Справа № 752/1332/14-ц
Провадження №: 2/752/2158/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

при секретарі - Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, встановлених
рішенням суду, -

в с т а н о в и в:

у січні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом.

В обґрунтування останнього вказав на
те, що рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 31 липня 2013
року з нього стягнуто аліменти на
утримання двох неповнолітніх дітей у
розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, проте, його
матеріальний стан на даний час
унеможливлює сплату аліментів у
вказаному розмірі, оскільки наразі він
працює охоронником в ПП «Юридична
фірма «Оріон Н.Н.» та отримує заробітну
плату, сума якої дорівнює 1 220,00 грн.

Зазначив, що не має можливості
влаштуватись на роботу із заробітком,
необхідним та достатнім для утримання
не лише себе, а й двох дітей, інший дохід
у нього також відсутній, так само як
нерухоме та рухоме майно, а тому просив
суд зменшити розмір аліментів до 1/3
частини його заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину.

В судовому засідання представник
позивача обґрунтування позову
підтримав та просив суд задовольнити
його в повному обсязі, виходячи з
обставин, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засідання заперечив проти
пред'явленого до його довірительниці
позову, посилаючись на його
безпідставність та необґрунтованість.
Вказав на відсутність підстав,
визначених ст. 192 СК України, наявність
заборгованості позивача по сплаті
аліментів, через що просив у
задоволенні позову відмовити,
врахувавши доводи відповідача,
викладені в наявних в матеріалах
справи письмових запереченнях (а.с. 23-27).

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі обставини справи та
перевіривши їх наданими сторонами
доказами, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено, що рішенням
Голосіївського районного суду м.Києва
від 31 липня 2013 року з ОСОБА_1 стягнуто
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в
розмірі 2 000,00 грн. на двох дітей
щомісяця (а.с. 4-7).

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Звернувшись до суду, позивач в
обґрунтування своїх вимог послався на
відсутність на даний час можливості
сплачувати аліменти у визначеному
судовим рішенням розмірі, оскільки
його матеріальне становище цього не
дозволяє.

Згідно з довідкою № 3/14 від 16 січня 2014
року ОСОБА_1 працює на посаді охоронця
ПП «Юридична фірма «Оріон Н.Н.» та сума
його загального доходу за період з
липня 2013 року по грудень 2013 року
становить 7 040,00 грн. (а.с. 8).

Разом з тим, судом критично оцінюється
вказане твердження позивача, а тому не
приймається до уваги, з огляду на таке.

Так, судом під час ухвалення рішення
про стягнення аліментів з ОСОБА_1 судом
було враховано, що останній не працює,
не має інших дітей, непрацездатних
батьків на утриманні, боргових
зобов'язань, його задовільний стан
здоров'я, а також матеріальне становище
дітей, індивідуальні особливості їх
стану здоров'я та розвитку.

Вказані обставини в розрізі положень
ст. ст. 57-60 ЦПК України стороною
позивача в ході розгляду справи
спростовані не були та будь - яких
доказів про те, що після ухвалення
рішення про стягнення аліментів ці
обставини змінилися, не надав.

Так само стороною позивача в ході
розгляду справи не виконана та
проігнорована ухвала суду, якою
останнього було зобов'язано надати
відомості про те, з якого часу він
працює на посаді охоронця ПП «Юридична
фірма «Оріон Н.Н.» (а.с. 43).

Натомість, представником позивача була
надана довідка № 12/14 від 14 травня 2014
року про те, що загальна сума доходу
ОСОБА_1 за період з листопада 2013 року по
квітень 2014 року становить 7 320,00 грн. (а.с.
50).

З огляду на вказане, суд приходить до
висновку про те, що позивачем не
доведено, що з часу ухвалення рішення
суду матеріальне становище чи стан
здоров`я його не змінилися.

Крім того, стороною позивача не
доведено перед судом, як того вимагає
ст. 60 ЦПК України, що на час ухвалення
рішення суду про стягнення аліментів
ОСОБА_1 мав будь - які доходи, а з поданої
останнім довідки № 12/14 від 14 травня 2014
року вбачається, що у платника
аліментів матеріальне становище
покращується.

За таких обставин суд не вбачає підстав
для задоволення вимог ОСОБА_1, через що
вважає, що в задоволенні останніх слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
192 СК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 213 - 215,
218 ЦПК суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зменшення розміру аліментів на
утримання неповнолітніх дітей,
встановлених рішенням суду - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Голосіївський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В.С. Пасинок