Справа № 203/3189/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Кіровський районний
суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що
29.05.1987 року зареєструвала шлюб з
відповідачем. Від шлюбу мають
повнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Сім'я з відповідачем
розпалась в 1997 році через відсутність
взаєморозуміння з усіх питань
сімейного життя, різні погляди на життя
та несумісність характерів. З цього
часу вони проживають окремо, сім'я
існує лише формально. В зв'язку з
викладеним позивачка просила суд
розірвати шлюб з відповідачем.

В наданій заяві позивачка просила
провести розгляд справи за її
відсутності, зазначивши про
підтримання позову.

Відповідач в наданій телеграмі
просив провести розгляд справи у його
відсутності, зазначивши, що визнає
позов та просить розірвати шлюб з
відповідачкою.

З урахуванням зазначеного та
положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи у відсутності сторін та без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Перевіривши викладені в позовній
заяві доводи, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29
травня 1987 року Кіровським ЗАГС
м.Дніпропетровська, актовий запис №409.

Від шлюбу мають повнолітнього сина
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.3 ст.56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 СК України шлюб
може бути розірвано, якщо подальше
спільне життя подружжя та збереження
шлюбу є неможливим та протирічить
інтересам одного з них, або інтересам
їхніх дітей.

З урахуванням зазначених вище
положень закону, враховуючи, що
відповідач згідно його заяви визнав
позов та не заперечував проти
розірвання шлюбу з позивачкою, той
факт, що з 1997 року шлюбні відносини між
сторонами припинено та вони проживають
окремо, спільне господарство не
ведеться, примирення за цей час не
відбулось, суд приходить до висновку,
що подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу є неможливим та
протирічить інтересам останніх. А тому
позовні вимоги підлягають задоволенню
та слід розірвати шлюб між сторонами.

Відповідно до ст.4 Закону України
«Про судовий збір», ст.88 ЦПК України,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивачки
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,56,112 СК України,
ст.ст.10,11,31,58-61,88,158,197,212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 29 травня 1987 року
Кіровським ЗАГС м.Дніпропетровська,
актовий запис №409 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

С.Ю.Казак