Справа № 2-3383/11
Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі головуючого - судді Макарова
В.О., при секретарях Миколайчук Я.Р.,
Гриценко М.В., Хачатрян О.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про стягнення неустойки,
відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, який в ході розгляду справи
неодноразово змінював, та в
остаточному варіанті позовної заяви
просив стягнути з відповідача
неустойку за період з 5.11.2010 р. по 4.04.2014 р.
моральну шкоду в розмірі 1700 грн. В
обґрунтування позову зазначив, що
31.10.2007 р. придбав у відповідача в
роздрібному магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1»
Відповідач гарантував якісність
машинки протягом року, надавши
позивачу гарантійний талон.
18 червня 2008 року в термін дій
гарантійного строку відповідач
прийняв машинку у позивача для
усунення її неякісності у гарантійний
ремонт. На протязі 14 днів та в
подальшому машинка відремонтована не
буда та позивачу не повернена.
Ставиться питання про стягнення
неустойки за затримку усунення
недоліків товару в термін більш ніж 14
днів в розмірі 1% від його вартості за
кожний день затримки. Підставою для
відшкодування моральної шкоди позивач
вважає необхідність захищати свої
права у суді та сам факт порушення його
майнових прав, що суттєво змінили
звичний уклад життя позивача.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити. В подальшому подав до
суду заяву про розгляд справи в
заочному порядку Представник ОСОБА_2
проти задоволення позову заперечував,
посилаючись на його необґрунтованість.
В наданій до суду заяві (а.с. 91-б) просив
застосувати до спірних правовідносин
строк позовної давності. В подальшому в
судові засідання двічі поспіль не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про час та місце судового
розгляду, що дає підстави суду, з огляду
на позицію позивача, ухвалити по справі
Заслухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши матеріали справи,
суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням, зокрема,
у цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи, або особа, щодо якої встановлено
Як встановлено судовим розглядом та
матеріалами справи, 31 жовтня 2007 року
ОСОБА_3 придбав у відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 швацьку
машинку УАМАТА 5565 вартістю 1380,00 грн. зі
строком гарантії 12 місяців вартістю 1380
18 червня 2008 року ОСОБА_3 звернувся до
ФОП ОСОБА_2 з заявою, в якій зазначав про
виявлені недоліки товару.
Того ж дня машинка була прийнята на
дефектацію. 24.07.2008 року у гарантійному
талоні було здійснено запис про зняття
гарантії: порушення умов експлуатації,
про що згодом було повідомлено
позивача і запропоновано забрати
машинку та сплатити вартість
негарантійного ремонту в сумі 72 грн.
Рішенням судової колегії апеляційного
суду Харківської області від 6 березня
2012 року відмовлено у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2,
третя особа - Харківське обласне
товариство захисту прав споживачів,
про стягнення неустойки та моральної
шкоди. Вказане судове рішення набрало
законної сили та його висновки є
преюдиційними для суду при розгляді
даної справи.

Зазначеним судовим рішенням, зокрема,
встановлено, що між сторонами був
фактично укладений договір
купівлі-продажу. Незважаючи на те, що
позивач у відносинах з відповідачем з
приводу придбання швацької машинки Yamata
5565 виступив як фізична особа, його не
можна вважати споживачем у розумінні п.
22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист
прав споживачів». Статтями ж 678, 679 ЦК
України не передбачено стягнення
неустойки за затримку усунення
недоліків товару.

В той же час, як на підстави для
стягнення з відповідача неустойки
позивач ОСОБА_1 зазначив положення ч. ч.
3, 5 ст. 709 ЦК України, відповідно до яких
вимога покупця про безоплатне усунення
недоліків товару підлягає задоволенню
продавцем або виготовлювачем протягом
чотирнадцяти днів або, за домовленістю
сторін, в інший строк. За кожний день
прострочення продавцем або
виготовлювачем усунення недоліків
товару і невиконання вимоги про
надання в користування аналогічного
товару і невиконання вимоги про
надання в користування аналогічного
товару на час усунення недоліків
продавець сплачує покупцеві неустойку
в розмірі 1 відсотка вартості товару.

На час розгляду справи дані про від
ремонтування машинки та повернення її
покупцеві ОСОБА_3 в матеріалах справи
відсутні, проти чого не заперечували і
учасники процесу в судовому засіданні.

Зазначені обставини можуть бути
підставою для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 з застосуванням до
спірних правовідносин положень ч. 5 ст.
709 ЦК України щодо стягнення неустойки,
оскільки належних доказів відсутності
вини ФОП ОСОБА_2 у порушенні прав
покупця до суду не надано.

В той же час, при розгляді даної справи
відповідачем заявлено про
застосування строку позовної давності
(а.с. 91-б).

Відповідно до ст. 681 ЦК України, до вимог
у зв'язку з недоліками проданого товару
застосовується позовна давність в один
рік, яка обчислюється від дня виявлення
недоліків у межах строків,
встановлених статтею 680 ЦК України, а
якщо на товар встановлено гарантійний
строк (строк придатності) - від дня
виявлення недоліків у межах
гарантійного строку (строку
придатності).

Беручи до уваги, що для усунення
недоліків ОСОБА_1 звернувся до ФОП
ОСОБА_2 18 червня 2008 року, саме з цього
дня почав тікти встановлений ст.. 681 ЦК
України спеціальний строк позовної
давності.

В той же час, до суду з зазначеним
позовом ОСОБА_1 звернувся лише 4
листопада 2011 року, тобто з більш ніж
2-річним пропуском такого строку, та не
зазначив поважних підстав пропущення
такого строку. В той же час, відповідно
до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення нею рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Зазначене вище дає суду підстави
прийти до висновку про необхідність
відмови в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів після проголошення рішення через
Жовтневий районний суд м. Харкова.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий