Справа №591/1002/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Прокудіна Н. Г.Номер
провадження 22-ц/788/954/14 Суддя-доповідач -
Левченко Т. А. Категорія - 48
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Таран С. А., Собини О. І.,

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 10 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о
в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про
зменшення розміру аліментів, мотивуючи
свої вимоги тим, що рішенням Зарічного
районного суду м. Суми від 13.04.2012 року з
нього на користь відповідачки ОСОБА_3
було стягнуто аліменти у розмірі 850 грн.
на утримання малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним
повноліття. Зазначає, що на даний час у
нього тяжке матеріальне становище, він
не має постійного заробітку, на його
утриманні знаходиться неповнолітній
син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, від першого
шлюбу. Тому просить зменшити розмір
аліментів, що він сплачує на утримання
сина ОСОБА_5 з 850 грн. до 310 грн., що
становить не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня набрання рішенням суду
законної сили до досягнення дитиною
повноліття, щомісячно.

Рішенням суду від 10 квітня 2014 року
ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду і ухвалити
новее рішення по суті позовних вимог. В
доводах апеляційної скарги
посилається на те, що судом при
ухваленні рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права,
неповно досліджені та з'ясовані
обставини справи. Судом не враховано,
шо з часу стягнення з нього аліментів
на утримання сина ОСОБА_5, його
матеріальне становище значно
погіршилося, постійного заробітку він
не має, підприємницьку діяльність не
здійнює. Крім того він має на утриманні
неповнолітнього сина від першого
шлюбу, який проживає разом з ним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_7, вивчивши
матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 24 січня 2009 року сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу
вони мають неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
відповідачкою та знаходиться на її
утриманні (а. с. 6).

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 13 квітня 2012 року розірвано
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 850
гривень щомісячно, до досягнення
дитиною повноліття, починаючи
стягнення з 02.02.2012 року (а. с. 5).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що при
ухваленні рішення від 13 квітня 2012 року
про стягнення аліментів судом було
враховано матеріальне положення
ОСОБА_4, те що він не має постійної
роботи, має мінливий дохід, а також те,
що на його утриманні перебуває
неповнолітній син від першого шлюбу.
Доказів зміни свого матеріального
становища позивач не надав, а тому суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що підстави для зменшення розміру
аліментів відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, так як
суд дійшов його правильно встановивши
фактичні обставини справи, з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, в порушення вимог ст. 60 ЦПК
України ОСОБА_4 не надав належних та
допустимих доказів, які б свідчили про
погіршення його матеріального
становища та давали б підстави для
зменшення розміру аліментів.

Як вбачається з рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 13.04.2012 року ті
обставини, що позивач має мінливий
дохід та на його утриманні перебуває
неповнолітній син від першого шлюбу
враховані судом при визначенні розміру
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5, а тому суд
першої інстанції обгрунтовано не взяв
їх до уваги. Крім того судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_4
являється працездатним, стан здоров'я
його задовільний, до цього часу він
зареєстрований як фізична-особа
підприємець, працює не офіційно,
займаючись перевезенням пасажирів на
автомобілі.

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з'ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав їм належну оцінку з
врахуванням поданих доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не містять
нових даних, які б давали підстави для
скасування або зміни рішення суду, яке
є законним і обґрунтованим, ухвалене з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, що є підставою
для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 10 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
у касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді