Провадження № 4-с/522/61/14
Справа № 522/2584/14-ц
У Х В А Л А

про розгляд скарги на дії державного
виконавця

04.06.2014 року, Приморський районний суд
місті Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі судового засідання -
Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Одеська ТЕЦ» на дії державного
виконавця Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
Степаненко Г.Є., -

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси
звернулось Публічне акціонерне
товариство «Одеська ТЕЦ» із вказаною
вище скаргою, в якій просить визнати
дії державного виконавця Степаненко
Г.Є. неправомірними, скасувати
постанову Другого Приморського ВДВС
ОМУЮ ВП № 37001511 від 12.03.2013 року та
зобов'язати Другий Приморський ВДВС
ОМУЮ відкрити виконавче провадження по
виконанню судового наказу № 1522/7566/12,
виданого Приморським районним судом м.
Одеси 05.04.2012 року.

Мотивуючи свої вимоги, заявник вказує,
що 05.04.2012 року Приморським районним
судом м. Одеси було видано судовий
наказ по справі № 1522/7566/12 про стягнення
з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. на користь АТ
"Одеська ТЕЦ" заборгованості за спожиту
теплову енергію у розмірі 800,00 грн. та
судовий збір у розмірі 107,30 грн.

Постановою ВП № 37001511 від 12.03.2013 року,
яку ухвалено державним виконавцем
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Степаненко Г.Є., було відмовлено у
відкритті виконавчого провадження по
виконанню судового наказу, у зв'язку з
тим, що в судовому наказі відсутній
реєстраційний номер облікової картки
платника податків боржника. Вказану
постанову отримано АТ "Одеська ТЕЦ"
лише 11.10.2013 року, про що свідчить
відмітка АТ "Одеська ТЕЦ" на
супровідному листі Другого
Приморського ВДВС ОМУЮ № 7432 від 14.03.2013
року.

16.10.2013 року АТ "Одеська ТЕЦ" подала
скаргу на дії державного виконавця
начальнику Другого Приморського ВДВС
ОМУЮ, яким 21.10.2013 року ухвалено
постанову про відмову у задоволенні
скарги, яка отримана АТ "Одеська ТЕЦ"
06.02.2014 року.

Скаржник вважає, що державний
виконавець Степаненко Г.Є. під час
ухвалення зазначеної постанови не
дотрималася положень ст. ст. 11, 17-19, 26
Закону України "Про виконавче
провадження", ст. ст. 102-103 ЦПК України,
ст. 19 Конституції України.

Представник скаржника Іванов О.О. надав
суду заяву, в якій просить справу
розглядати за його відсутності.

Суб'єкт оскарження державний
виконавець Степаненко Г.Є. про судовий
розгляд повідомлявся належним чином,
не повідомив суду поважну причину
неявки в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Приморським районним судом м. Одеси
05.04.2012 року було видано судовий наказ по
справі №1522/7566/12, який набрав чинності
27.11.2012 року, про стягнення з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. на користь АТ "Одеська ТЕЦ"
заборгованості за спожиту теплову
енергію у розмірі 800,00 грн. та судовий
збір у розмірі 107,30 грн., після його
отримання скаржник надав до Другого
Приморського ВДВС ОМУЮ заяву про
відкриття виконавчого провадження.

12.03.2013 року державним виконавцем
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Степаненко Г.Є. було ухвалено постанову
ВП № 37001511 про відмову у відкритті
виконавчого провадження по виконанню
судового наказу, мотивуючи це рішення
тим, що в судовому наказі відсутній
реєстраційний номер облікової картки
платника податків боржника. Вказану
постанову отримано АТ "Одеська ТЕЦ"
лише 11.10.2013 року, про що свідчить
відмітка АТ "Одеська ТЕЦ" на
супровідному листі Другого
Приморського ВДВС ОМУЮ № 7432 від 14.03.2013
року.

16.10.2013 року АТ "Одеська ТЕЦ" подала
скаргу на дії державного виконавця
начальнику Другого Приморського ВДВС
ОМУЮ, яким 21.10.2013 року було ухвалено
постанову про відмову у задоволенні
скарги, яка отримана АТ "Одеська ТЕЦ"
наручно 06.02.2014 року, яка зареєстрована в
журналі вхідної кореспонденції, що
підтверджується вхідною відміткою під
№ 39 на супровідному листі від 21.10.2013
року № 41084.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець з метою захисту інтересів
стягувача може самостійно одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.
Тобто, у разі не зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номера
облікової картки платника податків) у
рішенні суду, судовому наказі, згідно
із п.3 ч.3 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець може самостійно звернутися
до відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Вимоги до форми і змісту заяви про
видачу судового наказу, вимоги до
змісту судового наказу, передбачені
статтями 98, 103 ЦПК України відповідно.
Вказані норми процесуального права не
містять положень щодо обов'язкового
зазначення в заяві про видачу судового
наказу ідентифікаційного номеру
платника податків боржника, а суддя
процесуально не вправі в порядку
статті 100 ЦПК України відмовити у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу чи її повернути. Чинні
процесуальні норми стосовно процедури
розгляду справ в порядку наказного
провадження не передбачають звернення
судді до відповідного податкового
органу для надання інформації щодо
ідентифікаційного номеру боржника.

Положеннями частини 2 статті 103 ЦПК
України визначено, що судовий наказ має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України "Про виконавче провадження". У
статті 18 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що при
зазначенні повного найменування
стягувача і боржника має зазначатися
ідентифікаційний номер. Суд має
констатувати наявність певної
неузгодженості вказаних законодавчих
актів, втім ця обставина не повинна
застосовуватись буквально,
позбавляючи заявника права на доступ
правосуддя на стадії виконання певного
судового рішення, оскільки відмова у
відкритті виконавчого провадження з
підстави незазначення
ідентифікаційного номеру платника
податків боржника носить процесуально
формальний характер, оскільки є
надуманим те, що відсутність
відомостей про ідентифікаційний номер
вказаної особи унеможливлює виконання
судового рішення.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець не
звернув уваги на визначену у ЦПК
України судову процедуру розгляду заяв
про видачу судового наказу. Так, згідно
ч.2 ст.102 ЦПК України, суддя видає
судовий наказ без проведення судового
засідання і виклику стягувача і
боржника. Отже, у виданому судовому
наказі заперечуються відомості,
передбачені ст.103 ЦПК України. Згідно
ст.32 Конституції України, ст. 302 ЦК
України, ніхто без згоди особи не може
збирати та поширювати конфіденційну
інформацію про неї чи її персональні
дані.

Крім того, відповідно до положення ст.18
Закону, у виконавчому документі
зазначаються, зокрема: повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника, тощо.

В порушення норм права державний
виконавець помилково посилається на
вказані положення законодавства, як
підставу для відмови у відкритті
виконавчого провадження, оскільки
судовий наказ містить основні його
реквізити, передбачені ч.2 ст.103 ЦПК
України.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що скарга на дії
державного виконавця Другого
Приморського ВДВС ОМУЮ Степаненко Г.Є.
є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 102-103, 208-210, 294, 302, 386-387
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «Одеська ТЕЦ» на дії
державного виконавця Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, Степаненко Г.Є., -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Степаненко Г.Є., щодо ухвалення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП № 37001511 від
12.03.2013 року.

Скасувати постанову Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ВП № 37001511 від 12.03.2013
року.

Зобов'язати Другий Приморський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції відкрити
виконавче провадження на виконання
судового наказу, виданого Приморським
районним судом м. Одеси 05.04.2012 року по
справі № 1522/7566/12 про стягнення з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ»
() заборгованості за
спожиту теплову енергію у розмірі 800,00
грн. та судовий збір у розмірі 107,30 грн..

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
О.С.Турецький

04.06.2014