю (позивачем),
та перебуває на її утриманні; подружжя
мешкає окремо один від одного.

Оскільки обов'язок по утриманню
дитини є безумовним, виникає в
результаті народження дитини з моменту
її народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи, до якої заявлено
матеріально-правову вимогу про
стягнення аліментів, вбачаються усі
підстави для присудження до стягнення
з відповідача на користь позивача
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Разом з тим, при вирішенні питання
щодо присудження до сплати аліментів,
про яке позивачем було заявлено
відповідне прохання, суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, яка є малолітньою, мешкає
разом із матір'ю (позивачем) та
потребує піклування та утримання.

Щодо розміру аліментів, то суд
бере до уваги те, що відповідно до ч. 1
ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Таким чином, оскільки відповідач
має нерегулярний, мінливий дохід, для
суду вбачаються підстави для
присудження до стягнення аліментів в
твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00
грн., що на переконання суду сприятиме
утвердженню почуття обов'язку одного з
батьків, окремо від якого проживає
дитина, перед останньою.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову; згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішень у справах про стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, ч. 3 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215, 224, 226, 367 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,
задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1 000,00 грн. щомісяця, які
підлягають індексації відповідно до
закону, починаючи проводити
стягнення з 31.03.2014 р. та до досягнення
дитиною повноліття, з урахуванням
сплачених ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 16.05.2014
р. 2 500,00 грн.

Рішення суду у частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
дохід держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя