У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 27 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 16 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
про захист прав споживача, припинення
порушеного права споживача кредитних
послуг, шляхом встановлення
нікчемності окремих положень
кредитного договору та застосування
наслідків їх недійсності,

в с т а н о в и в :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що 21 січня 2013 року
уклав з ПАТ «Альфа-Банк» договір №
500337698 про надання споживчого кредиту,
за умовами якого отримав кредит у
розмірі 77 560 грн зі сплатою процентів за
користування кредитними коштами у
розмірі 11,99 % річних строком до 22 січня
2016 року. 25 січня 2013 року позивач
здійснив часткове повернення суми
кредиту у розмірі 60 000 грн. Однак
звернувшись з приводу визначення
порядку подальшого повернення
кредитних коштів, позивачу стало
відомо, що в момент укладення
кредитного договору його було введено
в оману відносно суттєвих умов
договору, зокрема, предмету, ціни, прав
та обов'язків сторін договору. Так, банк
повідомив йому, що сума заборгованості
за кредитним договором, яка залишилась
після часткового погашення кредиту та
підлягає сплаті становить близько 75 000
грн. Вказана сума була визначена
відповідачем з урахуванням реальної
процентної ставки за договором, яка
становить 48,51 %, а також абсолютного
значення подорожчання кредиту у
грошовому виразі на суму 64 625 грн 60 коп.
Позивач з'ясував, що окрім послуги з
надання кредитних ресурсів, під час
укладення кредитного договору, він
нібито замовив та буде додатково
отримувати супутню послугу
«Управління кредитом», яка є оплатною
та її вартість складає 54 % від суми
кредиту, що становить 41 882
грн. Вказував, що така умова договору
була неправомірно нав'язана
відповідачем на завідома невигідних
умовах шляхом введення позивача в
оману щодо суттєвих умов договору та не
відповідає вимогам Закону України «Про
захист прав споживачів». Посилаючись
на вказані обставини, просив
встановити нікчемність пункту 2.8
розділу 1 «Базові умови кредитування»
кредитного договору № 500337698 про
надання споживчого кредиту від
21 січня 2013 року; застосувати наслідки
недійсності нікчемних положень
кредитного договору, зобов'язати
відповідача здійснити коригування
розрахунку належних з нього за
кредитним договором платежів,
здійснених ним в період з 21 січня 2013
року по день ухвалення судом рішення у
справі, без урахування положень пункту
2.8 розділу 1 «Базові умови
кредитування» кредитного договору та
повернути різницю між сумою фактично
перерахованих ним на користь
відповідача у вказаний період коштів
та сумою коштів, яка мала б бути ним
сплачена згідно умов вищезазначеного
договору без урахування нікчемних
положень (пункту 2.8 розділу 1 договору).

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від
27 грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 16 квітня 2014 року, позов
задоволено.

Встановлено нікчемність пункту 2.8
розділу 1 «Базові умови кредитування»
кредитного договору № 500337698 про
надання споживчого кредиту, укладеного
21 січня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ
«Альфа-Банк» в особі Відділення
«Запорізьке № 1».

Застосовано наслідки недійсності
нікчемних положень кредитного
договору, зобов'язавши ПАТ «Альфа-Банк»
здійснити коригування розрахунку
належних з ОСОБА_2 за кредитним
договором № 500337698 від 21 січня 2013 року
платежів, здійснених ним в період з 21
січня 2013 року по день прийняття судом
рішення у справі, без урахування
положень пункту 2.8 розділу 1 «Базові
умови кредитування» кредитного
договору та повернути різницю між
сумою фактично перерахованих ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Альфа-Банк» у вказаний
період коштів та сумою коштів яка мала
б бути сплачена ОСОБА_2 згідно умов
вищезазначеного договору без
урахування нікчемних положень (пункту
2.8 розділу 1 договору). Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк»
просить скасувати судові рішення
першої й апеляційної інстанцій та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
із того, що умови договору, які
містяться у п. 2.8. розділу 1 кредитного
договору є несправедливими та
порушують права позивача, як споживача
банківських послуг.

Ухвалюючи рішення у справі, суди
правильно визначилися з характером
спірних правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, в результаті чого
ухвалили законні й обґрунтовані
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному
товариству «Альфа-Банк» у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
про захист прав споживача, припинення
порушеного права споживача кредитних
послуг, шляхом встановлення
нікчемності окремих положень
кредитного договору та застосування
наслідків їх недійсності, за
касаційною скаргою на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 27 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 16 квітня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак