Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Кам'янобрідський
районний суд м. Луганська у складі:

головуючого судді -
Пташкіної А.О.

при секретарі -
Ніколенко А.В.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки
земельної ділянки та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська з позовом до ОСОБА_2 про виділ
частки земельної ділянки та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою. В обґрунтування
своїх вимог вказала, що рішенням
Кам'янобрідської районної у м.
Луганську ради № 27/95 від 22.12.2004 року їй,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 була передана
земельна ділянка у спільну сумісну
власності шляхом приватизації площею
0,0535 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за
адресою:АДРЕСА_1. На підставі цього
рішення ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були
видані державні акти на право
власності на земельну ділянку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3
Після смерті якої відкрилася спадщина
на належну їй земельну ділянку та
частину домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1. У встановлений законом строк
вона звернулася до Першої Луганської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, але
отримала відмову у вчиненні
нотаріальних дій, у зв'язку із тим, що в
державному акті на право власності на
земельну ділянку не встановлена частка
у спільній власності, яка належала
померлій матері та іншим
співвласникам, отримати свідоцтво про
право на спадщину за законом не має
можливості. Просила суд, залишити у її
користуванні земельну ділянку, яка
відповідає належній їй частці та
розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею
199 кв.м., що відповідає 37/100 частки всієї
земельної ділянки та у користуванні
відповідача залишити земельну ділянку
площею 336,0 кв.м., що відповідає 63/100
частки загальної площі ділянки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
уточнила позовні вимоги, просила суд
визнати, що фактично ОСОБА_3 відповідно
до державного акту на право власності
на земельну ділянку ЯК № 096966 від 30.04.2012
року, на час її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_1 відповідно до державного акту
на право власності на земельну ділянку
ЯК № 096965 від 30.04.2012 року належить 37/100
частки земельної ділянки площею 0,0535 га
за адресою: АДРЕСА_1, а також визнати, що
ОСОБА_2 відповідно до державного акту
на право власності на земельну ділянку
ЯК № 096967 від 30.04.2012 року належить 63/100
частки земельної ділянки площею 0,0535 га
за адресою: АДРЕСА_1. Уточнені позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
уточнені позовні вимоги визнав в
повному обсязі, не заперечував проти їх
задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані докази, вважає, що
уточнені позовні вимоги підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 86 ЗК України
земельна ділянка може знаходитися у
спільній власності з визначенням
частки кожного з учасників спільної
власності, що є спільною частковою
власністю. Згідно ч.4 ст. 88 ЗК України,
учасник спільної часткової власності
має право на отримання в його
володіння, користування частини
спільної земельної ділянки, що
відповідає розміру належної йому
частки.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
вказаної статті, яка передбачає, що
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується: а)
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою; б)
свідоцтвом про право на спадщину.

Статтею 120 ч. 4 Земельного кодексу
України передбачено, що право на
земельну ділянку визначається
пропорційно до часток осіб у праві
власності на жилий будинок.

Вирішуючи заявлений позов по суті, суд
виходить насамперед з фактичних
обставин справи.

Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
належить на праві спільної власності:

- 53/100 частки - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на
підставі договору забудови від 25.12.1951
року та свідоцтва про право на спадщину
за законом № 1-2246 від 20.04.1978 року (а.с.7, 9);

- 47/100 частки - ОСОБА_2 на підставі
договору забудови від 25.12.1951 року (а.с.7).

Крім того, підтвердження ідеальних
часток домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1 визначено у відповідному
договорі від 06.10.1960 року (а.с.16).

Рішенням Кам'янобрідської районної у м.
Луганську ради № 27/95 від 22.12.2004 року
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 була передана
земельна ділянка у спільну сумісну
власності шляхом приватизації площею
0,0535 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою:АДРЕСА_1
(а.с.5).

На підставі вищевказаного рішення
ОСОБА_3 було видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК № 096966 від 30.04.2012 року, ОСОБА_2 -
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК № 096967 від
30.04.2012 року та ОСОБА_1 - державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК № 096965 від 30.04.2012 року (а.с.17-18,
19-20, 21-22).

Мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть, видане 09.07.2013 року
Кам'янобрідським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Луганського
міського управління юстиції, актовий
запис 356 (а.с.15).

У встановлений законом строк вона
звернулася до Першої Луганської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, але
отримала відмову у вчиненні
нотаріальних дій, у зв'язку із тим, що в
державному акті на право власності на
земельну ділянку не встановлена частка
у спільній власності, яка належала
померлій матері та іншим
співвласникам (а.с.36-37).

Згідно п. 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», якщо до вирішення
судом спору між співвласниками жилого
будинку розмір часток у спільній
власності на земельну ділянку, на якій
розташовані будинок, господарські
будівлі та споруди, не визначався або
вона перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі), слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до ТОВ
«ЛУНІГ» про визначення часток
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до висновку експертного
дослідження № 208/10 від 13.11.2013 року
експертом ОСОБА_5 було визначено, що
ОСОБА_1 та її померлій матері ОСОБА_3
належить земельна ділянка площею 199,0
кв.м., що складає 37/100 частки всієї
ділянки, а ОСОБА_2 - 336,0 кв.м., що складає
63/100 частини сієї ділянки (а.с.24-34).

У відповідності до ст. 358 ЦК України,
право спільної часткової власності
здійснюється за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитись про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною власністю.
Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

За таких обставин, враховуючи, що
позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої
черги після смерті ОСОБА_3 а в
Державних актах на право власності на
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 не
визначені частки співвласників, у
зв'язку із чим позивач ОСОБА_1 не може
прийняти спадщину після смерті своєї
матері ОСОБА_3 у вигляді земельної
ділянки, суд вважає, доводи позивача
такими, що знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні та її уточнені
позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 16.04.2004р. №7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ», ст.ст. 86, 88, 120, 126 ЗК України, ст. 358
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 61, 130, 174, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виділ частки земельної
ділянки та встановлення порядку
користування земельною ділянкою.

Визнати, що фактично ОСОБА_3, відповідно
до державного акту на право власності
на земельну ділянку ЯК № 096966 від 30.04.2012
року, на час її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_1 відповідно до державного акту
на право власності на земельну ділянку
ЯК № 096965 від 30.04.2012 року належить
земельна ділянка площею 199 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1, що складає 37/100 частки
всіє ділянки.

Визнати, що ОСОБА_2 відповідно до
державного акту на право власності на
земельну ділянку ЯК № 096967 від 30.04.2012
року належить земельна ділянка площею
336,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що складає
63/100 частки всіє ділянки.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Луганської області
через Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
А.О.Пташкіна