Справа № 175/722/14-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2014 pоку Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі - Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з
вищезазначеним та просила суд визнати
за нею право власності на 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/2
частину земельної ділянки загальною
площею 2 590 кв.м., на якій знаходиться цей
будинок; стягнути з відповідача на її
користь судові витрати.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила суд їх
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав та не
заперечував проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим та
підлягаючим задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Сторонами визнано, що з березня 2002 року
по червень 2009 року сторони проживали
однією сім'єю та були пов'язані
спільним побутом, мали взаємні права та
обв'язки, але не перебували у шлюбі.

Сторони мають неповнолітню дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_1 видане 18
жовтня 2004 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Кіровського
районного управління юстиції міста
Дніпропетровська. (а.с. 22)

За час спільного проживання, 13 травня
2008 року, сторонами було придбало
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 2 590 кв.м. на якій знаходиться цей
будинок.

Спірне майно належить ОСОБА_2 на праві
приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу ВКО №049697
р.№3129 від 13 травня 2008 року посвідченого
ОСОБА_4 приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно Дніпропетровського районного
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації» №18816408 від 15
травня 2008 року та Державними актами на
право власності на земельну ділянку
серія ЯД №961784, серія ЯЕ №955557 виданих 22
травня 2008 року на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки №3132
від 13 травня 2008 року, площею 0,250 га. та
0,009 га. які розташовані в АДРЕСА_1,
цільове призначення земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, акти зареєстровано в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №75 та
№76.

З показань свідка ОСОБА_5 в судовому
засіданні від 12 березня 2014 року,
вбачається, що сторони проживали разом
з 2002 по 2009 рік. Спірне майно було
придбано в час спільного проживання. На
даний час за адресою спірного мана
проживає відповідач.

Суд, дослідивши та оцінивши в судовому
засіданні докази в їх сукупності,
вважає за необхідне підтвердити факт
постійного сумісного проживання
сторін з березня 2002 року по червень 2009
року що також підтверджується
свіченнями свідка, а тому спірне майно
є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.2 ст.60 СК України діє
презумпція права спільної сумісної
власності подружжя на речі, придбані
ним за час шлюбу.

Таким чином, вищевказаний будинок та
земельна ділянка є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором (ч.1 ст. 70 СК України).

Згідно із ст. 370 ЦПК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Враховуючи вищезазначене та те, що
відповідач визнав позов суд приходить
до висновку про те що, вимоги позивачки
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 26, 59, 60, 61, 212, 215, 214
ЦПК України, ст.ст.60, 61, 70, 71 Сімейного
кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1,
який складається з: літера А - будинок,
цегла, житловою площею 78,5 кв.м.,
загальна площа 332,0 кв.м., літера Б -
господарчий блок, цегла, літера В -
спортивно-оздоровчий комплекс, цегла,
№ 1-3 огорожа, дерево, метал, З/Я зливна
яма, цегла, І - замощення, асфальтобетон
та на 1/2 частину земельної ділянки
загальною площею 2 590 кв.м., на якій
знаходиться цей будинок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов