Справа №577/5833/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Буток Т. А.Номер провадження
22-ц/788/992/14 Суддя-доповідач - Дубровна В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І., Лузан Л. В.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 01 квітня 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Ідея Банк» до
ОСОБА_3

про стягнення кредитної
заборгованості,

В С Т А Н О В
И Л А:

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 01 квітня 2014
року в позов ПАТ «Ідея Банк»
задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея
Банк» 12 591 грн. 29 коп. заборгованості за
кредитним договором № Л71.188.76618 від 14
травня 2012 року станом на 27 вересня 2013
року, 229 грн. 40 коп. судового збору, а
всього 12 820 грн. 69 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким ПАТ
«Ідея Банк» у позові відмовити.

При цьому зазначає, що перед позивачем
він не має зобов'язань за кредитним
договором №Л71.188.76618 від 14 травня 2012
року, оскільки свого обов'язку,
передбаченого в п.п.1.3 та 3.1.1. Договору,
тобто надання грошових коштів у
розмірі 8 403,00 грн. позивач не виконав. На
неодноразові вимоги позивачем не було
надано суду копії видаткового касового
ордера від 14 травня 2012 року, який
відповідно Додатку № 5 до позовної
заяви має існувати та є невід'ємною
частиною Кредитного договору.

Вважає, що не заслуговують на увагу
твердження позивача про те, що кошти по
кредитному договору №Л71.188.76618 були
спрямовані на погашення та повне
покриття попереднього кредитного
договору №0251/БП1/950032489 від 10 липня 2008
року, укладеного між Кредитною спілкою
«Акорд» та ОСОБА_3, який у подальшому
був відступлений на користь ВАТ «Плюс
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Ідея Банк», оскільки вони є
формальними та спростовуються
положеннями спірного кредитного
договору від 14 травня 2012 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін,
виходячи з наступного.

Вирішуючи наявний спір та
задовольняючи позов ПАТ «Ідея Банк»,
суд першої інстанції дійшов до
висновку, що позивач виконав умови
договору, оскільки надав ОСОБА_3 кредит
у визначеному розмірі, натомість,
відповідач порушив умови договору і
допустив прострочення його виконання.

Колегія знаходить висновок суду таким,
що ґрунтується на законі.

У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства в
установлений строк відповідно до умов
договору.

При порушенні зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Частиною першою статті 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що14
травня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№Л71.188.76618 про надання кредиту у розмірі
8 403 грн. 00 коп. строком на 40 місяців зі
сплатою 0,0010 % річних від залишкової
суми кредиту (а.с.5,6).

Ці кошти були спрямовані на погашення
заборгованості за кредитним договором,
укладеним між сторонами 10 липня 2008 року
(а.с.54-60).

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідач не спростовує того, що у 2008
році між ним та Банком укладався
кредитний договір, що за цим договором
існувала заборгованість, яка ним не
погашалась і була погашена за рахунок
коштів, отриманих ним за кредитним
договором від 14 травня 2012 року.
Відповідач не надав суду доказів на
підтвердження того, що він заперечував
проти перекредитування, тобто,
погашення старих боргів за рахунок
отриманих коштів за договором від 2012
року. Зокрема, ним не надано суду заяв,
скарг до банку, до правоохоронних
органів, позовних заяв до суду щодо
визнання незаконними дій банку, що
свідчить про наявність домовленості
між ним та банком про вчинення дій по
погашенню заборгованості.

Із п. 1.1.Кредитного договору від 14
травня 2014 року вбачається, що банк
надає позичальнику кредит на поточні
потреби в сумі 8 403 грн. 00коп., а
позичальник зобов'язується одержати
кредит і повернути його разом з
процентними платежами і комісіями
згідно з умовами цього договору та
додатком №1 від 14 травня 2012 року (графік
щомісячних платежів) (а.с.5-7).

Згідно графіку щомісячних внесків за
кредитним договором від 14 травня 2012
року, який є невід'ємною частиною
кредитного договору (він же підписаний
відповідачем ОСОБА_3), підлягало
поверненню тільки тіло кредиту, без
сплати процентів та комісії за
користування кредитом, щомісячно по 210
грн. 08 коп., починаючи з 14 червня 2012 року
по 14 вересня 2015 року.

В порушення зобов'язань за кредитним
договором відповідач систематично не
сплачував кошти, що проглядається із
розшифровки заборгованості (а.с.61-63), у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість у сумі 12591 грн. 29 коп.
(а.с.4), яка складається з
заборгованості за тілом кредиту у
розмірі 8403 грн., пені- 4188 грн. 29 коп.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дійшов висновків, які
відповідають зібраним у справі доказам
та ґрунтуються на законі, ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального
права, дійшов вірного висновку про
задоволення заявлених позовних вимог.

Розглядаючи справу в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів не
знаходить підстав для зміни чи
скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 01 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: