Справа № 589/6208/13-ц р.
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014 р.

Шосткинський міськрайсуд Сумської
області у складі : головуючого судді
Свиненко М.Д., при секретарі Афанасенко
Т.Л., з участю представника ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Шостка справу
за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи : Шосткинський МВ УДМС
України в Сумській області, орган опіки
та піклування Шосткинської міської
ради про визнання втратившими право
користування житловим приміщенням,
зустрічним позовом ОСОБА_3 в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
ОСОБА_2, третя особа : орган опіки та
піклування Шосткинської міської ради
про вселення, усунення перешкод у
користуванні будинком, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач за першим позовом уточнюючи
вимоги просить суд визнати ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратившими право
користування житловим приміщенням,
будинком АДРЕСА_1 мотивуючи свої вимоги
тим, що з осені 1991 року проживав разом з
ОСОБА_6, яка була матір'ю відповідачки і
проживала з ними, в будинку по АДРЕСА_1,
що належав ОСОБА_6 на праві власності.
06.11.1992 року зареєстрували шлюб з ОСОБА_6,
після чого вона взяла його прізвище
ОСОБА_6. Відповідачка 13.11.1992 року вийшла
заміж і пішла проживати в квартиру
свого чоловіка ОСОБА_7 по АДРЕСА_2, яку
їм начебто подарували батьки її
чоловіка. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась
донька ОСОБА_4, яка проживала разом з
ними. 04.03.1994 року за згодою дружини
зареєструвався по АДРЕСА_1, а 30.07.1994 року
дружина ОСОБА_6 подарувала йому спірний
будинок, договір про що було
зареєстровано 21.02.1995 року у
Конотопському МБТІ. В наступному
відповідачка розійшлась з першим
чоловіком і з початку 2000-х років до
цього часу проживає зі своїм другим
чоловіком ОСОБА_9 по АДРЕСА_3, де
ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилась друга
донька ОСОБА_5, яка проживає разом з
ними. З часу коли відповідачка вперше
вийшла заміж у 1992 році, ні вона ні її
діти жодного дня у спірному житлі не
жили, вибула відповідачка за власним
бажанням, перешкод в користуванні
житлом їй ніхто не чинив, виїжджаючи
забрала всі особисті речі, з часу
вибуття ніякого спільного
господарства з мешканцями спірного
житла не вела і не веде, її старшу
доньку декілька разів бачив випадково,
а молодшу жодного разу не бачив
взагалі. Він у спірному будинку жив
разом з дружиною ОСОБА_6, матір'ю
відповідачки, до її смерті, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_4. Після отримання
зустрічної позовної заяви, з'ясував, що
по АДРЕСА_1, крім нього та відповідачки
зареєстровані ще й її діти ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Просить позов задовольнити, зустрічний
позов не визнав, просить в його
задоволенні відмовити.

Відповідач за першим позовом та
позивачка за зустрічним позовом
первісний позов не визнала, просить в
його задоволенні відмовити. В свою
чергу пред'явила зустрічний позов де
просить суд вселити її, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за
адресою : будинок АДРЕСА_1 та усунути
перешкоди у користуванні будинком
шляхом надання ключів від будинку та
господарських споруд обґрунтовуючи
тим, що у спірному будинку вона
проживала з покійною матір'ю до її
смерті та позивачем за першим позовом.
Після народження першої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, продовжували разом
проживати дружньою сім'єю по АДРЕСА_1,
вели спільне господарство, мали
спільний бюджет. Так було і після того,
як 30.07.1994 року покійна матір подарувала
спірне житло позивачеві за першим
позовом. Після смерті матері у 2004 році
познайомилась з теперішнім чоловіком,
стала залишатись у нього, де проживає і
зараз, але продовжувала підтримувати
тісні стосунки з позивачем за першим
позовом, допомагала по господарству.
Такі стосунки підтримували і після
народження ІНФОРМАЦІЯ_2 другої доньки
ОСОБА_5. Позивач за першим позовом
стверджував, що все майно залишить її
донькам. Але після одруження позивача
за першим позовом в кінці 2010 року,
стосунки погіршали, з-за сварок не
могли перебувати у спірному житлі,
вимушені були переїхати до чоловіка в
будинок по АДРЕСА_3, хоча в спірному
житлі залишились особисті речі і не
втратила до нього інтересу. Просить
позов задовольнити.

Третя особа Шосткинський МВ УДМС
України в Сумській області заперечень
проти позову ОСОБА_2 не мають, просять
справу розглядати у їх відсутність, про
що надали заяву.

Представник третьої особа органу опіки
та піклування первісний позов не
визнала, вважає в його задоволенні має
бути відмовлено, оскільки будуть
порушені права зареєстрованих у
спірному житлі дітей ОСОБА_3.
Підтримала зустрічний позов, вважає, що
він має бути задоволений.

Вислухавши сторони, представника,
третю особу, свідків, дослідивши
матеріали справи суд вважає, що позов
ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
має бути відмовлено.

Позивач за першим позовом та ОСОБА_6
зареєстрували шлюб 06.11.1992 року
(а.с.3-4,10,36) і він з 04.03.1994 року, ОСОБА_3
(а.с.16,30-31,36) з 20.10.1999 року, ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с.33-34,36) з 02.08.1996 року,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.35-36),
зареєстровані АДРЕСА_1.

Відповідно договору дарування від
30.07.1994 року (а.с.5-6) будинок по АДРЕСА_1
належить позивачу за першим позовом
ОСОБА_2, що було зареєстровано 21.02.1995
року у Конотопському МБТІ (а.с.7-8).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 (а.с.9).

За ОСОБА_3 право власності на нерухоме
майно не зареєстровано (а.с.37).

Особисті рахунки оформлені на позивача
за першим позовом та оплату
комунальних послуг по утриманню
спірного будинку несе ОСОБА_2 (а.с.52-67).

Відповідно повідомлення комунальної
організації (установа, заклад)
"Шосткинська спеціалізована школа
І-ІІІ ступенів №1 Шосткинської міської
ради Сумської області", місце
проживання ОСОБА_4 на час вступу до
школи 01.09.2002 року за адресою АДРЕСА_2. За
період навчання ОСОБА_4 адреса
проживання змінювалась. У 2005 р. по 2007 р.
адреса : АДРЕСА_1. З 01.09.2007 по 31.05.2013 в
шкільній документації значиться
АДРЕСА_3 (а.с.96).

За повідомленням комунального
лікувально-профілактичного закладу
"Шосткинська дитяча лікарня", дитина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на
обліку в дитячій поліклініці м.Шостка,
згідно форми 112/о, зі слів матері,
проживала від народження по травень 2004
року за адресою АДРЕСА_2. Потім по лютий
місяць 2011 року за адресою АДРЕСА_1. З
березня місяця 2011 року по теперішній
час мешкає по АДРЕСА_3. Дитина ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з народження мешкає за
адресою АДРЕСА_3 (а.с.97).

За свідченнями ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
з 2004 року відповідачки за першим
позовом та її дітей в будинку по
АДРЕСА_1 взагалі ніколи не було.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18
вказали, що відповідачка за першим
позовом та позивачка за зустрічним
позовом після того як у 1992 році вийшла
заміж і переїхала жити до свого першого
чоловіка, в спірному житлі взагалі не
появлялась і її дітей там не було.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Статтею 319 ч.1, ч.2 та ч.7 ЦК України
передбачено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Діяльність власника може бути обмежена
чи припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 155 ЖК України, жилі
будинки (квартири), що є у приватній
власності громадян, не може бути в них
вилучено, власника не може бути
позбавлено права користування жилим
будинком (квартирою), крім випадків,
установлених законодавством.

Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Відповідно ст. 383 ч.1 ЦК України, власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Згідно ст. 386 ч.2 ЦК України, власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно ст. 391 цього кодексу, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Отже, виходячи з наведеного, позивач за
першим позовом, будучи власником
будинку по АДРЕСА_1, маючи підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності відповідачкою за
першим позовом і позивачкою за
зустрічним, звернувся до суду з вимогою
про припинення вчинення нею дій, які
порушують його право, тобто визнати
відповідачку за першим позовом і
позивачку за другим та її дітей
втративши ми право користування
спірним житлом. Це його право може бути
обмежено лише у випадках встановлених
законодавством, чого в дійсному
випадку немає. Враховуючи і те, що
ОСОБА_3 та її діти не є членами його
родини.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод - кожна фізична або
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений свого майна інакше як
в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законом або загальними
принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 ч. 4 Конституції
України право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про
власність" власник має право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
власності.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

За вказаних обставин, суд вважає, що
позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню,
зважаючи на те, що відповідачка за
першим позовом і позивачка за
зустрічним та її діти відсутні в
спірному приміщенні понад строки
зазначені в ст. 405 ЦК України і вони не є
членами його сім'ї.

Що стосується вимог ОСОБА_3, в їх
задоволенні має бути відмовлено,
оскільки нею в порушення вимог ст.ст. 10,
60 ЦПК України, не надано суду, за
правилами встановленими ст. 131 ЦПК
України, жодних доказів щодо
доведеності обставин, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень з приводу зацікавленості
у спірному житлі, що вибула вона з житла
не за власним бажанням, що чинились
перешкоди в користуванні житлом, що у
спірному житлі є її особисті речі та
речі дітей, що вона веде спільне
господарства з мешканцями спірного
житла, що власним житлом вона не
забезпечена.

Поряд з цим, виходячи з матеріалів
справи, діти ОСОБА_3 житлом забезпечені,
оскільки проживають за адресами своїх
батьків.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212, 214-216, 218, 223
ЦПК України, ст. 41 ч. 4 Конституції
України, ст.ст. 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України,
ст.ст. 150, 155, 156 ЖК України, ст. 1 Протоколу
до Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, ст. 48 Закону України
"Про власність", -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи :
Шосткинський МВ УДМС України в
Сумській області, орган опіки та
піклування Шосткинської міської ради
про визнання втратившими право
користування житловим приміщенням
задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
втратившими право користування
житловим приміщенням, будинком
АДРЕСА_1.

В задоволенні позову ОСОБА_3 в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
ОСОБА_2, третя особа : орган опіки та
піклування Шосткинської міської ради
про вселення, усунення перешкод у
користуванні будинком відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Шосткинський міськрайсуд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя Шосткинського

міськрайсуду

Сумської області
М.Д.Свиненко