Справа № 2/381/1844/13 Головуючий у І
інстанції Буймова Л.П.Провадження №
22-ц/780/1548/14 Доповідач у 2 інстанції
КулішенкоКатегорія 56
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі :

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Химинець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 26 грудня 2013 року
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування коштів на утримання
майна,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування коштів на утримання
майна, посилаючись на те, що з
відповідачкою перебував у шлюбі з 1996
року. В 2009 році шлюб між сторонами було
розірвано. Квартира АДРЕСА_1 та
автомобіль які є сумісною власністю
подружжя, знаходяться на повному
утриманні позивача. Відповідачка
відмовляється добровільно повертати
позивачу кошти за утримання майна.

Просив стягнути з неї на свою користь
кошти в розмірі 27206,53 гривень на
утримання спільного майна.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 26 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу. Вважає, що рішення було
ухвалено з порушенням норм
процесуального права і норм
матеріального права.

Просив рішення про відмову в
задоволенні позову скасувати, та
ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено
наступне:

Позивач ОСОБА_1 з відповідачкою ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі з
1996 року по 2009 рік. Квартира АДРЕСА_1 була
придбана під час шлюбу як спільна
сумісна власність у 2002 році. Рішенням
Фастівського міськрайонного суду від
21.03.2013 року вказана квартира поділена
між колишнім подружжям у рівних
частках - по 1/2 частині.

Після розподілу Фастівським
міськрайонним судом квартири на частки
особові рахунки на квартиру
розподілені не були.

У квартирі з моменту її купівлі у 2002
році встановлений стаціонарний
телефон, є вода, світло та газ, якими
позивач та відповідачка користувалися
спільно, в тому числі і комунальними
послугами. Договори по наданню послуг
підписані з відповідними
організаціями за взаємною згодою
подружжя і відповідно до ЦК України та
СК України не є особистим зобов'язанням
того члена подружжя який заключав
договори, а обох членів подружжя які
володіють та користуються спільною
сумісною власністю за взаємною згодою.

За час сумісного проживання в одній
квартирі, оплата всіх використаних
послуг за взаємною згодою була
поділена між сторонами навпіл - по 1/2
частині грошових коштів за
користування телефоном, водою, газом,
електроенергією та комунальними
послугами щомісячно.

До листопада 2011 року відповідачка з
дитиною проживали у квартирі за
адресою АДРЕСА_1, а потім з листопада
2011року позивач сам сплачував за
послуги.

Згідно ст. 68 СК України розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
час шлюбу. Розпоряджання майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності, після розірвання шлюбу
здійснюється співвласниками виключно
за взаємною згодою, відповідно до
Цивільного кодексу України.

За правилами ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Позивач самостійно відремонтував
газовий котел, що вийшов з ладу. За його
кошти замінено водяний лічильник. Ці
витрати становлять 2750 грн. На оплату
комунальних послуг позивач поніс
витрати 2075 грн. 94 коп. за період з жовтня
2011 по вересень 2013 року. Загальна сума
витрат становить 4825 грн. 94 коп.

Поскільки позивач самостійно поніс
витрати на утримання спільного майна з
відповідачкою, то з неї слід стягнути
на його користь половину вказаних
витрат.

З урахуванням того, що вартість ?
частини витрат складає 2 412 грн. 97 коп.,
колегія суддів вважає, що позов в цій
частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
відшкодуванні витрат на ремонт
газового котла та за комунальні
послуги не відповідає матеріалам
справи, ухвалене з порушенням норм
процесуального та матеріального
закону тому його в цій частині слід
скасувати з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, ч.1 п.2 ст. 307, 309, 313,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 26 грудня 2013
року скасувати в частині відмови в
відшкодуванні витрат на ремонт
газового котла та за комунальні
послуги.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування коштів на утримання
майна задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
кошти на утримання майна у розмірі 2 412,97
грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М.Кулішенко

судді:
В.Д.Лащенко

Л.П.Сушко