У х в а л а

2 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Завгородньої І.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяви ОСОБА_3, відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області та приватного
підприємства «Нива-В.Ш.» про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області, приватного підприємства
«Нива-В.Ш.», ОСОБА_3, треті особи:
приватний нотаріус Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
комунальне підприємство «Херсонське
бюро технічної інвентаризації»,
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Надра», про визнання
недійсними прилюдних торгів, акта
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки, скасування свідоцтва
про придбання майна,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 21 грудня 2012 року відбулися
прилюдні торги із продажу належного
йому нерухомого майна - магазину по
АДРЕСА_1. Про проведення торгів він
не був повідомлений всупереч п. 3.11
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року. Крім того.
Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 20 грудня 2012 року було
накладено заборону на вчинення дій з
реалізації цього майна, а також не
прийнято до уваги його заява про
рецензування оцінки вартості
описаного і переданого на реалізацію
майна.

Враховуючи наведене позивач просив суд
визнати недійсними прилюдні торги, акт
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки та виданого на його
підставі свідоцтва про право
власності.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 квітня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано
недійсними прилюдні торги з реалізації
предмета іпотеки - магазину по
АДРЕСА_1, протокол про їх проведення від
21 грудня 2012 року. Визнано недійсним та
скасовано свідоцтво, видане приватним
нотаріусом ОСОБА_5 26 грудня 2012 року та
зареєстроване в реєстрі прав власності
на нерухоме майно 27 грудня 2012 року про
придбання ОСОБА_3 магазину. У
задоволенні решти позову ОСОБА_4
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 15 жовтня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 лютого 2014 року
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 15 жовтня 2013 року скасовано,
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 квітня 2013 року залишено
в силі.

У травні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшли заяви ОСОБА_3, відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області та ПП
«Нива-В.Ш.» про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме ст. 82
ЗУ «Про виконавче провадження» та
розділу 6 Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року.

До заяв про перегляд судових рішень як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, додано копії:
постанови Верховного Суду України від
24 жовтня 2012 року у справі про усунення
перешкод у користуванні майном шляхом
виселення та зняття з реєстрації;
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 жовтня 2012 року
у справі про визнання недійсними
прилюдних торгів, протоколу про
проведення прилюдних торгів, акта
державного виконавця про реалізацію
арештованого майна, скасування
свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів; ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 грудня 2012 року у справі про
усунення перешкод у користуванні
майном шляхом виселення та зняття з
реєстрації.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

З копії ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 грудня 2012 року,
на яку здійснюється посилання як на
приклад неоднакового застосування
норм матеріального права, вбачається,
що судові рішення у справі скасовано, а
справу передано на новий судовий
розгляд. Посилання на ухвалу суду
касаційної інстанції, якою справу
передано на новий судовий розгляд, не є
підставою для допуску справи для
перегляду Верховним Судом України,
оскільки у ній не висловлено правові
позиції щодо застосування норм
матеріального права, а стосується
процесу доказування, встановлення
фактичних обставин, що є застосуванням
норм процесуального права.

У п. 5 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що встановлений
ст. 355 ЦПК перелік підстав для подання
заяви про перегляд Верховним Судом
України судових рішень у цивільних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає. Неоднакове
застосування норм процесуального
права не може бути підставою для
подання заяви про перегляд судових
рішень Верховним Судом України згідно
з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення:

- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ;

- Вищого адміністративного суду
України;

- Вищого господарського суду України;

- Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України, ухвалені як
судом касаційної інстанції;

- апеляційних судів загальної
юрисдикції, як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом "Про внесення змін до Закону
України "Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року N
697-V.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті, та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Постанова Верховного Суду України від
24 жовтня 2012 року ухвалена не як судом
касаційної інстанції, а, відтак, не є
судовими рішеннями, на яке заявник може
посилатися на підтвердження підстави
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права.

Одночасно із змісту заяви та долучених
до неї копій ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 жовтня 2012 року на яку
здійснюється посилання як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не вбачається неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права. Зокрема, судові
рішення судів касаційної інстанції
ухвалені у справах, в яких предмет
спору, підстави позову та зміст
позовних вимог не є тотожним, та в
справах за різних встановлених судами
фактичних обставин.

За таких обставин, неоднакового
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права не відбулось, а
тому у допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4
до відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області, приватного підприємства
«Нива-В.Ш.», ОСОБА_3, треті особи:
приватний нотаріус Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
комунальне підприємство «Херсонське
бюро технічної інвентаризації»,
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Надра», про визнання
недійсними прилюдних торгів, акта
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки, скасування свідоцтва
про придбання майна, за заявами ОСОБА_3,
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області та приватного
підприємства «Нива-В.Ш.» про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 лютого 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С.
Висоцька

І.М. Завгородня

О.В. Умнова

І.М. Фаловська