Справа № 165/472/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Ушаков М.М. Провадження №
22-ц/773/935/14 Категорія: 57 Доповідач:
Лівандовської-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів -Веремчук Л.М., Овсієнка А.А.

при секретарі Кирилюку О.О.

з участю:

прокурора Грибкова С.М.

представника відповідача Бакуна О.С.

представника третьої особи Соловей В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом прокурора м.
Нововолинська в інтересах ОСОБА_3,
третя особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, Служба у справах дітей
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради до Нововолинського Вищого
професійного училища, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
Головне управління державної
казначейської служби у Волинській
області про зобов'язання проведення
перерахунку стипендії та її виплати, за
апеляційною скаргою відповідача
Нововолинського Вищого професійного
училища на рішення Нововолинського
міського суду Волинської області від 24
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 24 квітня 2014
року позов прокурора м. Нововолинська в
інтересах ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з Нововолинського Вищого
професійного училища на користь ОСОБА_3
заборгованість по виплаті стипендії в
розмірі 2758 грн. не нарахованої та
невиплаченої стипендії за період з 15
листопада 2013 року по 31 січня 2014 року.

Зобов'язано Нововолинське Вище
професійне училище виплачувати ОСОБА_3
з 01.02.2014 року стипендію в розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для працездатних осіб,
відповідно до ст. 5 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» до закінчення ним навчання.

Стягнуто з Нововолинського Вищого
професійного училища в дохід держави
243 грн. 60 коп. судового збору.

Відповідач Нововолинське Вище
професійне училище подав апеляційну
скаргу на зазначене рішення суду.
Вважає, що судом першої інстанції не в
повному обсязі з'ясовано обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та не правильно застосовано норми
процесуального права. Просить суд
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в позові.

Апеляційну скаргу слід відхилити з
таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції свої висновки обґрунтовував
тим, що ОСОБА_3 має право на отримання
стипендії у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
працездатних осіб, яка відповідачем у
визначеному розмірі не виплачувалась,
внаслідок чого виникла заборгованість
в розмірі 2758 грн., а тому прийшов до
висновку про стягнення цієї
заборгованості з відповідача на
користь ОСОБА_3

Висновки суду відповідають
встановленим в справі обставинам та
нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, яким суд дав правильну
правову оцінку, що ОСОБА_3 з 01.09.2013 та по
теперішній час навчається на І курсі
Нововолинського Вищого професійного
училища за державним замовленням та
щомісячно отримує стипендію в розмірі
275 грн. (а.с. 21).

Згідно копії трудової книжки та
довідки № 1853/10.1/10-13 від 14.11.2013 року
батько ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на момент вступу
сина на навчання до ВПУ має стаж роботи
з повним робочим днем під землею 21 рік 9
місяців (а.с. 7-10).

Із довідки Нововолинського Вищого
професійного училища встановлено, що
заборгованість по виплаті стипендії
ОСОБА_3 за період з 15.11.2013 року по 01.02.2014
року становить 2758 грн. (а.с. 12).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
престижність шахтарської праці»
шахтарі, які мають стаж підземної
роботи не менш як три роки, а також
протягом трьох років після здобуття
загальної середньої освіти особи,
батьки яких є шахтарями та які мають
стаж підземної роботи не менш як 15
років або які загинули внаслідок
нещасного випадку на виробництві чи
стали інвалідами I або II групи,
зараховуються поза конкурсом за
особистим вибором спеціальності до
державних і комунальних вищих та
професійно-технічних навчальних
закладів України для навчання за
рахунок коштів державного і місцевих
бюджетів з наданням місць у
гуртожитках на час навчання та
гарантованою виплатою за рахунок
коштів державного бюджету стипендії в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для
працездатних осіб.

Оскільки ОСОБА_3 є сином шахтаря зі
стажем підземної роботи понад 15 років,
тому йому мала бути призначена
стипендія в розмірі встановленого на
той час прожиткового мінімуму для
працездатних осіб з коригуванням цього
розміру із зміною прожиткового
мінімуму.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що загальна сума
невиплаченої позивачу стипендії
становить 2758 грн., а тому відповідно до
передбачених законом підстав стягнув
зазначену суму з відповідача на
користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що
Законами України «Про Державний
бюджет» на 2013-2014 роки і кошторисом
названого навчального закладу не
передбачені видатки на виплату
студентам стипендій у розмірі
прожиткового мінімуму згідно ст. 5
Закону України «Про престижність
шахтарської праці» не заслуговують на
увагу, оскільки вказаною нормою
виплата зазначених стипендій не
поставлена в залежність від наявності
на це коштів у бюджеті чи кошторисі
навчального закладу, де навчається
студент (рішення Європейського суду з
прав людини у справі «Кечко проти
України» від 08.11.2005 року).

Крім того, положення, визначені в
Порядку призначення і виплати
стипендій, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12.07.2004
року № 882, щодо розміру стипендій не
можуть бути застосовані до
розглядуваного випадку, оскільки
пізніше прийнятим Законом, який має
вищу юридичну силу по відношенню до
зазначеної постанови, встановлено
інший більш високий рівень стипендій
для категорії студентів з числа дітей
шахтарів.

Таким чином, доводи апелянта не
спростовують висновків суду і не
містять встановлених законом підстав
для скасування чи зміни оскаржуваного
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача
Нововолинського Вищого професійного
училища відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 квітня 2014 року
у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді