22-ц/775/230/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Суддя - доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької
області у складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Гаврилової
Г.Л., Кочегарової Л.М.,

при секретарі Костомановій
А.Є.,

розглянувши справу за апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 5
грудня 2013 року у справі за його заявою
про встановлення факту, що має юридичне
значення, заінтересовані особи -
Міністерство юстиції України,
надзвичайний та повноважений посол
держави Ізраїль в Україні,

в с т а
н о в и л а :

Ухвалою Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 5 грудня
2013 року відмовлено у відкритті
провадження у справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи - Міністерство
юстиції України, надзвичайний та
повноважений посол держави Ізраїль в
Україні, про встановлення факту, що має
юридичне значення.

Не погоджуючись з ухвалою
суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в
якій просить ухвалу суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

У відповідності з вимогами ч.2
ст.305 ЦПК України, апеляційний суд
розглянув справу у відсутності сторін,
які були належним чином повідомлені
про час і місце судового розгляду
справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Вирішуючи питання про відмову
у відкритті провадження у справі, суд
виходив з того, що ОСОБА_1 вправі
обрати спосіб захисту свого
порушеного права шляхом пред'явлення
позову, а не шляхом подання заяви в
порядку окремого провадження, що має
місце у даному випадку.

Такий висновок суду є
правильним і таким, що відповідає
вимогам закону та матеріалам справи.

Згідно із ст.ст.3,4 ЦПК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав,
а суд, здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з позовної заяви
ОСОБА_1, він звернувся до суду з заявою
про встановлення факту, що має юридичне
значення, а саме, просив суд ухвалити
рішення, яким встановити факт його
природженого єврейського походження
для реалізації його права на
репатріацію та притулок в державі
Ізраїль.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право, а
якщо спір про право буде виявлений під
час розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

За таких обставин, колегія
вважає, що суд першої інстанції вірно
виходив з обставин викладених ОСОБА_1
у заяві про встановлення факту, що має
юридичне значення, та дійшов
правильного висновку, що в даному
випадку вбачається спір про право, а
тому, справа не підлягає розгляду в
порядку окремого провадження.

Оскільки ухвала суду
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, висновок суду є
обґрунтованим та відповідає
обставинам справи, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а
л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 5 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ігнатоля Т.Г.

судді
Гаврилова
Г.Л.

Кочегарова Л.М.