Справа № 132/1421/14-ц
Провадження № 2-о/132/38/14
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2014 року Калинівський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Жовтій
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 (зацікавлена
особа - Калинівська державна
нотаріальна контора) про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця в заяві вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла її мати ОСОБА_2, яка проживала в
АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилась спадщина на
земельну ділянку площею 4,1745 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
розташовану на території
Заливанщинської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, що належала померлій на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯЖ
№752607, виданого Калинівською районною
держадміністрацією 10.10.2008 року на
підставі розпорядження Калинівської
районної державної адміністрації від
15.08.2008 року за №338 зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за №
73.

Згідно заповіту від 08.09.1995 року,
посвідченого секретарем
Заливанщинської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області за реєстр. №135, дублікат якого
виданий 14.10.2010 року секретарем
Заливанщинської сільської ради
Калинівського району Вінницькоі
області за №135 взамін втраченого, мати
заповідала заявниці та сестрі заявниці
все своє майно, де б воно не було і з
чого б не складалося.

Заявниця, як спадкоємиця за заповітом
на майно померлої матері в
установлений законом 6 - місячний
термін прийняла спадщину на заповідане
майно відповідно до ст. 1269 ЦК України,
звернувшись з заявою про прийняття
спадщини в Калинівську державну
нотконтору Вінницької області.

Сестра заявниці ОСОБА_3 померла ще до
смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_4.

Однак Калинівська державна
нотаріальна контора відмовляється
видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на майно
померлої матері, посилаючись на те, що в
заповіті вказане невірне прізвище її
сестри ОСОБА_3, яке не співпадає з її
прізвищем, вказаним в свідоцтві про
смерть «ОСОБА_1.

Замість правильного прізвища сестри
«ОСОБА_3» в заповіті помилково записано
«ОСОБА_3».

В первинному документі, а саме в
свідоцтві про народження прізвище
сестри заявниці значиться ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком сестри значиться
ОСОБА_6, а матір'ю ОСОБА_2.

Сестра заявниці з 1985 року по 2001 рік
проживала в фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_7, проте шлюб з ним не
реєструвала і своє дошлюбне прізвище з
«ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» не змінювала.
Оскільки на день складання їхньою
матір'ю ОСОБА_2 заповіту в 1995 році,
сестра заявниці проживала з ОСОБА_7 в
фактичних шлюбних відносинах, то
прізвище матері в заповіті вказали
«ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3».
В усіх інших документах сестра
значилась як «ОСОБА_3»: в паспорті, в по
господарських книгах Заливанщинської
сільської ради Калинівського району
Вінницької області за 1958-1960 роки, в
свідоцтві про смерть.

В зв'язку з невідповідністю
прізвища сестри заявниці, вказаного в
заповіті її дійсному прізвищу заявниця
вимушена звертатись в суд з заявою про
встановлення факту належності їй та її
померлій сестрі заповіту.

Заявниця ОСОБА_1 до судового
засідання не з'явилася, однак від неї
надійшла письмова заява про розгляд
справи у її відсутність, заявлені
вимоги підтримує повністю та просить
їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи
Калинівської державної нотконтори до
судового засідання не з'явився, хоча
про час, дату та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, однак
надав заяву в якій просив провести
розгляд справи за його відсутності,
проти заявлених вимог не заперечував.

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере
участь у справі, має право заявляти
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні
достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла мати заявниці ОСОБА_2, яка
проживала в АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилась спадщина на
земельну ділянку площею 4,1745 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
розташовану на території
Заливанщинської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, що належала померлій на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯЖ
№752607, виданого Калинівською районною
держадміністрацією 10.10.2008 року на
підставі розпорядження Калинівської
районної державної адміністрації від
15.08.2008 року за №338 зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за №
73.

Згідно заповіту від 08.09.1995 року,
посвідченого секретарем
Заливанщинської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області за реєстр. №135, дублікат якого
виданий 14.10.2010 року секретарем
Заливанщинської сільської ради
Калинівського району Вінницькоі
області за №135 взамін втраченого, мати
заповідала заявниці та сестрі заявниці
все своє майно, де б воно не було і з
чого б не складалося.

Заявниця, як спадкоємиця за заповітом
на майно померлої матері в
установлений законом 6 - місячний
термін прийняла спадщину на заповідане
майно відповідно до ст. 1269 ЦК України,
звернувшись з заявою про прийняття
спадщини в Калинівську державну
нотконтору Вінницької області.

Сестра заявниці ОСОБА_3 померла ще до
смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_4.

Однак Калинівська державна
нотаріальна контора відмовляється
видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на майно
померлої матері, посилаючись на те, що в
заповіті вказане невірне прізвище її
сестри ОСОБА_3, яке не співпадає з її
прізвищем, вказаним в свідоцтві про
смерть «ОСОБА_1.

Замість правильного прізвища сестри
«ОСОБА_3» в заповіті помилково записано
«ОСОБА_3».

В первинному документі, а саме в
свідоцтві про народження прізвище
сестри заявниці значиться ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком сестри значиться
ОСОБА_6, а матір'ю ОСОБА_2.

Сестра заявниці з 1985 року по 2001 рік
проживала в фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_7, проте шлюб з ним не
реєструвала і своє дошлюбне прізвище з
«ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» не змінювала.
Оскільки на день складання їхньою
матір'ю ОСОБА_2 заповіту в 1995 році,
сестра заявниці проживала з ОСОБА_7 в
фактичних шлюбних відносинах, то
прізвище матері в заповіті вказали
«ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3».
В усіх інших документах сестра
значилась як «ОСОБА_3»: в паспорті, в по
господарських книгах Заливанщинської
сільської ради Калинівського району
Вінницької області за 1958-1960 роки, в
свідоцтві про смерть.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що заява ОСОБА_1
підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 158, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що заповіт, складений
08.09.1995 року ОСОБА_2 померлою 24.04.2010 року і
посвідчений секретарем
Заливанщинської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області за №135, дублікат якого виданий
14.10.2010 року секретарем Заливанщинської
сільської Ради замість втраченого та
зареєстрований в реєстрі за № 113 на ім'я
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, дійсно належить
ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: