441/552/14-ц 2/441/323/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2014 року Городоцький районний
суд Львівської області у складі:

головуючого - судді
Яворської Н.І.

з участю секретаря
Цап І.М.

представників
ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Городок справу
за позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до ОСОБА_3,
третя особа Суховільська сільська рада
Городоцького р-ну Львівської обл., про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, суд-

в с т а н о в и в:

31.03.2014р. Державне
територіально-галузеве об'єднання
«Львівська залізниця» (далі ДТГО
«Львівська залізниця») звернулось з
позовом до ОСОБА_3, третя особа
Суховільська сільська рада
Городоцького р-ну Львівської обл., про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, вимоги
обґрунтовує тим, що 24.02.2014 р. під час
обстеження земельної ділянки
в межах території
Суховільської сільської ради
Городоцького р-ну виявлено, що на 11
км+990м - 12км+010м перегону Рудно-Мшана,
з правої сторони від осі головної
колії по ходу кілометрів, при ширині
смуги відведення залізниці 31 м.,
відповідачка самовільно
встановила сітчасту огорожу на
відстані 15,5 м від осі першої головної
колії, чим порушила право позивача на
користування земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник
позивача уточнила позовні вимоги
просить зобов"язати відповідачку
демонтувати не сідчасту огорожу, а
бетонний паркан. Окрім цього пояснила,
що 24.02.2014р. під час обстеження
земельної ділянки, в межах
території Суховільської сільської
ради Городоцького р-ну виявлено, що на 11
км+990м - 12км+010м перегону Рудно-Мшана,
з правої сторони від осі головної
колії по ходу кілометрів, при ширині
смуги відведення залізниці 31 м.,
відповідачка самовільно
встановила бетонний паркан на
відстані 15,5 м від осі першої головної
колії, чим порушила право Залізниці на
користування наданою їй земельною
ділянкою для обслуговування
залізничного полотна та забезпечення
безпеки руху. Просить позов
задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні
пояснила, що позов визнає, додала, що за
договором купівлі-продажу придбала
житловий будинок із огорожею.
Приватизувати будинок не дозволили.
(а.с.25).

Представник третьої особи визначеної
позиції по суті спору не має,
покладається на рішення суду, додала,
що люди доглядають за земельними
ділянками, не знали, що земля їм не
належить.

Заслухавши представника позивача
та третьої особи, відповідача вивчивши
матеріали справи, суд задовольняє
позов.

Так, положеннями ст. 68 ЗК України, ст. 11
ЗУ «Про транспорт», ст.ст. 6, 23 ЗУ «Про
залізничний транспорт» передбачено, що
до земель залізничного транспорту
належать землі, надані в користування
підприємствам і організаціям
залізничного транспорту відповідно до
чинного законодавства України. До
складу цих земель входять землі, які є
смугою відведення залізниць під
залізничним полотном та його
облаштуванням, станціями та іншими
будівлями і спорудами енергетичного,
локомотивного, вагонного, колійного,
вантажного пасажирського
господарства, сигналізації та зв'язку,
водопостачання, каналізації, під
захисними та украплю вальними
насадженнями, службовими,
культурно-побутовими будівлями, іншими
спорудами, необхідними для
забезпечення роботи залізничного
транспорту.

За положеннями ст. 152 ЗК України,
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

Так, із Державного акту на право
постійного користування земельною
ділянкою серії ЯЯ № 180778 від 06.04.2012р.,
витягу із технічної документації із
землеустрою (а.с. 6-12) убачається, що ДТГО
«Львівська залізниця» належить право
постійного користування земельною
ділянкою площею 10, 6093 га на території
Суховільської сільської ради
Городоцького р-ну Львівської обл., що є
смугою відведення залізниці під
залізничним полотном.

За користування вказаною земельною
ділянкою ДТГО «Львівська залізниця»
сплачує земельний податок, що
підтверджується довідкою за 2012-2013р.р.
(а.с.9).

Із акту обстеження земельної ділянки
ДТГО «Львівська залізниця», в межах
населеного пункту на території
Суховільської сільської ради
Городоцького р-ну Львівської обл., від
24.02.2014 р. (а.с.5) убачається, що на 11км+990м -
12 км+010м перегону Рудно - Мшана,
відповідачем, в смузі відведення
залізниці в межах Суховільської
сільської ради, огороджено частину
земельної ділянки.

Відповідно до витягу із плану меж
земельної ділянки (а.с.12), пояснень
представника третьої особи видно, що
земельна ділянка, що на 11км+990м - 12 км+010м
перегону Рудно - Мшана перебуває у
користуванні відповідачки, вказана
земельна ділянка межує із землями
смуги відведення залізниці.

З пояснень представника позивача, а не
вірити таким суд немає підстав,
убачається, що встановленням сітчастої
огорожі на спірній земельній ділянці,
відповідачка порушила право ДТГО
«Львівська залізниця» на користування
належною йому земельною ділянкою для
забезпечення функціонування
залізничного транспорту.

З огляду на наведене, визнання позову
відповідачкою, суд приходить висновку,
що встановленням сітчастої огорожі
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні ДТГО «Львівська
залізниця», відповідачка порушила
право позивача на користування
земельною ділянкою земельною ділянкою
для обслуговування залізничного
полотна та забезпечення безпеки руху, а
тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідачки в користь
позивача понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 159, 224-228 ЦПК
України, суд-

в и р і ш и в :

зобов'язати ОСОБА_3 (жит. АДРЕСА_1)
усунути перешкоди в користуванні
Державному територіально-галузевому
об'єднанню «Львівська залізниця»
земельною ділянкою на території
Суховільської сільської ради
Городоцького р-ну Львівської обл.
11км+990м - 12 км+010м перегону Рудно-Мшана,
демонтувавши розміщений на ній
бетонний паркан.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» 243 грн. 60 коп.
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СуддяН. І. Яворська