Справа № 438/1784/13
Головуючий у 1 інстанції: Посисень Л.М.
Провадження № 22-ц/783/2931/14
Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючої судді -
Копняк С.М.

суддів -
Мацея М.М., Монастирецького Д.І.

секретар -
Олексів О.А.

з участю апелянта -
ОСОБА_2

відповідача -
ОСОБА_3

представника відповідача -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на
рішення Бориславського міського суду
Львівської області від 04 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до відповідачки, у якому
просить зменшити розмір аліментів,
який підлягає стягненню з нього на
утримання дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до
25% від суми його місячного доходу
сукупно на обох дітей.

Рішенням Бориславського
міського суду Львівської області від 04
лютого 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач
ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з
порушенням норм як матеріального, так і
процесуального права.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року
він став батьком ще однієї дитини,
ОСОБА_7, який є його сином і проживає
разом з ним та перебуває на його
утриманні. Після розірвання шлюбу з
відповідачкою, в квартирі, де він
проживав раніше, на даний час проживає
ОСОБА_3 з дітьми, а він змушений
орендувати житло. Крім того, молодший
син ОСОБА_7 перебуває на штучному
годуванні, що потребує значних
матеріальних витрат, у зв»язку з чим
він не має змоги сплачувати аліменти на
утримання дітей у тому розмірі, який
встановлено рішенням Бориславського
міського суду Львівської області від 05
березня 2013 року.

Мотивує апеляційну скаргу тим,
що у відповідності до СК України розмір
аліментів, встановлений рішенням суду,
може бути зменшено за рішенням суду в
зв»язку зі зміною сімейного стану
платника аліментів.

Тому, апелянт вважає, що розмір
аліментів, які підлягає стягненню має
бути зменшено до 25% від суми його
місячного доходу сукупно на обох дітей.

Просить рішення Бориславського
міського суду Львівської області від 04
лютого 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта ОСОБА_2 в підтримання мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
заперечення відповідача ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4 в заперечення
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів прийшла до висновку про
відхилення такої з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав, а суд,
здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

За приписами ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення в повній мірі відповідає даним
вимогам.

Згідно ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Обставини визнані
сторонами, не підлягають доказуванню.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно положень ст.ст.57,64 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які що мають
значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. Письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Судом вірно встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
рішенням Бориславського міського суду
Львівської області від 05.03.2013 року з
ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання дітей: сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі 45% частки усього заробітку
ОСОБА_2, але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку,
починаючи з 08.02.2013 року і до повноліття
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сини сторін ростуть,
потребують значних матеріальних
затрат. Крім того, син сторін ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня народження
знаходиться на обліку в дитячій
поліклініці, постійно проходить
обстеження та лікування в клініці
«Охматдит».

Аліменти, які отримує ОСОБА_3
від позивача на утримання дітей у
розмірі 45% частки усього заробітку
ОСОБА_2, але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку,
починаючи з 08.02.2013 року і до повноліття
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та вся щомісячна
заробітна плата ОСОБА_3 витрачається
на утримання дітей, їх лікування, що
підтверджено довідками Центральної
міської лікарні м.Борислава №1070/01 від
30.11.2012, від 17.01.2014, товарними чеками на
придбання ліків від 29.11.2013, 01.12.2013, 17.12.2013
років.

Частиною 1 ст.192 СК України
передбачено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров»я
когось із них, та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи зазначені норми
закону та роз'яснення, викладені у п.23
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року №3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
прийшов до вірного переконання, що
підстави для зменшення розміру
аліментів, які слід стягувати на
утримання дітей відсутні, оскільки
апелянтом не подано суду доказів про
наявність підстав, визначених у ч.1 ст.
192 СК України. Так, позивачем не надано
суду доказів того, що він винаймає
житло і розмір витрат по його оплаті, що
син, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3
проживає з ним і знаходится на його
утриманні, що ця дитина перебуває на
штучному вигодовуванні, потребує
такого і позивач несе витрати на його
придбання. Не подано таких доказів і в
суді апеляційної інстанції.

В свою чергу, відповідно до ч.1
ст.182 СК України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення для справи.

Висновки суду першої інстанції, що
позов позивача ОСОБА_2, який є батьком і
третьої дитини - сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, до задоволення не
підлягає, є вірними, оскільки позивач
спроможний сплачувати аліменти в
користь ОСОБА_3 на утримання синів
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначеному судовим
рішенням від 05.03.2013 Бориславського
міського суду Львівської області
розмірі та зобов»язаний і спроможний
утримувати добровільно сина, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Доводи апеляційної скарги
про те, що у відповідача народилась
третя дитина, у зв»язку з чим він несе
додаткові витрати (на підтвердження
таких суду першої інстанції надано
лише копію про народження дитини,
докази про витрати відсутні), не можуть
бути підставою для погіршення
матеріального становища дітей, з
врахуванням того, що їх батько
спроможний забезпечити їм нормальний
рівень утримання

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що оскаржуване рішення
ухвалене судом на підставі наявних у
справі доказів, оцінених судом
належним чином, кожного окремо на їх
достовірність, допустимість та
достатність, взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановлених судом
обставин справи. Висновки суду
ґрунтуються на аналізі зібраних у
справі доказів.

З висновками суду слід погодитись,
оскільки ним правильно визначено
характер спірних правовідносин та
встановлено дійсні обставини справи,
вірно застосовано матеріальний закон
та дотримана процедура розгляду,
передбачена ЦПК України. Доводи
апеляційної скарги позивача ОСОБА_2
висновків суду не спростовують, а тому
підстави для її задоволення та
скасування рішення Бориславського
міського суду Львівської області від 04
лютого 2014 року відсутні.

Керуючись ст.ст.303,307 ч.1 п.1,308,310,313,314 ч.1
п.1,315-317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бориславського міського суду
Львівської області від 04 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом 20-ти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуюча
Копняк С.М.

Судді:
Мацей М.М.

Монастирецький Д.І.