Ухвала

іменем україни

8 травня 2014 року

м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Калінінського районного суду
м. Горлівка Донецької області від 11
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 3 квітня 2014
року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення неустойки по
простроченим аліментам,

в с т а н о в и в:

Рішенням Калінінського районного суду
м. Горлівка Донецької області від 11
лютого 2014 року позовні вимоги
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 неустойку за
прострочення сплати аліментів на сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 5 квітня
2012 року по 5 квітня 2013 року в розмірі 9 625
грн 27 коп та стягнуто з ОСОБА_2 судовий
збір в розмірі 229 грн 40 коп.

Ухвалою апеляційного
суду Донецької області від 3 квітня 2014
року рішення Калінінського районного
суду м. Горлівка Донецької області від
11 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити,
мотивуючи свої вимоги неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судові рішення
попередніх інстанцій ухвалені у
відповідності до вимог матеріального
та процесуального права, оскільки суди
вірно дійшли до висновку, що відповідач
має заборгованість по аліментам і ця
заборгованість виникла з його вини, а
тому відповідно до ст. 196 СК України має
сплатити неустойку в розмірі 1 % від
суми несплачених аліментів за кожен
день прострочення.

Таким чином, з
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328
ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Калінінського районного суду м.
Горлівка Донецької області від 11
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 3 квітня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки по
простроченим аліментам, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко