Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
:головуючого судді - Ковальчук
Н.М.,

суддів: -
Максимчук З.М., Собіни І.М.,

секретар судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

з участю позивача -
ОСОБА_3,

представника ВАТ НАСК «Оранта» -
Фарманюка С.В.,

третьої особи -
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» в особі Рівненської
обласної дирекції на рішення
Рівненського районного суду від 27
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до комунального закладу
«Костопільська спеціальна
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ
ступенів» Рівненської обласної ради,
відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта», третя особа - ОСОБА_5,
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду
від 27 грудня 2013 року вказаний позов
задоволено частково. Стягнуто з ВАТ
НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_3
недоплачену суму матеріальної шкоди за
пошкоджений під час ДТП автомобіль в
розмірі 2372, 85 грн., витрати на оплату
проведення автотоварознавчого
дослідження і перебування автомобіля
на спецмайданчику в сумі 1200 грн., шкоду,
заподіяну здоров'ю та витрати на
лікування в сумі 8137,10 грн., витрати на
правову допомогу адвоката в сумі 500
грн., моральну шкоду в сумі 20000 грн., а
всього 32209,95 грн.. В частині стягнення
вказаної шкоди з КП «Костопільська
спеціальна загальноосвітня
школа-інтернат І-ІІ ступенів»
Рівненської обласної ради відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду необґрунтованим
та таким, що ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
за неповного з'ясування обставин, які
мають вирішальне значення для справи,
ВАТ НАСК «Оранта» в особі Рівненської
обласної дирекції оскаржило його в
апеляційному порядку. В поданій
апеляційній скарзі вказує, що ВАТ НАСК
«Оранта» було позбавлене судом
можливості скористатися своїми
правами, передбаченими ст. 27 ЦПК
України, оскільки несвоєчасно отримано
ухвалу про залучення співвідповідача
та заяву про збільшення позовних вимог.
Доводить, що сума недоплаченого
страхового відшкодування та витрати на
оплату проведення автотоварознавчого
дослідження стягнуті безпідставно,
оскільки сума виплаченого
відшкодування ОСОБА_3 не оскаржувалась,
при огляді пошкодженого автомобіля
аварійним комісаром він був присутній
і це підтверджується його підписом на
протоколі. Зазначає, що місцевим судом
не було враховано того факту, що
страхове відшкодування, відповідно до
ст. 12 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»(далі Закону)
зменшується на суму франшизи.
Наполягає на відмові у стягненні 8137,10
грн., оскільки позивачем до заяви не
було додано документів про
підтвердження витрат на лікування від
відповідного медичного закладу, чим не
виконано обов'язку, передбаченого ч. 24.3
ст. 24 Закону, що в результаті призвело
до неможливості встановлення розміру
шкоди. Заперечує проти відшкодування
моральної шкоди, мотивуючи

________________________________________________________________________
_____________________________________

Справа № 1716/358/2012
Головуючий в
суді І інстанції - Остапчук Л.В.

Провадження № 22-ц 787/734/2014

Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

тим, що різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди. Покликаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанціїї прийшов до висновку, що
страховик у відповідності до договору
страхування зобов»язаний відшкодувати
потерпілому в повному обсязі
матеріальні збитки за пошкоджений в
ДТП автомобіль, оплату
автотоварознавчого дослідження та
послуги автостоянки, документально
підтверджені витрати за шкоду
заподіяну життю та здоров»ю
потерпілому у сумі 8137, 10 грн та
моральну шкоду в сумі 20 000 гривень.

З таким висновком суду першої
інстанціїї колегія суддів
погоджується частково.

З матеріалів
справи вбачається: 18.11.2011 року,
приблизно о 09 год. 40 хв. ОСОБА_5 керуючи
автомобілем «ВАЗ-21070», р.н. НОМЕР_1, який
належить КЗ «Костопільська спеціальна
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ
ступенів», рухаючись по автодорозі
Городище-Рівне-Старокостянтинів, зі
сторони м. Костопіль, порушивши ПДР,
допустив зіткнення з автомобілем
«ВАЗ-21011», р.н. НОМЕР_2 під керуванням
позивача. Внаслідок ДТП водій
автомобіля «ВАЗ-21011», ОСОБА_3 отримав
тілесні ушкодження середнього ступеня
тяжкості, а транспортні засоби -
механічні пошкодження.

Вироком Рівненського
районного суду від 15 травня 2012 року
ОСОБА_5 визнаний винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 286 КК України та покараний у
вигляді обмеження волі на строк два
роки .

Винний у ДТП водій ОСОБА_5 перебував у
трудових відносинах з КЗ
«Костопільська спеціальна
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ
ступенів», керував належним останньому
транпортним засобом, виконуючи
трудові обов»язки.

Між КЗ «Костопільська спеціальна
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ
ступенів» та ВАТ НАСК «Оранта» в особі
Рівненської обласної дирекції 1
березня 2011 року укладено договір
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів(далі Договір) відповідно до
якого застраховано перед третіми
особами цивільно-правову
відповідальність водіїв, які
перебувають із Страхувальником у
трудових відносинах та експлуатують
забезпечені транспортні засоби на
законних підставах.

Вищевказані обставини сторони по
справі не оспорюють.

За ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ч.5 ст. 1187 ЦК України,
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо не
доведе, що шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно п.22.1 ст. 22 Закону, що діяв
на час виникнення спірних
правовідносин, при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА /3409983 ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну життю та здоров»ю
потерпілого складає 100 000 грн.,
заподіяну майну потерпілого складає 50
000 грн., франшиза - 510 грн.

В статті 23, 24 Закону визначено що,
шкодою, заподіяною життю та здоров'ю
потерпілого у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, є шкода
(в тому числі моральна шкода), пов'язана
з лікуванням потерпілого, з тимчасовою
втратою працездатності потерпілим, із
стійкою втратою працездатності
потерпілим,із смертю потерпілого. У
зв'язку з лікуванням потерпілого
відшкодовуються обґрунтовані витрати,
які пов'язані з доставкою, розміщенням,
утриманням, діагностикою, лікуванням
та реабілітацією потерпілого у
відповідному закладі охорони здоров'я,
медичним піклуванням, лікуванням у
домашніх умовах та купівлею лікарських
препаратів.

Суд першої інстанціїї стягнув з
страховика на користь ОСОБА_3 витрати
на придбання медикаментів за період
лікування з 27 травня по 3 червня 2013
року.

Колегія суддів вважає, що
висновок суду про стягнення цих коштів
є незаконним, оскільки, відповідно до
п.24.3 ст.24 Закону зазначені витрати
мають бути підтверджені документально
відповідним медичним закладом.

Як видно з долучених позивачем
фіксальних чеків та епікрізу в цей
період він перебував на лікуванні з
діагнозом хр.гастродуоденіт в стадії
загострення(а.с.56.57).

В матеріалах справи відсутні
докази про те, що вказане захворювання
пов»язане з наслідками ДТП, що сталася
18.11.2011 року.

На думку колегії, підлягає
відшкодуванню з страховика на користь
ОСОБА_3 2465 гривень витрат на придбання
лікувальної путівки в м.Корець,
оскільки відповідно до
консультативного висновку
спеціалістів закладу охорони здоров»я
для реабілітаціїї ОСОБА_3
рекомендовано санкурлікування в
м.Корець. Вартість путівки складає 2465
гривень(а.с.55,59).

Страховик 21.02.2013 року виплатив
ОСОБА_3 страхову суму за пошкоджений
автомобіль в розмірі 7605,15 грн.

Відповідно до експертного
товарознавчого дослідження № 13 від
20.04.2012 року вартість матеріальних
збитків, заподіяних власнику
автомобіля «ВАЗ-21011», р.н.
НОМЕР_2 складає 9978 грн.

Стаття 28 Закону передбачає: шкода,
заподіяна в результаті ДТП майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана з
пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу, з евакуацією
транспортних засобів з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

У зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу (ст. 29 Закону) відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати пов»язані з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

З огляду на зазначені норми Закону та
умови Договору з страховика на користь
ОСОБА_3 підлягають стягненню 1862,85 грн.
матеріальної шкоди, завданої
пошкодженням автомобіля за мінусом
франшизи, 600 грн. витрати за послуги
автостоянки.

Пункт 22.3 ст.22 Закону в редакціїї, що
діяла на час виниклення спірних
відносин, передбачає відшкодування
потерпілому моральної шкоди,
визначеної пунктами 1,2 частини другої
статті 23 Цивільного кодексу України.
Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 Закону. Різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Колегія суддів погоджуєть з визначеним
розміром моральної шкоди ,завданої
потерпілому в результаті ДПТ в сумі 20
000 гривень. Рахує такий розмір є
доведеним і таким, що відповідає
обставинам справи.

З врахуванням встановлених обставин,
умов договору та вимог Закону з ВАТ
НАСК «Оранта» в особі Рівненської
обласної дирекції на користь ОСОБА_3
підлягає стягненню моральна шкода в
сумі 2550 гривень.

За ст.84 ЦПК України витрати, пов»язані
з оплатою правової допомоги адвоката,
або фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.

Заявлені позивачем вимоги про
відшкодування витрат на правову
допомогу в сумі 500 гривень колегія
суддів, виходячи з тривалості розгляду
справи, вважає обгрунтованими і
відповідно до ст.88 ЦПК України,
підлягають стягненню з страховика.

За ст.1172 ЦК України юридична, або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх службових
обов»язків.

Вина водія комунального закладу
«Костопільська спеціальна
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ
ступенів» Рівненської обласної ради в
завданні шкоди ОСОБА_3 доведена, а тому,
з врахуванняям вимог ст.1172 ЦК України, з
КЗ «Костопільська спеціальна
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ
ступенів» на користь позивача
підлягає стягненню 600 гривень витрат
на проведення експертного
автотоварознавчого дослідження, 510
гривень - розмір франшизи та 17 450
гривень моральної шкоди.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції були невірно встановлені
обставини справи, характер
правовідносин, які виникли між
сторонами, в зв'язку з чим оскаржуване
рішення слід скасувати та ухвалити
нове рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» в особі Рівненської обласної
дирекції задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду
від 27 грудня 2013 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 до комунального закладу
«Костопільська спеціальна
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ
ступенів» Рівненської обласної ради,
відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта», третя особа на
стороні відповідача - ОСОБА_5, про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої злочином, задовольнити
частково.

Стягнути з комунального закладу
«Костопільська спеціальна
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ
ступенів» Рівненської обласної ради
на користь ОСОБА_3 600(шістсот) гривень
витрат на проведення експертного
автотоварознавчого дослідження № 13
від 20.04.2012 року; 510(п»ятсот десять)
гривень - розмір франшизи; 17
450(сімнадцять тисяч чотириста
п»ятдесят) гривень моральної шкоди.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта» в особі
Рівненської обласної дирекції на
користь ОСОБА_3 1862(одну тисячу вісімсот
шістдесят дві) гривні 85 копійок
матеріальної шкоди, завданої
пошкодженням автомобіля; 600(шістсот)
гривень витрати за послуги
автостоянки; 2465(дві тисячі чотириста
шістесят п»ять) гривень витрат на
придбання лікувальної путівки; 2550(дві
п»ятсот п»ятдесят) гривень моральної
шкоди; 500 (п»ятсот) гривень витрат на
правову допомогу.

В решті позовних вимог ОСОБА_3
відмовити.

Стягнути з комунального закладу
«Костопільська спеціальна
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ
ступенів» Рівненської обласної ради
на користь держави судовий збір в сумі
185(сто вісімдесят п»ять) гривень 60
копійок.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта» в особі
Рівненської обласної дирекції на
користь держави судовий збір в сумі
121(сто двадцять одну) гривню 80 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді: підпис
Максимчук З.М.

підпис
Собіна
І.М.

Згідно:суддя-доповідач

Ковальчук Н.М.