Номер провадження 2/289/356/14
Справа № 289/535/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі-Білошицькій І.Ю.,

з участю представника позивача-ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ
'приват Банк' про визнання правочину
частково недійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивачка - ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ПАТ КБ
«Приватбанк» про визнання частково
недійсним правочину, а саме п. 27
договору застави рухомого майна. В
обгрунтування своїх вимог посилається
на те, що 13 липня 2007 року між нею та
відповідачем було укладено кредитний
договір № ZRRWАЕ00000180. В забезпечення
виконання зобов»язань за кредитним
договором 13.07.2007 року було
укладено договір застави рухомого
майна № ZRRWАЕ00000180.

Відповідно до умов кредитного
договору банк надав позивачці кредит
на купівлю автомобіля в розмірі 22193,84
доларів США.

В якості забезпечення своєчасного та
повного виконання кредитного договору
було укладено похідний від кредитного
договору - договір застави рухомого
майна відповідно до якого, позивач
надала в заставу придбаний нею
автомобіль марки СHRYSLER, 2002 року випуску,
№ кузова /шассі НОМЕР_2.

Пунктом 27 договору застави
рухомого майна було визначено строк
дії договору - до повного виконання
заставодавцем та заставодержателем
зобов'язань за кредитним договором та
всіх додаткових угод до нього.

Позивачка, вважає, що умова
договору застави про припинення його
дії до повного виконання заставодавцем
та заставодержателем зобов»язань за
кредитними договором та всіх
додаткових угодах до нього не може
вважатися встановленим сторонами
договору строком дії договору,
оскільки суперечить ст. 252 ЦК України,
згідно якої строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.

За таких обставин позивачка
вважає п. 27 договору застави рухомого
майна незаконним та таким, що
суперечить ч.1 ст. 252, ст. 203 та 215 ЦК
України та просить суд визнати
частково недійсним правочин - пункт 27
договору застави рухомого майна №
ZRRWАЕ00000180. Судові витрати покласти на
винну сторону.

В судовому засіданні представник
позивачки повністю підтримав позовні
вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовое
засідання не з»явися, про день та час
слухання справи був належним чином
повідомлений.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що між позивачем
та ПАТ КБ «ПриватБанк»», 13 липня 2007 року
було укладено кредитний договір №
ZRRWАЕ00000180, відповідно до умов якого банк
надав позивачці кредит на купівлю
автомобіля в розмірі 22193,84 доларів США.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором від
13.07.2007 р. № ZRRWAE00000180, 13.07.2007 року
ОСОБА_1 уклала з ПАТ КБ «Приватбанк»
договір застави автотранспорту,
предметом якого є належний ОСОБА_1 на
праві власності транспортний засіб
марки СHRYSLER, 2002 року випуску, тип
транспортного засобу : фургон мало
вантажний, номер кузова/шасі НОМЕР_2.,
державний номер НОМЕР_1.

За умовами даного договору сторони
домовились, зокрема, що договір діє до
повного виконання заставодавцем та
заставодержателем забов»язань за
кредитним договором та всіх додаткових
угодах до нього (п.27. договору застави
рухомого майна).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою
третьою та шостою статті 203 цього
Кодексу.

Згідно із ч. 1-3,6 ст. 203 ЦК України:
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Згідно з положеннями ст. 627 ЦК
України, відповідно до ст, 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови
про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК
України).

Згідно ст.ст. 525,526,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в термін передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. ст.627,628,629 ЦК
України сторони є вільними в укладені
договору, зміст договору становить
умови, визначені на розсуд сторін і
погодженні ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
визначено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Кредитний договір породжує певні
взаємні права та зобов'язання між
сторонами, що його уклали.

Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Статтею 252 ЦК України передбачено,
що строк визначається роками, місяцями,
днями або годинами (ч. 1). Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ч. 2).

Отже, сторони в договорі застави
згідно чинного законодавства на
підставі ч. 2 ст. 252 ЦК України вказаної
статті визначили термін дії договору
кредиту шляхом вказівки на подію, яка
має неминуче настати, тобто на повне
виконання позичальником зобов'язання
по кредитному договору.

Таким чином суд приходить до
висновку про безпідставність позовних
вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про
визнання частково недійсним правочину
- п. 27 договору застави рухомого майна, а
тому в позові позивачці слід відмовити.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.
252, 525, 526, 530, 593, 598, 627, 628, 629, 1054 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88,208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» про визнання
частково недійсним правочину - п.27
договору застави рухомого майна №
ZRRWАЕ00000180 від 13.07.2007 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Радомишльський районний
суд Житомирської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Радомишльського
Л. В. Свінцицький районного
суду