Справа № 369/3590/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

08.05.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі: головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за скаргою
Публічного акціонерного товариства
«перший український міжнародний банк»,
суб'єкт оскарження: державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Київській
області, заінтересована особа: ОСОБА_1
на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

15.04.2014 року заявник ПАТ «Перший
Український міжнародний банк»
звернулось з даною скаргою до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області, обґрунтовуючи її
тим що на виконанні у Відділі
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного Управління юстиції в
Київській області знаходився
виконавчий лист № 2-1230/2010 р., виданий на
підставі ухваленого по справі № 2-1230/2010
р. рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області №
2-1230/2010 р. про стягнення заборгованості
у розмірі 877 730 доларів США 09 центів та 1
649 799 грн. 51 коп., а також витрати по
сплаті судового збору в сумі 172 грн. 07
коп. та 323 доларів США 50 центів та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляд справи у сумі 120
грн. з ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Перший
український міжнародний банк» та
звернення стягнення на нерухоме майно,
що належить Боржнику і передано в
іпотеку Стягувачу, а саме:
домоволодіння, реєстраційний № 18960855,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
земельну ділянку площею 0,0835 га,
кадастровий № :01:030:0027, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

11.04.2014 року Стягувач дізнався, що
вказане вище виконавче провадження №
25449709 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49
Закону України № «Про виконавче
провадження» отримавши повідомлення №
2152 від 11.04.2014 р. у відповідь на запит
Стягувача № 61-05-165 від 13.03.2014 р. Разом з
вказаним повідомленням № 2152 від 11.04.2014
р. Стягувач отримав копію постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 27.12.2012 року, з якої дізнався, що
виконавче провадження було закрито у
зв'язку з визнанням ФОП ОСОБА_1
банкрутом згідно постанови № 5023/5890/11
від 03.08.2011 р. Господарського суду
Харківської області.

На думку заявника вказана постанова є
незаконною та підлягає скасуванню з
огляду на наступне.

Під час здійснення ліквідаційної
процедури, майно передане ПУМБ в
іпотеку, на яке згідно з рішення суду №
2-1230/2010 р. звернено стягнення, не може
бути реалізовано, оскільки воно
передавалось Банку в іпотеку не у
зв'язку зі здійсненням ОСОБА_1
підприємницької діяльності.

Відповідно до постанови
Господарського суду Харківської
області від 03.08.2010 р. банкрутом визнано
саме фізичну особу-підприємця ОСОБА_1
яка не є боржником по виконавчому
провадженню № 25449709 по виконанню
виконавчого листа
Києво-Святошинського суду № 2-1230/2010 р.

Тому заявник просив скасувати
постанову про закінчення виконавчого
провадження № 25449709 від 27.12.2012 р. про
виконання виконавчого листа № 2-1230/2010
від 17.06.2010 р. винесену старшим державним
виконавцем Токарем Дмитром
Анатолійовичем. Направити виконавчий
лист № 2-1230/2010 від 17.06.2010 р. на виконання
до Відділу примусового виконання
рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
області.

В судовому засіданні представник
заявника вимоги скарги підтримала та
просила її задоволити.

Боржник ОСОБА_1 та державний виконавець
в судове засідання не з'явились, про
день,час та місце розгляду скарги були
повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши осіб, які приймали
участь у розгляді справи, перевіривши
матеріали справи та зібранні в ній
докази, знаходить, що скарга підлягає
до задоволення частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної служби, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
При цьому обов'язковість урахування
судових рішень для інших судів
визначається процесуальним
законодавством, а невиконання судового
рішення тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про виконавчу службу» виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставі, у спосіб та в
межах повноважень, визначених у цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Судом встановлено, що в
провадженні Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
Управління юстиції в Київській області
знаходився виконавчий лист № 2-1230/2010 р.,
виданий на підставі рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області № 2-1230/2010 р. про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Перший Український Міжнародний банк»
заборгованості за кредитним договором
№ 5936420 від 20 грудня 2007 року у розмірі 877
730 доларів США 09 центів та 1 649 799 грн. 51
коп., а також понесені судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 172,07
доларів США та 323 грн. 50 коп., а також 120
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.
Звернення стягнення на предмет іпотеки
за Договором Іпотеки № 5936560 від 20
грудня 2007 року,

а саме: домоволодіння, реєстраційний №
18960855, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,0835
га, кадастровий № :01:030:0027, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно постанови від 27.12.2012 року
старшим державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного Управління юстиції в
Київській області, у зв'язку з
прийняттям постанови № 5023/5890/11 від
03.08.2011 Господарського суду Харківської
області боржника визнано банкрутом,
керуючись п. 7 ч. 1 ст. 49, 50 Закону України
«Про виконавче провадження», було
закінчено виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1230/2010 виданого 17.06.2010 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області.

Згідно постанови господарського суду
Харківської області від 03.08.2011 р. у
справі № 5023/5890/11 визнано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1, зареєстровану
як фізична особа-підприємець
Дворічанською районною державною
адміністрацією Харківської області
26.05.2010 р. за № 6000893,
місцезнаходження якої: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, банкрутом
та відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно постанови Харківського
апеляційного господарського суду від 03
вересня 2013 року, постанову
господарського суду Харківської
області 30.08.2011 у справі № 5023/5890/11
скасовано, провадження у справі №
5023/5890/11 припинено.

В силу ч. 3 ст. 61 ЦК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до стаття п. 7 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадженняВиконавче провадження
підлягає закінченню у разі визнання
боржника банкрутом.

Як вбачається з постанови
Господарського суду Харківської
області від 03.08.2010 р. банкрутом визнано
саме фізичну особу-підприємця ОСОБА_1
яка не є боржником по виконавчому
провадженню № 25449709 по виконанню
виконавчого листа
Києво-Святошинського суду № 2-1230/2010 р.,
що знаходився на виконанні державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Київській
області, оскільки дане виконавче
провадження відкрито стосовно
боржника ОСОБА_1.

Цивільний кодекс України розрізняє
поняття фізична особа, як людину що є
учасником цивільних відносин, та
фізичною особою-підприємцем, як особою
що має юридичний статус, який
засвідчує право особи на заняття
підприємницькою діяльністю.

Крім того, постанова Господарського
суду Харківської області від 03.08.2010 р.,
скасована згідно постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 03 вересня 2013
року.

Отже суд, знаходить обґрунтованими
вимоги заявника в тому що державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Київській області
виносячи постанову про закінчення
виконавчого провадження від 27.12.2012 р.
порушив вимоги ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження», винісши
оскаржувану постанову на підставі
постанови суду що стосувалась іншої
особи, і яка в подальшому була
скасована.

А тому, суд знаходить обґрунтованими
вимоги заявника, та такими що
підлягають до задоволення в частині
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження.

В частині вимог щодо направлення
виконавчого листа № 2-1230/2010 від 17.06.2010 р.
на виконання до Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
області, суд відмовляє, оскільки дане
питання вирішується в порядку Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК
України у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити
вимогу заявника та усунути
порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

За таких обставин суд приходить
до висновку про необхідність
задоволення вимог скарги частково.

На підставі ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження", та
керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову про
закінчення виконавчого провадження №
25449709 від 27.12.2012 р. про виконання
виконавчого листа № 2-1230/2010 від 17.06.2010 р.
винесену старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Київській області Токарем Дмитром
Анатолійовичем.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 5 днів, починаючи з дня
наступного після її проголошення.

Суддя

Т.В. Дубас