У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

справа № 312/194/14-ц

провадження № 2/312/43/2014

04 червня 2014 року
с. Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного
суду Запорізької області Яцун О.О., в
стадії вирішення питання про відкриття
провадження в справі за позовною
заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 до
Великобілозерської сільської ради
Великобілозерського району
Запорізької області, третя особа:
Енергодарська міська державна
нотаріальна контора Запорізької
області, про визнання права спільної
часткової власності на житловий
будинок та визнання права власності на
частку житлового будинку в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 звернулися до суду
з позовною заявою до
Великобілозерської сільської ради
Великобілозерського району
Запорізької області про визнання права
спільної часткової власності на
житловий будинок та визнання права
власності на частку житлового будинку
в порядку спадкування

Ухвалою судді від 16 травня 2014 року
зазначена позовна заява була залишена
без руху з наступних підстав.

Як вбачається із змісту позовної заяви,
позовні вимоги позивачів складаються з
вимог щодо визнання права спільної
часткової власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, загальною площею 64,9 м?,
житловою площею 37,0 м?, вартістю 14083 грн.
за ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних
частках, по 1/3 частці за кожним, а також
визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних
частках, по 1/2 частці за кожним, права
власності в порядку спадкування на 1/3
частку житлового будинку АДРЕСА_1, яка
належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

Отже, позивачі, зокрема просять визнати
право спільної часткової власності на
1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 за
померлою ОСОБА_4, що в свою чергу
суперечить вимогам ст.ст. 3, 27-31 ЦПК
України, оскільки суд не може вирішити
питання про права особи, яка не є
стороною процесу та у зв'язку зі смертю
не має цивільної процесуальної
правоздатності та дієздатності.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України,
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті.

Крім того, вказану позовну заяву подано
до суду без дотримання вимог п.п. 5), 6) ч. 2
ст. 119 ЦПК України.

Так, в позовній заяві позивачі
стверджують, що на час відкриття
спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали
разом із спадкодавцем ОСОБА_4, про
відмову від права на спадщину не
заявляли. Також в тексті позовної заяви
вказано, що ОСОБА_3, яка діє за
довіреностями в інтересах ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зверталася до Енергодарської
міської державної нотаріальної
контори з вимогою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом на
частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка
належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

В той же час, в позовній заяві відсутні
посилання на докази, які підтверджують
ці обставини.

Згідно роз'яснень, які містяться в
пункті 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 2 від 12 червня 2009 року
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», позовна заява подається до
суду в письмовій формі і за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. При цьому в позовній заяві повинні
міститися не лише позовні вимоги, а й
бути викладені обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, і
зазначені докази, що підтверджують
кожну обставину.

Слід також зазначити, що позовні вимоги
позивачів щодо визнання за ними в
рівних частках, по 1/2 частці за кожним,
права власності в порядку спадкування
на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1,
яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4, неконкретизовані, що в свою
чергу не відповідає вимогам п. 3) ч. 2 та
ч. 4 статті 119 ЦПК України.

Необхідність конкретизації позовних
вимог та їх обґрунтування обумовлена
тим, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом також звернуто увагу, що на
підтвердження родинних відносин між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позивачами додано до
позовної заяви свідоцтво про
народження на ім'я ОСОБА_2.

Для усунення зазначених вище недоліків
позивачам було надано строк, який не
може перевищувати трьох днів з дня
отримання позивачами копії ухвали.

З повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке повернулося на
адресу суду, вбачається, що 29 травня 2014
року представник позивачів ОСОБА_3
отримала копію вказаної вище ухвали
судді. Між тим, в визначений термін та
на момент постанови цієї ухвали
позивачами та їх представником не
виконано вимоги, які зазначені в ухвалі
судді від 16 травня 2014 року.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух.

З цього приводу прецедентними є
рішення Європейського суду з прав
людини у справах: «Осман проти
Сполученого королівства» від 28.10.1998
року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001
року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право
на суд не є абсолютним. Воно може бути
піддане обмеженням, дозволеним за
змістом, тому що право на доступ до суду
за самою своєю природою потребує
регулювання з боку держави.

Відповідно до вимог частини 1 статті 121
ЦПК України, суддя, встановивши, що
позовну заяву подано без додержання
вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення
позовної заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків

За правилами частини 2 статті 121 ЦПК
України, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, сплатить суму
судового збору, позовна заява
вважається поданою в день первісного
її подання. Інакше позовна заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Аналізуючи вищезазначене, слід прийти
до висновку, що повернення позовної
заяви відповідно до частини 2 статті 121
ЦПК України, не є порушенням права на
справедливий судовий захист та не може
вважатися обмеженням права доступу до
суду, оскільки повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із позовною заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
позовної заяви.

Крім того, при зверненні до суду з
позовною заявою про визнання права
спільної часткової власності на
житловий будинок та визнання права
власності на частку житлового будинку
в порядку спадкування, представником
позивачів ОСОБА_3 було сплачено судовий
збір в сумі 243 грн. 60 коп. на рахунок
0059; отримувач: УДКСУ у
Великобілозерському районі, що
підтверджується квитанціями № 6366.11.4
від 15.05.2014 року та № 6366.11.2 від 15.05.2014 року
(а.с.1-2).

Враховуючи, що оскільки позовна заява
повертається позивачам, то сплачена
сума судового збору, відповідно до
вимог п. 2) ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», підлягає поверненню.

Положеннями частини 2 статті 7 Закону
України «Про судовий збір»
передбачено, що у випадках,
установлених пунктом 1 частини 1 цієї
статті, судовий збір повертається в
розмірі переплаченої суми; в інших
випадках, установлених частиною першою
цієї статті - повністю.

Повернення зазначених коштів
здійснюється у порядку, передбаченому
частиною 3 статті 7 Закону України «Про
судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись
статтями 119, 121, ЦПК України, постановою
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12 червня 2009 року «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», ст. 7 Закону
України «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 до
Великобілозерської сільської ради
Великобілозерського району
Запорізької області, третя особа:
Енергодарська міська державна
нотаріальна контора Запорізької
області, про визнання права спільної
часткової власності на житловий
будинок та визнання права власності на
частку житлового будинку в порядку
спадкування повернути позивачам.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Великобілозерському районі
Запорізької області повернути ОСОБА_3
сплачену суму судового збору в розмірі
121 грн. 80 коп., яка була сплачена за
квитанцією № 6366.11.4 від 15.05.2014 року на
рахунок № 0059, та суму судового
збору в розмірі 121 грн. 80 коп., яка була
сплачена за квитанцією № 6366.11.2 від
15.05.2014 року на рахунок № 0059.

Роз'яснити позивачам, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із позовною
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Оригінал ухвали знаходиться в архіві
Великобілозерського районного суду
Запорізької області в матеріалах
цивільної справи № 312/194/14-ц
(провадження № 2/312/43/2014).

Суддя
О.О. Яцун