Провадження №2/200/1557/14
Справа № 200/2510/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року Бабушкінський
районний суд м.Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді - Решетніка М.О.

при секретарі - Тиханській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Дніпропетровської міської
ради, третя особа: 7-а Дніпропетровська
держнотконтора "Про встановлення факту
належності домоволодіння та визнання
права власності в порядку спадкування
за законом", -

В
С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом, в обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що житловий будинок
за адресою: АДРЕСА_1, її батько почав
будувати іще у 1950р. без належного
дозволу на забудову. В подальшому він
отримав дозвіл на будівництво за №1403
від 29.07.1950р. та 10.08.1950р. узгодив проект у
інспекції ДАБК. Домоволодіння
розташоване на земельній ділянці
площею 0,0614га і складалося з житлового
будинку літ.А-1, тамбур а-1, веранда а1,
житловою площею 25,6кв.м., загальною
площею 37,9кв.м., сараїв літ.Б-1,б-1,В-1,
убиральні №4, воріт №1, огорожі №2,
водоколонки №3. Дані обставини
підтверджуються копією інвентарної
справи КП "Дніпропетровське МБТІ". В
подальшому батько добудував до
житлового будинку прибудову а-1,
переобладнав сарай Б-1, б-1 у літню кухню
літ.Б-1з прибудовою б-1. Згідно до
технічного паспорту на житловий
будинок, складеному 15.08.2013р., зазначене
домоволодіння складається з житлового
будинку літ.А-1, з прибудовою а-1,
загальною площею 64,7кв.м., житловою -
42,4кв.м., літньої кухні літ.Б-1 з
прибудовою літ.б-1, сараю літ.В-1, споруд
№1-6, І, ІІ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина, що
складається з зазначеного вище
домоволодіння, яке фактично належало
йому, але не було зареєстровано
належним чином в КП "Дніпропетровське
МБТІ". Спадкоємцями першої черги після
смерті ОСОБА_4, в силу ст.1261 ЦК України,
були дружина померлого ОСОБА_2 та вона -
позивачка. У визначений законом строк
вона звернулася до приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу з заявою про
прийняття спадщини, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину їй було
відмовлено. З урахуванням викладеного
просить встановити факт належності
померлому батьку спірного
домоволодіння та визнати за нею право
власності на дане домоволодіння в
порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні представник
позивачки позов підтримала, просила
його задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Представник Дніпропетровської
міськради просила суд вирішити спір у
відповідності до чинного
законодавства. В подальшому сторони в
судове засідання не з'явились, в
поданих до суду заявах представник
позивача позов підтримала, а
відповідачка ОСОБА_2 - позов визнала,
просили закінчити розгляд справи без
їх участі.

Розглянувши справу суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі рішення №1403
Дніпропетровської міськради від 29.07.
1950р. ОСОБА_4 було надано право
індивідуального будівництва на
земельній ділянці площею 614кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1. Проект будівництва
узгоджений з інспекцією ДАБК (а.с.28). За
період з 1950р. по 1960р. ОСОБА_4 на вказаній
земельній ділянці збудував житловий
будинок літ.А-1 з тамбуром а-1 та
верандою а1, житловою площею 25,6кв.м.,
загальною 37,9кв.м., сараї літ.Б-1,б-1,В-1,
убиральню №4, ворота №1, огорожу №2,
водоколонку №3. В подальшому, в період з
1960р. по 1975р., було здійснено добудову до
житлового будинку літ.А-1, прибудову а-1,
переобладнано сараї Б-1, б-1 у літню
кухню літ.Б-1 з прибудовою б-1.

Відповідно до Указу ПВС УРСР від
22.01.1979р. "Про боротьбу з самовільним
будівництвом господарсько-побутових
будівель" всі господарсько-побутові
будівлі та споруди, які належать
громадянам і збудовані до ухвали
даного Указу, не відносяться до
категорії самовільних при умові, що при
їх технічній інвентаризації вони не
відображені в матеріалах
інвентаризації як самовільні. В даному
випадку всі надвірні побудови були
збудовані до 1979р. і в технічному
паспорті на дане домоволодіння
самовільними не значаться.

07.02.2014р. було складено висновок №0401/3
про технічний стан будівельних
конструкцій житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, згідно якого стан
несучих будівельних конструкцій
будівлі житлового будинку
класифікується як задовільний,
відповідає будівельним нормам ДБН79-92, а
саме, архітектурним, санітарним та
будівельним нормам, є придатним для
подальшої експлуатації за
призначенням (а.с.93-111).

Відповідно до листа Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 01.09.2011р. №40-12-2409 "Щодо
прийняття в експлуатацію об'єктів", не
потребує введення в експлуатацію
приватних житлових будинків,
збудованих до 05 серпня 1992р., при набутті
права власності на такі об'єкти. Така ж
позиція зазначена у листі Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 12.02.2013р. №40-11-598 "Щодо
прийняття в експлуатацію самочинно
збудованих об'єктів будівництва".

У відповідності до п.4 ст.3 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" від 01.07.2004р., право на нерухоме
майно, що виникло до набрання чинності
цього Закону, визнається дійсним у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим законом, за умови,
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно до п.3.1 Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків…, які збудовані без
дозволу на виконання будівельних
робіт, і проведення технічного
обстеження їх будівельних конструкцій
та інженерних мереж, затвердженого
наказом Міністерством регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства від
24.06.2011р. № 91, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції 11.07.2011р. за №830/19568,
документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05.08.1992р. індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків господарських (присадибних)
будівель та споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

Таким чином суд доходить висновку, що
спірне домоволодіння належало ОСОБА_4
на праві власності як забудовнику.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

В зв'язку з викладеним підлягає
задоволенню вимога позивачки про
встановлення факту належності
спірного домоволодіння покійному
ОСОБА_4

Також судом встановлено, згідно до
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
виданим відділом реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції 16.01.2012р., актовий
запис №366, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.6).

Згідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_1, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1, серії
НОМЕР_2, виданим відділом ЗАГС
Бабушкінського району
м.Дніпропетровська 26.08.1975р., актовий
запис №1314, її батьками є: ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 (а.с.10).

Із домової книги на житловий будинок
АДРЕСА_1 вбачається, що у даному
домоволодінні з 17.06.1960р. був прописаний
ОСОБА_4, а в подальшому і вся його сім'я.
Зазначене підтверджується і довідками
від 29.10.2009р., від 17.03.2011р. та від 06.02.2014р.
виконкому Бабушкінської райради
м.Дніпропетровська (а.с.11-13,30-34).

Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ч.5 ч.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Позивачка, як дочка покійного, є
спадкоємцем першої черги по закону,
оскільки її батько заповіту не складав,
та прийняла спадщину, так як постійно
проживала із спадкодавцем на час його
смерті.

Враховуючи викладене, аналізуючи
здобуті по справі докази, зважаючи на
те, що позивач надав достатньо доказів
того, що житловий будинок з
господарськими будівлями належав її
померлому батькові та є спадщиною, що
відкрилася після його смерті, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,10,11,57,60,212-215,256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Встановити факт належності померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку літ.А-1
з прибудовою а-1, загальною площею
64,7кв.м., житловою площею 42,4кв.м., літньої
кухні літ.Б-1 з прибудовою б-1, сараю
літ.В-1, споруд №1-6, І, ІІ, в порядку
спадкування за законом.

Строк апеляційного оскарження рішення
10 днів.

Суддя