РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5914/14-ц

пр. № 2/759/3049/14

30 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Миколаєць
І.Ю.

при секретарі

Захарченко Н.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2014 року позивач звернулася до
суду із вищезазначеним позовом
посилаючись на те, що ОСОБА_2 30.11.2012 р.
отримав у неї в борг грошові кошти у
розмірі 80 000,00 грн. строком до 30.12.2013
року, що підтверджує борговою
розпискою. По закінченню вказаного
терміну ОСОБА_2 борг не повернув.
Враховуючи, що відповідач в
добровільному порядку свої боргові
зобов'язання виконувати не збирається,
позивач звернувся до суду та просить
стягнути з нього суму боргу, також
судові витрати.

У судовому засіданні позивач
підтримала вимоги позовної заяви та
просить їх задовольнити.

ОСОБА_2 позов визнав та пояснив, що
боргове зобов»язання він не виконує,
оскільки наразі коштів не має, але від
боргу не відмовляється.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши надані докази дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
розписки від 30.11.2012 р. ОСОБА_2 взяв в борг
у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 80 000,00
грн. із зобов'язанням повернути їх у
термін до 30 грудня 2013 року (а.с.4).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобовязується повернути позикодавцеві
таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту
отримання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Суд приходить до висновку про
існування між позивачем і відповідачем
договірних зобов'язань щодо надання
останньому позики у розмірі 80 000,00 грн.,
що підтверджується написаною
власноруч розпискою відповідача від
30.11.2012р., яку суд приймає за договір
позики, оскільки у ньому сторонами
визначені всі суттєві умови договору
даного виду.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти) у
строк та в порядку, що встановлені в
договорі.

У термін до 30.12.2013 року ОСОБА_2 борг не
повернув.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що позовні вимоги в
судовому засіданні знайшли своє
підтвердження та обґрунтування, що є
підставою для їх задоволення в повному
обсязі.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України з відповідача підлягають
стягненню на користь позивача понесені
останнім судові витрати.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 533, 625, 1046, 1047, 1049
Цивільного кодексу України, ст.ст.8, 10, 11,
57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 292 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 80 000,00 грн., а також
понесені витрати по сплаті судового
збору у розмірі 800,00 грн., всього 80 800
(вісімдесят тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: