Єдиний унікальний номер 257/241/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4164/2014
Єдиний унікальний номер 257/241/14-ц
Номер апеляційного провадження
22ц775/4164/2014 Головуючий 1
інстанції Бурлаченко О.О.
Доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Новосядлої В.М.,

суддів
Жарової Ю.І., Кішкіної І.В.,

при секретарі
Козаку І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку справу за
апеляційною скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м.Донецька на рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 02 квітня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м. Донецька, публічного
акціонерного товариства «Шахта імені
О.Ф. Засядька» про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
ушкодження здоров'я,

в с т а н о в и в :

Рішенням Київського районного суду
м.Донецька від 02 квітня 2014 року позов
ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м. Донецька, публічного
акціонерного товариства «Шахта імені
О.Ф. Засядька» про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
ушкодження здоров'я, задоволено
частково.

Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м.Донецька на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди 3000
гривень.

Стягнуто з публічного акціонерного
товариства «Шахта імені О.Ф.Засядька»
на користь ОСОБА_1 у відшкодування
моральної шкоди 12000 гривень.

З вказаним рішенням не погодився
відповідач відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м.Донецька та оскаржив його в
апеляційному порядку, в апеляційній
скарзі просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову до відділення
виконавчої дирекції Фонду відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що з акту огляду
первинного МСЕК встановлено 10% втрати
професійної працездатності
безстроково, але факт заподіяння
моральної шкоди позивачу не
встановлений і інших медичних
документів позивач у судове засідання
не надав, документи, на які посилається
позивач як підставу спричинення
моральної шкоди, а саме довідка МСЕК та
акт розслідування професійного
захворювання, ніяким чином не можуть
служити доказами спричинення факту
моральної шкоди, крім того, позивачем
оцінена моральна шкода в 5000 грн., при
цьому не обґрунтовується з яких
міркувань виходив позивач.

Представник відповідача відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м.Донецька Остапенко Д.І., який
діє на підставі довіреності, у судовому
засідання апеляційної інстанції
підтримав доводи апеляційної скарги,
просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явився, про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про що
свідчить телефонограма, зареєстрована
в журналі телефонограм за № 1506 від 22
квітня 2014 року.

Представник відповідача ПАТ «Шахта
імені О.Ф.Засядька» в судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно перевірив
доводи позивача, правильно застосував
норми матеріального та процесуального
права і дійшов обґрунтованого висновку
про те, що позивачеві завдано моральну
шкоду, яку має відшкодувати відповідач
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м. Донецька щодо моральної
шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження
здоров'я в 2005 році.

Рішення в частині стягнення з
публічного акціонерного товариства
«Шахта імені О.Ф.Засядька» на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди
12000 гривень не оскаржується.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах
з 25 березня 1997 року по 06 серпня 2007 року з
шахтою ім. М.І.Калініна.

07 лютого 2005 року при виконанні трудових
обов'язків ОСОБА_1 отримав травму, про
що складений акт за формою Н-1 від 10
лютого 2005 року № 7.

За висновком МСЕК від 30 липня 2005 року
позивачеві первинно встановлено 10%
втрати працездатності та третю групу
інвалідності.

Крім того, відповідно до акту комісії з
розслідування нещасних випадків на
виробництві №4 від 28 лютого 2011 року
позивач, працюючи в ПАТ «Шахта імені
А.Ф.Засядька», отримав професійне
захворювання. Висновком МСЕК від 16
березня 2011 року позивачеві встановлено
40% втрати працездатності.

За змістом ст.ст. 1, 21, 28, 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
на Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
покладено обов'язок відшкодувати
застрахованим особам моральну шкоду у
зв'язку з ушкодженням здоров'я,
заподіяну умовами виробництва, при
цьому сума страхової виплати не може
перевищувати двохсот розмірів
мінімальної заробітної плати,
встановленої на день виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про охорону праці» в редакції від 21
листопада 2002 року державна політика в
галузі охорони праці базується,
зокрема, на принципах пріоритету життя
і здоров'я працівників, повної
відповідальності роботодавця за
створення належних, безпечних і
здорових умов праці, соціального
захисту працівників, повного
відшкодування шкоди особам, які
потерпіли від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Згідно із ч. 1 ст. 9 цього Закону
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або у разі смерті
працівника здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності». Враховуючи
особливості захисту здоров'я
потерпілого, поряд із відшкодуванням
матеріальної шкоди компенсується і
моральна шкода за наявності факту
заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Відшкодування моральної шкоди
застрахованим особам незалежно від
відшкодування майнової шкоди
передбачено статтею 1 Закону і є одним
із способів захисту особистих
немайнових прав працівника.

Укладаючи з роботодавцем угоду про
обов'язкове страхування від нещасного
випадку, страховик (Фонд соціального
страхування від нещасних випадків) тим
самим бере на себе зобов'язання надати
застрахованим особам передбачені
Законом (стаття 21) соціальні послуги та
виплати. Надаючи соціальні послуги
застрахованим та здійснюючи страхові
виплати грошових сум, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
здійснює забезпечення соціального
захисту громадян у разі тимчасової,
стійкої або повної втрати
працездатності.

До страхових виплат належать, зокрема,
грошова сума, яка виплачується
застрахованому за моральну шкоду за
наявності факту заподіяння цієї шкоди
потерпілому (підпункт «е» пункту 1
частини першої статті 21, частина третя
статті 28 Закону) .

Ушкодження здоров'я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності
спричинюють йому моральні та фізичні
страждання. У випадку каліцтва
потерпілий втрачає працездатність і
зазнає значно більшої моральної шкоди,
ніж заподіяна працівникові, який не
втратив професійної працездатності.

Встановлення зазначеним законом
обов'язку Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати моральну шкоду є засобом
реалізації потерпілим гарантованого
державою усім застрахованим
громадянам забезпечення прав у
страхуванні від нещасного випадку та
професійного захворювання (стаття 3).

Суд першої інстанції дійшов правильних
висновків, що наявність моральних
страждань ОСОБА_1 доведена і їх він
зазнав у зв'язку з травмою, отриманою в
результаті нещасного випадку на
виробництві, і в результаті якого він
втратив працездатність, отже заподіяну
моральну шкоду повинен відшкодовувати
фонд незалежно від інших страхових
виплат.

Як зазначив Конституційний Суд України
в п. 4.1. свого Рішення від 27 січня 2004 року
по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров'я,
заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
професійної працездатності
спричинюють йому моральні та фізичні
страждання. У випадку каліцтва
потерпілий втрачає працездатність і
зазнає значно більшої моральної шкоди,
ніж заподіяна працівникові, який не
втратив професійної працездатності.

Доводи апелянта про недоведеність
факту моральної шкоди без відповідного
експертного висновку щодо заподіяння
моральної шкоди не заслуговують на
увагу суду, оскільки сам факт стійкої
втрати працездатності, з точки зору
погіршення здоров'я, втрати важливих
особистих здібностей, зміни життєвого
укладу, необхідності лікування, веде до
висновків про наявність моральної
шкоди. Зазначене також випливає з
положень ст.3 Конституції України,
відповідно до якої, людина, її життя і
здоров'я, честь і гідність,
недоторканність і безпека визнаються в
Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року № 4, розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань та з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача й інших обставин.

При встановленні розміру
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції врахував глибину
фізичних та моральних страждань
позивача, ступень втрати професійної
працездатності та негативні наслідки
погіршення здоров'я, і враховуючи
конкретні обставини справи вірно
визначив розмір заподіяної моральної
шкоди, стягнувши її компенсацію з
відповідача відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м.Донецька у сумі 3000 гривень,.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є
необґрунтованими і не належать до тих
підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м. Донецька відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 02 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді