Лугинський районний суд Житомирської
Справа № 281/1073/13-ц
Провадження по справі 2/281/33/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року
смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Нечуй Б.П.

за участі секретаря
Чудакової Ю.П.

позивача
ОСОБА_1

представника
ОСОБА_2

третьої особи
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт Лугини
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк», третя
особа: ОСОБА_3 про захист прав
споживачів фінансових послуг шляхом
стягнення безпідставно отриманих
коштів, відшкодування майнової та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеною позовом, в якому, з
урахуванням змінених позовних вимог,
прийнятих судом під час розгляду
справи, просила стягнути із Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» на її користь
грошову суму боргу в розмірі 8718,80 грн.;
грошову суму боргу в розмірі 444,29 коп.,
що складає 3% річних від суми боргу за
один рік дев'ять місяців та десять днів;
майнову шкоду в сумі 204 грн. 60 коп.
витрати на ліки; моральну шкоду,
завдану ушкодженням здоров'я в сумі 10000
грн.; витрати на правову допомогу у
розмірі 700,00 грн.

Зазначені вимоги позивача, які нею
підтримані в судовому засіданні,
обґрунтовуються посиланням на те, що 30
березня 2007 року між нею та відповідачем
було укладено договір поруки № МЛ-03-07
для забезпечення виконання зобов'язань
боржника ОСОБА_3 (на момент укладання
договору її прізвище ОСОБА_3) за
кредитним договором №МЛ-03-07 від 30
березня 2007 року на суму 75000,00 грн., які
вона повинна була сплатити до 22 березня
2010 року.

6 квітня 2012 року вона дізналась про те,
що з її карткового рахунку відповідач
в рахунок погашення боргу ОСОБА_3
відрахував грошові кошти в сумі 8718,80
грн.

Вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» порушив
умови п.6 договору поруки від 30 березня
2007 року, безпідставно здійснивши
списання коштів, які належали їй, після
спливу настання строку виконання
основного зобов'язання, оскільки в
даному випадку термін виконання
основного зобов'язання чітко
встановлений самим кредитним
договором (до 22 березня 2010 року).

Крім того, з врахуванням вимог ст..ст.
610,625, ч.1 ст. 1050 ЦК України, позивач
вважає, що відповідач має сплатити на
його користь 3% річних від суми боргу
(414,86 грн.).

Також, відповідач вважає, що
зазначеними діями їй було спричинено
моральну шкоду, яку вона оцінює в 10000, 00
грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги позивача не
визнав, просив суд відмовити позивачу в
задоволені його позовних вимог,
оскільки враховуючи п.2.2.6 Кредитного
договору №МЛ-03-07 від 30 березня 2007 року,
п.п. 4,5,6,7 Договору поруки №МЛ-03-07 від 30
березня 2007 року у ПАТ КБ «ПриватБанк»
були всі підстави в рахунок погашення
боргу ОСОБА_3 відраховувати відповідні
грошові кошти з карткового рахунку
позивача, яка була поручителем перед
ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання
ОСОБА_3 своїх обов'язків за кредитною
угодою від 30 березня 2007 року.

Крім того, вважає, що договір поруки не
припинений і ПАТ КБ «ПриватБанк»
право звертатись з вимогою про
стягнення коштів до березня 2015 року.

ОСОБА_3 як третя особа по справі, в
судовому засідання посилалась на
розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, та
дослідивши інші докази по справі, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як встановлено в судовому засіданні,
30.03.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ
«Приватбанк» було укладено договір
поруки в забезпечення виконання
зобов'язань боржника - ОСОБА_3 за
кредитним договором № МЛ-03-07 від 30.03.2007
року, укладеним з кредитором -ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Відповідно до умов Договору поруки №
МЛ -03-07 ОСОБА_3 було надано кредит у
розмірі 75000 грн., які вона мала сплатити
до 22.03.2010 року.

Із матеріалів справи вбачається, що в
спірний період ( з 01.04.2011 року по 30.04.2012
року) ОСОБА_3 мала заборгованість за
кредитом, що є підставою вважати, що
вона порушила умови даного договору
поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не
дотрималась умов договору та не
виконала їх, станом на момент розгляду
справи ПАТ КБ «Приватбанк» не
зверталось до суду з вимогою про захист
своїх прав або інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач в період часу з з 01.04.2011 року
по 30.04.2012 року, в рахунок погашення за
кредитним договором ОСОБА_3 перед ПАТ
КБ «Приватбанк», керуючись п. 6 Договору
поруки, відрахував з карткового
рахунку НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 (в
даному випадку -Поручителю) -8715,69 грн.

Суд вважає, дане відрахування
суперечить умовам Договору поруки № МЛ
-03-07 від 30.03.2007 року з наступних підстав.

Представник відповідача вважає, що
відрахування відбулось згідно п.п. 4,5,6,7
Договору поруки №МЛ-03-07 від 30 березня
2007 року.

Зокрема, п. 4 зазначеного Договору
передбачає, що у випадку невиконання
боржником (ОСОБА_3) обов'язків за
кредитним договором боржник і
поручитель (ОСОБА_1) відповідають перед
кредитором (ПАТ КБ «ПриватБанк») як
солідарні боржники.

П.5 передбачено, що у випадку
невиконання боржником якого-небудь
обов'язку, передбаченого п.1 цього
Договору кредитор направляє на адресу
поручителя письмову вимогу із
зазначенням невиконаного (их) обов'язку
(ів).

Згідно п.6 поручитель зобов'язаний
виконати обов'язок (ки), зазначений в
письмовій вимозі кредитора, впродовж
п'яти календарних днів з моменту
отримання вимоги, визначеної в п.5
договору.

В п. 7 зазначено, що до поручителя
виконавшому обов'язки боржника за
Кредитною угодою, переходять всі права
кредитора за Кредитною угодою і
договором застави, укладеним в цілях
забезпечення виконання зобов'язань
боржника перед кредитором за
Кредитною угодою.

Однак, в Договорі поруки №МЛ-03-07 від 30
березня 2007 року жодним чином не було
передбачено, що поручитель доручав
кредитору списувати грошові кошти зі
своїх поточних рахунків чи знімати
готівкові грошові кошти з цих рахунків
при наявності на них необхідної суми
грошових коштів в межах сум, що
підлягають сплаті кредитору за цим
Договором, при настанні строків
платежів відповідно до п. 6 цього
Договору.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України -
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
в частині стягнення безпідставно
отриманих коштів необхідно
задовольнити частково, стягнувши з ПАТ
КБ «Приватбанк» на користь позивача
безпідставно стягнуту суму у розмірі
8715,69 грн.

Розглядаючи вимоги позивача в частині
стягнення моральної шкоди в порядку
ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд враховує, що
вчинення відповідачем неправомірних
дій стосовно позивача встановлене
медичними документами і є безспірним,
відповідно, вважає факт заподіяння
моральної шкоди позивачу доведеним.

Дослідженням вищенаведених доказів
встановлено, що позивач з 9 квітня 2012
року по 20.04.2012 року знаходилась на
стаціонарному лікуванні в Лугинській
ЦРЛ з діагнозом стенокардія, що
підтверджується копією листка
непрацездатності від 20.04.2012 року, в
зв'язку із чим позивач втрачала вільний
час, витрачала власні кошти, переносила
нервові потрясіння, душевні
страждання, що вплинуло на її душевний
комфорт і спокій, завдало їй моральні
страждання.

Оцінюючи надані в цій частині
докази, що стосуються характеру
порушення, характеру, обсягу і глибини
фізичних та душевних страждань,
внаслідок неправомірних дій
відповідача, їх наслідків та зусиль
необхідних для відновлення
попереднього стану позивача, виходячи
із принципу розумності і
справедливості, суд вважає доцільним
часткове задоволення позовних вимог
позивача та стягнення на її користь з
відповідача грошового відшкодування
моральної шкоди в розмірі 1000 гривень.

Позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача на її користь
грошової суми боргу в розмірі 444,29 коп.,
що складає 3% річних від суми боргу за
один рік дев'ять місяців та десять днів,
суд вважає, що задоволенню не
підлягають, оскільки зазначені вимоги
застосовуються внаслідок порушення
договору позичальником, а договір
позики між позивачем та відповідачем
не укладався.

Також не підлягають задоволенню
позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача на її користь
майнової шкоди, а саме: витрат на ліки в
сумі 204 грн. 60 коп., оскільки в судовому
засіданні судом не було встановлено та
позивачем не було надано доказів того,
які саме медикаменти позивач
придбавала в аптеці, а також те, що саме
зазначені медикаменти були
використані нею для її лікування.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Тому понесені позивачем судові витрати
на правову допомогу в розмірі
700(сімсот) грн. 00 коп. підлягають
стягненню з відповідача на її користь.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Тому з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь
держави слід стягнути судовий збір в
сумі 402,23 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 16, 23, 526, 554, 1212 ЦК України, ст. ст. 10,
57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк», третя особа ОСОБА_3
про захист прав споживачів фінансових
послуг шляхом стягнення безпідставно
отриманих коштів, відшкодування
майнової та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у
сумі 8715 (вісім тисяч сімсот п'ятнадцять)
грн. 69 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» на користь ОСОБА_1 1000 (одну) тисячу
грн.. в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» на користь ОСОБА_1 понесені
витрати на правову допомогу в розмірі
700(сімсот) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» на користь держави судовий збір у
розмірі 402 (чотириста дві) грн. 23 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Лугинський районний суд Житомирської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
Б.П.Нечуй