Справа № 214/6771/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ан О.В.,

при секретарі - Соколовській Т.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Ушакової
Наталії Петрівни, Власенко Надії
Василівни,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Кривому Розі, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Криворізька
теплоцентраль» про визнання недійним
наказу ДП «Криворізька теплоцентраль»
від 05.08.2013р. №188к «Про припинення
трудового договору», поновлення на
роботі та виплату заробітної плати з
час вимушеного прогулу, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до
Державного підприємства «Криворізька
теплоцентраль» про визнання недійним
наказу ДП «Криворізька теплоцентраль»
від 05.08.2013р. №188к «Про припинення
трудового договору», поновлення на
роботі та виплату заробітної плати з
час вимушеного прогулу, в якому
зазначив, що він працював на посаді
заступника начальника юридичного
відділу ДП «Криворізька
теплоцентраль» з 14.02.2013р. Наказом від
05.08.2013р. №188к був звільнений з займаної
посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП
України. Позивач вважає, що звільнення
є незаконним та безпідставним, у
зв'язку з чим звернувся до суду з даним
позовом. В якому просить суд наказ ДП
«Криворізька теплоцентраль» від
05.08.2013р. №188к визнати незаконним та
скасувати; Поновити його на посаді
заступника начальника юридичного
відділу ДП «Криворізька
теплоцентраль»; стягнути з відповідача
на його користь несплачену заробітну
плату за час вимушеного прогулу з
урахуванням нарахованої
середньомісячної заробітної плати та
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Позивач в судовому засіданні, пояснив,
що позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві та
письмових поясненнях та наполягає на
їх задоволенні. Зазначив, що
відповідачем був порушений порядок
звільнення працівника при скороченні
його з посади заступника начальника
юридичного відділу ДП «Криворізька
теплоцентраль». Згідно наказу №350 від
21.05.2013р. ДП «Криворізька теплоцентраль»
було здійснено одночасно і скорочення
чисельності і скорочення штату
працівників. Однак в день звільнення,
05.08.2013р. відповідачем в супереч
виданого наказу було здійснено
працевлаштування всіх колишніх
працівників юридичного відділу на
посаду фахівців зі стягнення
заборгованості у новостворений відділ
зі стягнення заборгованості, окрім
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Крім того зазначив, що
відповідачем не було обґрунтовано
підстави звільнення працівників
юридичного відділу у зв'язку зі
скороченням штату та чисельності
працівників, ані в наказі №187 від
02.04.2013р., ані в наказі від 21.05.2013р. №350.
Відповідачем не було попереджено
позивача про майбутнє вивільнення, чим
грубо порушено ст.. 49-2 КЗпП України та
п.3.7.4 Колективного договору. Також було
грубо порушено строк, щодо
запропонованих існуючих відповідних
за кваліфікацією вакансій., а саме
вакансії було запропоновано лиши
15.07.2013р. з дня ознайомлення з Наказом
від 21.05.2013р. «Про скорочення
чисельності і штату працівників». При
скороченні посади позивача також не
було враховано, що на його утриманні
перебуває малолітня дитини віком до 6
років. Також відповідач порушив строк
видачі копії наказу про звільнення з
роботи, а саме: Наказ про звільнення
було видано не в день звільнення
працівника.

Представники відповідача, в судовому
засіданні, кожен окремо, пояснили, що
позовні вимоги не визнають в повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені в письмових запереченнях
проти позову, зазначили, що позовна
заява є необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню, оскільки позивач
пропрацював на підприємстві з 23.02.2009
року по 05.08.2013 року. Відповідно до
наказу по підприємству №350 «Про
скорочення чисельності і штату
працівників» від 21.05.2013 року позивача
було попереджено за два місяці про
скорочення посад та виведення із
штатного розкладу з 31.07.2013 року.
Позивачу було запропоновано посади, на
які позивач не надав згоди, та було
прийнято рішення дати згоду
адміністрації підприємства на
розірвання трудового договору в
зв'язку з внесенням змін в
організаційну структуру підприємства
та скорочення чисельності працівників,
відповідно до наказу №350 від 21.05.2013
року. Позивачу було виплачено, всі суми,
що належить йому від підприємства,
відповідно до ст.. 116 КЗПП України.

Суд дослідив матеріали
справи:

- Наказ ДП «Криворізька теплоцентраль»
від 21.05.2013р. №350 про скорочення
чисельності і штату працівників,
відповідно до якого з 31.07.2013р. скорочено
слідуючі посади та виведено їх із
штатного розкладу до яких відносить
заступник начальника юридичного
відділу, з яким ознайомлений ОСОБА_1
(а.с.7);

- Наказ ДП «Криворізька теплоцентраль»
від 05.08.2013р. №188к, відповідно до якого
05.08.2013 року звільнено ОСОБА_1 заступника
начальника юридичного відділу, у
зв'язку зі скороченням штату
працівників (наказ №350 від 21.05.2013р.), п.1
ст. 40 КЗпП України (а.с.8);

- Довідка про середню заробітну плату
(дохід) ОСОБА_1, який працював ДП
«Криворізька теплоцентраль» (а.с.12);

- свідоцтво про народження ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком записаний ОСОБА_1
(а.с.13);

- Службова записка та заява ОСОБА_1 на
ім'я генерального директора ДП
«Криворізька теплоцентраль» з
проханням надати наказ про звільнення
ОСОБА_1 (а.с.15,16);

- виписка з протоколу №43 замісника
профспілкового комітету ДП
«Криворізька теплоцентраль» від
16.07.2013р., відповідно до якого надано
згоду адміністрації на розірвання
трудового договору у зв'язку з
внесенням змін в організаційну
структуру підприємства та скороченням
чисельності працівників ДП
«Криворізька теплоцентраль» на
підставі наказів №349 від 21.05.2013р. та №350
від 21.05.2013р. з ОСОБА_1 (а.с.17);

- Довідка від 17.11.2013р. №6886/08 видана
заступником генерального директора за
збуту теплової енергії та збуту коштів
Вигівським В.М., відповідно до якої
Наказом №350 від 21.05.2013 року по
підприємству проведено реорганізацію,
а результаті якої структурну одиницю
(юридичний відділ) ліквідовано (а.с.50);

- Довідка від 21.01.2014р. №501/06 за підписом
головного бухгалтера ДП «Криворізька
теплоцентраль» Хаустової Л.І., виданої
в тому, що в день звільнення ОСОБА_1 були
виплачені всі суми, що належать йому
від підприємства (а.с.52);

- Звітність про заплановане
вивільнення працівників за станом на
21.05.2013р., та перелік вакансій по ДП
«Криворізька теплоцентраль» станом на
16.07.2013р. (а.с.53-55);

- Подання генерального директора
Бульбас С.В. профспілковому комітету ДП
«Криворізька теплоцентраль» , про
надання згоди на розірвання трудового
договору з заступником начальника
юридичного відділу ОСОБА_1, у зв'язку зі
скорочення чисельності працівників ДП
«Криворізька теплоцентраль» на
підставі наказу про скорочення
чисельності №350 від 21.05.2013р. і штатного
розпису та неможливістю переведення на
іншу роботу (а.с.56);

- Акт від 08.08.2013р. складений в тому, що
06.08.2013р. була виготовлена копія наказу
про звільнення замістите ля начальника
юридичного відділу ДП «Криворізька
теплоцентраль» ОСОБА_1 06.08.2013р. ОСОБА_1
за копією наказу не з'явився. 08.08.2013р. в
присутності працівників ДП
«Криворізька теплоцентраль» ОСОБА_1
було вручено копія наказу про
звільнення, зареєстрована 06.08.2013р.
(а.с.57);

- Наказ ДП «Криворізька теплоцентраль»
від 02.04.2013р. №187 «Про внесення змін до
організаційної структури управління
та штатного розкладу ДП «Криворізька
теплоцентраль» (а.с.60);

- Наказ ДП «Криворізька теплоцентраль»
від 01.07.2013р. №433 «Про внесення змін до
штатного розкладу ДП «Криворізька
теплоцентраль» (а.с.61);

- Наказ ДП «Криворізька теплоцентраль»
від 21.05.2013р. №349 «Про скорочення
чисельності і штату працівників»
(а.с.62);

- Наказ ДП «Криворізька теплоцентраль»
від 19.06.2013р. №406 «Про накладення
дисциплінарних стягнень згідно
висновку службового розслідування»,
відповідно до якого ОСОБА_1 оголошено
догану, за неналежне виконання своїх
посадових обов'язків по контролю за
роботою юридичного відділу, що
призвело до великої дебіторської
заборгованості (а.с.64);

Суд, розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу, повно і всебічно
з'ясувавши обставини цієї справи,
вислухавши пояснення сторін,
дотримуючись принципів змагальності і
диспозитивності цивільного
судочинства, дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював
у відповідача на посаді заступника
начальника юридичного відділу. 05.08.2013р.
згідно наказу №188к він був звільнений з
займаної посади на підставі п. 1 ст. 40
КЗпП України, за скороченням штату.
Підставою для видання наказу про
звільнення ОСОБА_1 був наказ по
підприємству № 350 від 21.05.13р. "Про
скорочення чисельності і штату
працівників", яким передбачалось
виключення зі штатного розкладу та
організаційної структури підприємства
ДП «Криворізька теплоцентраль»
«Юридичного відділу» разом з посадою
заступника начальника юридичного
відділу. Цим наказом зазначалась
причина виключення даної посади з
організаційної структури підприємства
та скорочення штату працівників, яка
полягала в досягненні більш
ефективного управління підприємством,
з метою оптимізації організації
структури, на підставі наказу №187 від
02.04.2013р. «Про внесення змін до
організаційної структури управління
та штатний розклад ДП «Криворізька
теплоцентраль».

Оцінюючи наказ № 401, суд вважає, що він
був виданий роботодавцем у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 64 ГКУ, яка
передбачає, що підприємство самостійно
визначає свою організаційну структуру,
встановлює чисельність працівників та
штатний розпис.

Відповідно до ст. 40 КЗпП України
Трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Статтею 42 КЗпП України передбачено, що
при скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.
Проте, як вбачається з відповіді
заступника генерального директора
Вигівського В.М. від 30.12.2013р. №7977/28 при
вивченні матеріалів особової справи
ОСОБА_1, встановлено наявність тільки
базової вищої освіти, зокрема диплом
бакалавра - юриста, виданого Одеською
національною юридичною академією
(СК№34107007).

Крім того, згідно до виписки з
протоколу №43 засідання профспілкового
комітету ДП «Криворізька
теплоцентраль» від 16.07.2013р.(а.с.17) ОСОБА_1
було запропоновано, відповідно до ст.. 40
КЗпП України посади, на які позивач не
надав згоди та було прийнято рішення
дати згоду на розірвання трудових
договорів у зв'язку з внесення змін в
організаційну структуру підприємства
та скорочення чисельності працівників,
відповідно до наказу №350 від 21.05.213 року.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
зайнятість населення» встановлено
категорії громадян, що мають додаткові
гарантії у сприянні працевлаштуванню.

При рівних умовах продуктивності праці
і кваліфікації перевага в залишенні на
роботі надається: сімейним - при
наявності двох і більше утриманців;
працівникам з тривалим безперервним
стажем роботи на даному підприємстві, в
установі, організації

Порядок вивільнення працівників
регулюється ст. 49-2 КЗпПУ. Суд, надає
оцінку доказам стосовно вивільнення
позивача та приходить до висновку, що
позивач був попереджений про наступне
вивільнення (Наказ а.с.7), а звільнений
відповідно до наказу №188к 05.08.13р., тобто
відповідач у відповідності до абз. 1 ст.
49-2 КЗпПУ додержав 2 місячний строк
попередження працівника про його
можливе звільнення. Враховуючи, що в
штатному розкладі підприємства ДП
«Криворізька теплоцентраль»
структурна одиниця «Юридичний відділ»
разом з посадами, які були зазначені у
даному відділу, з 31.07.2013р. відсутні, тому
у позивача не було переважного права на
залишення на роботі.

Відповідно до абз. 3 ст. 49-2 КЗпПУ власник
або уповноважений ним орган одночасно
з попередженням про вивільнення
пропонує працівникові роботу на
підприємстві. При відсутності роботи
за відповідною професією чи
спеціальністю, а також в разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу, працівник, за свої розсудом,
звертається за допомогою до державної
служби зайнятості або
працевлаштовується самостійно.

Оцінюючи докази, надані в
підтвердження факту дотримання
відповідачем порядку вивільнення, суд
прийшов до висновку, що ДП «Криворізька
теплоцентраль» виконало згідно закону,
покладений на нього обов'язок
прийняття заходів щодо
працевлаштування позивача з метою
уникнення його звільнення за
скороченням штату.

Згідно п. 19 Постанови пленуму
Верховного суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» від
06.11.1992 року №9, розглядаючи трудові
спори, пов'язані зі звільненням за

п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані
з'ясувати, чи дійсно у відповідача
мали місце зміни в організації
виробництва і праці, зокрема,
ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

З огляду на вищезазначене суд вважає,
що порядок вивільнення відповідачем не
порушений. Позивач відмовився від
переведення на запропоновані вакантні
місця.

Відповідно до ст.. 60
Цивільно-Процесуального кодексу
України Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись викладеним, суд приходить до
висновку про недоведеність позивачем
позовних вимог та відсутність підстав
для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 64,65 ГКУ, 40, 42, 49-2 КЗпПУ ст. ст. 60, 88,
169, 212-214 ЦПК України, Закон України «Про
зайнятість населення», суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до Державного підприємства
«Криворізька теплоцентраль» про
визнання недійним наказу ДП
«Криворізька теплоцентраль» від
05.08.2013р. №188к «Про припинення трудового
договору», поновлення на роботі та
виплату заробітної плати з час
вимушеного прогулу - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу.

Суддя

О.В. Ан