Справа № 638/7887/13-ц
Провадження № 2/638/243/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в
складі:

Головуючого - судді
Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря:
Долгової К.С.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду у м.Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
ОСОБА_4 заборгованість за договором
позики від 06.11.2012 року, мотивуючи свої
вимоги тим, що 06 листопада 2012 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір
позики, в присутності двох свідків, за
умовами якого позивач передав, а
відповідач прийняв грошові кошти у
сумі 400 000,00 дол.США, що еквівалентно 3 197
200,00 грн. за офіційним курсом НБУ станом
на день укладення договору. Згідно умов
договору відповідач по справі
зобов'язувався повернути позику у
строк до 31.12.2012 року. Станом на 31.05.2013
року відповідач не повернув суму
позики, чим порушив умови договору, у
зв'язку з чим позивач просить стягнути
суму заборгованості, яка становить 3 197
200,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги, з
підстав, викладених у позові. В
подальшому в судові засідання тричі не
з'являвся, двічі надіслав на адресу
суду клопотання про перенесення
розгляду справи у зв'язку з
неможливістю явки через хворобу
позивача (жодного документу на
підтвердження цієї обставини до суду
не надіслано) та у зв'язку з
необхідністю викликати свідків
відповідно до клопотання. В судове
засідання призначене на 04 червня 2014
року позивач та його представник не
з'явились, про дату час та місце розляду
справи повідомлялись своєчасно та
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомили. За таких
обставин, з урахуванням відсутності
підстав для відкладення розгляду
справи, визначених п.2. ч.1. ст. 169 ЦПК
України, суд вважає, що позивач та його
представник безпідставно затягують
розгляд справи, мають на меті ухилитися
від розгляду справи у суді в межах
строків, встановлених ч. 1 ст. 157 ЦПК
України, визнає причини неявки
позивача та його представника
неповажними та вважає за можливе
розглянути справу у їхньої
відсутності.

Представник відповідача заперечував
проти заявлених позовних вимог та
пояснив, що договір позики від 06.11.2012
року ОСОБА_3 з ОСОБА_4 не укладали,
жодних грошових коштів ОСОБА_4 від
позивача у позику не брав, а тому вимоги
позивача є необґрунтованими,
незаконними та такими, що не підлягають
задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши надані
докази у їх сукупності, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК
України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Відповідно до частини першої статті 1046
Цивільного кодексу України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до статті 1047 Цивільного
кодексу України договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем наданий оригінал договору
позики, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
06 листопада 2012 року, згідно умов якого
позикодавець передає позичальнику у
власність грошові кошти в сумі 400 000,00
дол.США, що еквівалентно 3 197 200,00 грн. за
офіційним курсом НБУ станом на день
укладання договору строком повернення
до 31.12.2012 року.

Згідно п. 7 Договору належним чином
підписаний договір є доказом
передання грошей від позикодавця до
позичальника.

Ухвалою суду від 23.08.2013 року за
клопотанням представника відповідача
було призначено комплексну
почеркознавчу та технічну експертизу
документу, проведення яких було
доручено експертам Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. засл.професора
С.М.Бокаріуса.

Згідно висновку судово-технічної
експертизи документів №13312 від 21.02.2014
року, наданого провідним судовим
експертом Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. .засл.професора
С.М.Бокаріуса ОСОБА_6, у наданому для
дослідження договорі позики від 06
листопада 2012 року, що уклали ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, спочатку був надрукований
текст договору, а потім виконані
рукописний запис «ОСОБА_4» та підпис у
рядку «ПОЗИЧАЛЬНИК».

Згідно висновку комплексної
судово-почеркознавчої експертизи №13311
від 30.01.2014 року підпис від імені ОСОБА_4
в договорі позики від 06.11.2012 року, в
графі «ПІДПИСИ СТОРІН ПОЗИЧАЛЬНИК»
виконано не ОСОБА_4. Рукописний запис
«ОСОБА_4» в договорі позики від 06.11.2012
року (а.с.29), в графі «ПІДПИСИ СТОРІН
ПОЗИЧАЛЬНИК» виконано не ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено у ч.1 ст.627 ЦК України
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ч.2 ст.11 ЦК України на підставі
договору виникають цивільні права та
обов'язки, які є змістом зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Наявність будь-яких договірних
відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
представником позивача в суді не
доведена. За наведених обставин суд
вважає, що позивачем не тільки не
доведені обставини, на які він
посилається як на підстави свого
позову, а навпаки, уся сукупність
зібраних по справі доказів спростовує
викладені в позовній заяві обставини.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку про незаконність та
необґрунтованість вимог позивача,
оскільки договір позики, невиконання
якого стало підставою для звернення до
суду з позовом про стягнення
заборгованості, не був укладений з
ОСОБА_4, а тому між позивачем та
відповідачем не виникло зобов'язальних
відносин.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Кошти на оплату судових експертиз були
сплачені ОСОБА_4, про що свідчать
оригінали квитанцій, які містяться у
матеріалах справи, тому судові витрати
підлягають стягненню з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 11, 509, 626, 627, ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
паспорт НОМЕР_5, виданий 15.11.1996р.
Київським РВХМУУМВСУ в Х/о; ІПННОМЕР_4)
на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
громадянина України, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
паспорт НОМЕР_6, виданий 06.04.2011р. ЦВМ
Дзержинського РВХМУГУМВДУ в Х/о; ІПН
НОМЕР_3) судові витрати у розмірі 14720
(чотирнадцять тисяч сімсот двадцять)
гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Дзержинський районний суд м.Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Головуючий: суддя Д.В.Цвірюк