Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1553/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

Іменем України

03.06.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Фомічова С.Є.

суддів - Гайсюк О.В.

Карпенко О.Л.

при секретарі - Діманова
Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_5,
представника фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення
Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 07 квітня
2014 року і

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ФОП
ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
оренди землі площею 5,93 га, укладеного 30
листопада 2012 року та зареєстрованого у
відділі Держкомзему у Бобринецькому
районі 18 грудня 2012 року за № 02825.

В обґрунтування своїх вимог зазначав,
що вказаний договір оренди землі ним не
підписувався, про його існування він
дізнався у 2013 році, а тому вважає, що
відповідач користується земельною
ділянкою за відсутністю на те його
згоди та волевиявлення.

Рішенням Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 07 квітня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 про
визнання договору оренди землі
недійсним задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
представника фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції, з ухваленням нового
рішення, яким просив суд апеляційної
інстанції відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі. На
його думку ухвалене рішення не
відповідає вимогам норм матеріального
та процесуального права. Судом першої
інстанції не було в повному обсязі
з'ясовані дійсні обставини справи та не
дана належна оцінка встановленим
фактам, а саме не враховане те,що
позивач отримував орендну плату.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_5, представника фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та в межах позовних вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
відповідно до ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 є власником земельної ділянки
площею 5,93 га, яка розташована на
території Бобринецької міської ради,
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
на підставі державного акту на право
власності серії ІІ-КР №022401.

ФОП ОСОБА_4 володіє та користується
вказаною земельною ділянкою на
підставі договору оренди землі,
укладеного від 30 листопада 2012 року.
Договір зареєстрований у
Бобринецькому районі 18 грудня 2012 року
за № 02825.

Задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
спірний договір оренди землі не можна
вважати дійсним, тобто таким, що
відповідає вимогам закону, оскільки
ОСОБА_3 його не підписував й не
уповноважував на це іншу особу через
відсутність згоди на укладення такого
договору.

Відповідно до висновку
судово-почеркознавчої експертизи № 356
від 20 березня 2014 року підпис від імені
ОСОБА_3 в договорі оренди землі від 30
листопада 2012 року, укладеному між
ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 виконаний не
самим ОСОБА_3, а іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про оренду землі» договір
оренди землі підлягає державній
реєстрації та на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3
ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України й
ст. 18 Закону України «Про оренду землі»
є укладеним з моменту його державної
реєстрації.

Судом встановлено, що
державна реєстрація спірного договору
оренди землі відбулась.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3,
5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК
України волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до роз'яснень які
містяться в п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» недійсним може
бути визнано лише укладений договір.

Таким чином, оскільки в
установленому законом порядку
здійснено державну реєстрацію
спірного договору оренди землі, він є
укладеним, проте оспорюється стороною
договору - орендодавцем з підстав
порушення вимог закону при погодженні
його умов і підписанні, тому за
рішенням суду може бути визнаний
недійсним.

Доводи апеляційної скарги
щодо наступного схвалення позивачкою
оспорюваного договору не знайшли свого
підтвердження.

Суд першої інстанції,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з наявності підстав, передбачених ст.
ст. 203, 205, 215, 216 ЦК України для визнання
договору оренди недійсним.

Враховуючи вище викладене колегія
суддів апеляційного суду дійшла до
висновку, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому підстав для його
скасування не має. Апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 07 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді