Номер провадження: 22-ц/785/4810/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014 року

м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

ОСОБА_2,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Комунального підприємства
«Міське управління
житлово-комунального господарства»
Іллічівської міської ради на ухвалу
Іллічівського міського суду Одеської
області від 18 березня 2014 року по справі
за скаргою Комунального підприємства
«Міське управління
житлово-комунального господарства»
Іллічівської міської ради на дії
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби (боржник –
ОСОБА_3, особа, рішення якої
оскаржується, – заступник начальника
відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції ОСОБА_4) про визнання
неправомірними дій державного
виконавця та зобов’язання здійснити
певні дії,-

встановила:

У листопаді 2013 року Комунальне
підприємство «Міське управління
житлово-комунального господарства»
Іллічівської міської ради (далі КП «МУ
ЖКГ») звернулося до суду зі скаргою (в
подальшому уточнивши її) на дії
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що
на адресу підприємства 23.10.2013 року
надійшла постанова про закінчення
виконавчого провадження за № В-10/431 від
25.11.2011 року, винесена заступником
начальника відділу ДВС Іллічівського
МУЮ ОСОБА_5.

Заявник вказує, що у постанові
зазначено, що вона винесена на підставі
п. 11 ч. 1 ст. 49, ч. 3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче
провадження», та оригінал виконавчого
документу повернуто до Іллічівського
міського суду, але у змісті постанови
відсутні посилання на будь-які докази,
якими обґрунтовано мотиви її
винесення, а саме неможливість
виконати рішення без участі боржника.
Як зазначає КП «МУ ЖКГ» дана постанова
є незаконною, винесеною передчасно, без
вжиття всіх заходів, направлених на
захист прав позивача.

У зв’язку з зазначеним заявник
просить:

- дії заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції ОСОБА_5 щодо винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження № В-10/431 від 25.11.2011 року при
виконанні виконавчого листа № 2-409/09 про
зобов’язання ОСОБА_3 за свій рахунок
привести в первинний стан квартиру
АДРЕСА_1 – визнати неправомірними;

- постанову про закінчення виконавчого
провадження № В-10/431 від 25.11.2011 року при
виконанні виконавчого листа № 2-409/09,
винесену заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції ОСОБА_4 про зобов’язання
ОСОБА_3 за свій рахунок привести в
первинний стан квартиру АДРЕСА_1 шляхом
засипання підвалу під кухнею в
зазначеній квартирі, – скасувати;

- зобов’язати заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції ОСОБА_5 зазначене виконавче
провадження відновити.

Ухвалою Іллічівського міського суду
Одеської області від 18 березня 2014 року
скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
суду, Комунальне підприємство «Міське
управління житлово-комунального
господарства» Іллічівської міської
ради подало апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу суду скасувати, скаргу
задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст ухвали, яка оскаржена,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
ухвали, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні скарги
Комунального підприємства «Міське
управління житлово-комунального
господарства» Іллічівської міської
ради, суд першої інстанції виходив з
того, що враховуючи характер спірних
правовідносин, беручи до уваги
технічний висновок № 5-0-к-09, який
замовляла прокуратура Одеської
області, державний виконавець при
винесенні постанови про закінчення
виконавчого провадження правомірно
застосував ч. 3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче
провадження», оскільки рішення суду
без участі боржника виконати було
неможливо, адже він зобов’язаний був
вчинити дії, вказані у виконавчому
документі.

Так, апеляційним судом встановлено, що
рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 25 лютого 2009 року у
задоволенні позовних вимог
Іллічівської міської ради Одеської
області та міського управління МУЖКГ м.
Іллічівська Одеської області до ОСОБА_3
про зобов’язання засипати самочинно
збудований льох, відмовлено (т.1, а.с.82-83).

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 20 травня 2009 року рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 25 лютого 2009 року скасовано,
ухвалено нове рішення, яким
зобов’язано ОСОБА_3 за власний рахунок
привести в первинний стан квартиру
АДРЕСА_2 в м .Іллічівську.

18 червня 2009 року Іллічівським міським
судом Одеської області видано
виконавчий лист на підставі рішення
апеляційного суду Одеської області від
20 травня 2009 року (т.1, а.с.174).

Постановою державного виконавця ВДВС
від 08 серпня 2011 року було відкрито
виконавче провадження, та зазначена
постанова була направлена боржнику та
зазначено про необхідність самостійно
виконати вимоги виконавчого документу
в строк до 15 серпня 2011 року (т.1, а.с.17).

12 серпня 2011 року боржник ОСОБА_3Є
отримав вказану постанову про
відкриття виконавчого провадження.

16 серпня 2011 року був ознайомлений з
матеріалами виконавчого провадження,
йому були роз’яснені його права та
обов’язки (а.с.172). Станом на 16.08.2011 року
рішення суду не було виконано.

Постановою державного
виконавця від 16 серпня 2011 року з
боржника ОСОБА_3 був стягнутий
виконавчий збір у розмірі 680 грн. (т.1,
а.с.181).

19 серпня 2011 року за невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк
виконавчого листа державним
виконавцем ВДВС винесена постанова про
накладення на ОСОБА_3Є штрафу у розмірі
170 грн. та зобов’язано боржника
виконати вимоги виконавчого документу
в строк до 26.08.2011 року, його попереджено
про відповідальність (т.1, а.с.184).

29 серпня 2011 року до відділу ДВС
надійшла заява ОСОБА_3Є про
роз’яснення технологічного виконання
засипки підпілля та вказано, що рішення
суду не виконано (т.1, а.с.185-187).

30 серпня 2011 року на адресу боржника
ОСОБА_3 надіслано відповідь ВДВС (т.1,
а.с.192) про неможливість звернення до
суду з даним клопотанням у зв’язку з
відмовою суду на попереднє аналогічне
звернення (т.1, а.с.188-189).

З заяви державного виконавця про
роз’яснення рішення суду та
встановлення способу та порядку
виконання рішення суду вбачається, що 21
травня 2009 року Одеською обласною
державною адміністрацією було
проведено обстеження будинку № 3 по
вул. Леніна в м. Іллічівську Одеської
області, за результатами якого було
складено акт, в якому експерт ОСОБА_6
вказав на те, що засипати підвал під
кухнею в квартирі АДРЕСА_3 неможливо,
так як це може призвести до руйнування
будинку (т.1, а.с.188).

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 02 лютого 2011 року заяву
відділу ДВС про роз’яснення рішення
апеляційного суду Одеської області від
20 травня 2009 року та встановлення
способу та порядку виконання рішення
суду залишено без задоволення (т.1,
а.с.190-191).

З акту державного виконавця від 21.10.2011
року вбачається, що рішення суду станом
на 21.10.2011 року не виконано (т.1, а.с.194).

Постановою державного виконавця від
21.10.2011 року за невиконання рішення суду
без поважних причин стягнуто з
боржника ОСОБА_3Є штраф у розмірі 340 грн.
(т.1, а.с.196).

24 жовтня 2011 року державним виконавцем
направлено до прокуратури м.
Іллічівська подання № 108 про порушення
кримінальної справи у відношенні
ОСОБА_3 (т.1, а.с.197-199).

Постановою старшого слідчого
прокуратури м. Іллічівська від 03.11.2011
року відмовлено в порушенні
кримінальної справи у відношенні
ОСОБА_3 у зв’язку з відсутністю в його
діях складу злочину, передбаченого ст.
382 КК України (т.1, а.с.250).

Також у постанові зазначено, що
відповідно до висновку спеціаліста №
5-0-к-09, який замовляла прокуратура
Одеської області вбачається, що:
«устроенное при возведении здания
техподполье под кухней квартиры № 3
необходимо оставить без засыпки, так
как его засыпка может вызвать
дополнительную локальную осадку
здания».

Вказане підтверджується технічним
висновком № 5-0-к-09 (т.1, а.с.223-234).

25 жовтня 2011 року постановою державного
виконавця виконавче провадження з
виконання виконавчого листа по справі
№ 2-402/09, виданого на підставі рішення
апеляційного суду Одеської області від
20 травня 2009 року про зобов’язання
ОСОБА_3 за власний рахунок привести в
первинний стан квартиру АДРЕСА_4 шляхом
засипання підвалу під кухнею у
відповідній квартирі, – закінчено (т.1,
а.с.201-202).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі, якщо виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Державний виконавець під час виконання
рішення про заборону вчиняти певні дії
або про утримання від вчинення певних
дій доводить до відома боржника
резолютивну частину такого рішення,
про що складає відповідний акт. Після
складення акта виноситься постанова
про закінчення виконавчого
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
виконання виконавчого листа
здійснювалося у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

Аналізуючи зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що державний
виконавець при виконанні виконавчого
листа, виданого 18.06.2009 року, правомірно
застосував ч. 3 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
рішенням суду зобов’язано ОСОБА_3 за
свій рахунок привести в первинний стан
квартиру АДРЕСА_5 шляхом засипання
підвалу під кухнею у відповідній
квартирі, а рішення суду без участі
боржника виконати було неможливо, адже
він повинен був особисто вчинити дії
зазначені у виконавчому документі.

За приписами ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов’язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

На підставі зазначеного, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
суду про відмову у задоволенні скарги
Комунального підприємства «Міське
управління житлово-комунального
господарства» Іллічівської міської
ради на дії заступника начальника
відділу державної виконавчої служби є
законною, обґрунтованою та такою, що
скасуванню не підлягає.

Доводи, які викладені в апеляційній
скарзі, не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Міське управління
житлово-комунального господарства»
Іллічівської міської ради відхилити.

Ухвалу Іллічівського міського суду
Одеської області від 18 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

ОС
ОБА_7

ОС
ОБА_8

ОС
ОБА_2