АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Стельмащук П.Я. Провадження
№ 22-ц/789/616/14 Доповідач - Кузьма
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Костіва О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю сторін, адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 08 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4, треті особи -
ОСОБА_5, служба у справах неповнолітніх
та дітей Тернопільської міської ради
про визнання особи такою, що втратила
права на користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_3, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, треті
особи - ОСОБА_5, служба в справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради, про визнання
неповнолітньої ОСОБА_4 такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 та із зняттям з реєстрації.

В обґрунтування вимог вказує, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1. ЇЇ внучка
ОСОБА_4 зареєстрована за вказаною
адресою, однак не там проживає протягом
останніх двох років. Всі витрати по
утриманню квартири несе позивач. На
підставі викладеного та ст. 405
Цивільного кодексу України,позивач
просила визнати відповідача - ОСОБА_3
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням у зв'язку з не
проживанням у ньому більше одного року
без поважних причин.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 08 квітня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 Просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
задоволити її позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд
безпідставно не прийняв до уваги те, що
відповідач ОСОБА_4 проживає разом з
своєю матір'ю ОСОБА_3, яка є власником
будинку більше ніж 200 м2 і зазначене
місце проживання відповідає всім
санітарним нормам та є достатнім для
нормального розвитку.

У судовому засіданні апелянт
ОСОБА_2підтримала свою апеляційну
скаргу, зіславшись на доводи, викладені
в ній, просить її задовольнити.

Відповідачі заперечують доводи
апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційної скарги в її межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає,
виходячи із наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції прийняв до уваги
інтереси неповнолітньої дитини, її
право на користування майном, що
забезпечить її виховання та розвиток,
та право на визначення місця
проживання.

З таким висновком суду погоджується і
колегія суддів апеляційної інстанції,
оскільки він відповідає встановленим
обставинам справи та вимогам закону,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 308 ЦПК України - апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

В силу вимог ст. 11, 10, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову виходив з того, що
позивачем не надано доказів того, що
неповнолітня ОСОБА_4 будь-яким чином
порушує права власника квартири.
Позивачем не надано жодних доказів
сплати зайвих коштів на утримання
житла, пов'язаних із реєстрацією
дитини, а також доказів звернення до
відповідачки про відшкодування таких
коштів.

Згідно статті 18 Закону України «Про
охорону дитинства», держава забезпечує
право дитини на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку. Діти
- члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла.

Судом не можуть бути прийняті
посилання позивача на той факт, що
відповідач ОСОБА_6 має інше житло і
повинна там зареєструвати дитину разом
із собою, оскільки згідно зі ст. 160
Сімейного кодексу України, місце
проживання дитини, яка не досягла 10
років, визначається за згодою батьків.
Місце проживання дитини, яка досягла 10
років, визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини. Якщо батьки
проживають окремо, місце проживання
дитини, яка досягла 14 років,
визначається нею самою.

Як вбачається із свідоцтва на право
власності на житло від 05.03.1997 року,
виданого Тернопільським міським бюро
технічної інвентаризаціїАДРЕСА_1,
співвласниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про народження
НОМЕР_1, виданого 11.01.2001р. відділом РАГС
Тернопільської міської ради, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 14.06.2012року по
справі №1915/4656/2012 шлюб між ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 розірвано.

Згідно положень ч.2 ст.141 Сімейного
кодексу України, розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 176 Сімейного кодексу України
передбачено, що батьки зобов'язані
передати у користування дитини майно,
яке має забезпечити її виховання та
розвиток.

Як вбачається з будинкової книги та
акта обстеження житлово-побутових
умов, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_2, ОСОБА_5та ОСОБА_4

Згідно акту від 17.10.2013року, складеного
комісією ПП «Східний масив ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в квартирі
АДРЕСА_1, однак не проживає за вказаною
адресою.

Із витягів з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно №7830880
від 12.11.2013року та №7884950 від 13.11.2013року
вбачається, що за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не
зареєстровано нерухомого майна.

Служба у справах неповнолітніх та
дітей Тернопільської міської ради
надіслала суду лист за вих. №589/04-24 від 12
березня 2014 року, в якому зазначила, що
під час обстеження умов проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
встановлено, що малолітня дитина
зареєстрована від народження за
адресою АДРЕСА_2. Власниками квартири
є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - батько малолітньої
ОСОБА_4, але дитина за даною адресою не
проживає. Малолітня ОСОБА_4 проживає
разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3 по
АДРЕСА_3. Будинок належить ОСОБА_7. Мати
дитини власного житла не має.
Враховуючи вищенаведене, служба у
справах неповнолітніх та дітей
заперечує проти зняття з реєстрації
малолітньої ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 (
а.с.49).

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 08 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Р.М. Кузьма