АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/796/2658/2014
Головуючий у 1 інстанції - Парамонов М.Л.
Доповідач - Борисова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарях: Мовчан О.І., Калініній
Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» - Сорочана
Віталія Володимировича на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
18 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія», ОСОБА_4
про стягнення суми страхового
відшкодування, матеріальної і
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В
И Л А:

В червні 2013 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» страхове
відшкодування у розмірі 7931,34 грн. в
порядку відшкодування майнової шкоди
та 650 грн. - витрати на проведення
експертного дослідження; з відповідача
ОСОБА_4 - 510 грн. - безумовну франшизу; а
також - з відповідачів солідарно - 1000
грн. в порядку відшкодування моральної
шкоди та судові витрати.

В мотивування вимог посилався на те, що
29.01.2013 року з вини відповідача сталася
ДТП, внаслідок якої, його автомобіль
було пошкоджено на суму 7931,34 грн., яка
підлягає стягненню із страхової
компанії, яка забезпечувала
цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_4

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 18 жовтня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі
7421,34 грн., вартість експертного
дослідження в сумі 650 грн., судові
витрати в сумі 229,40 грн., а всього 8300,74
грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 510
грн., 1000 грн. в порядку відшкодування
моральної шкоди, а всього 1510 грн.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в сумі 114,70 грн.

Не погодившись з рішенням суду,
представник відповідача ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» подав апеляційну скаргу та
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову в частині, що
стосується ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія».

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, зокрема, що згідно
висновків Верховного Суду України
«Статтею 33 Закону України від 1 липня 2004
року №1961-IV «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) встановлено
зобов'язання учасника
дорожньо-транспортної пригоди
повідомити страховика про
дорожньо-транспортну пригоду. У разі
невиконання цього обов'язку
страхувальник позбавляється права на
відшкодування шкоди страховиком за
його винні дії у порядку, передбаченому
ст.1194 ЦК України (постанова Верховного
Суду України від 24 грудня 2010 року у
справі №6-1цс10)».

Крім того, судом не враховано, що згідно
звіту №0573 від 09.02.2013 року з оцінки
транспортного засобу складеного на
підставі протоколу огляду ТЗ, що
погоджений між позивачем та ПрAT «УОСК»,
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля
«Мерседес Бенц» державний номер
НОМЕР_1 складає 4603,58 грн. з урахуванням
фізичного зносу автомобіля в т.ч. ПДВ:
426,21 грн. Проте, жодних доказів, що
свідчать про факт проведення
відновлюваного ремонту на СТО -
платнику ПДВ, позивач не надав, що
свідчить про безпідставність
врахування судом до суми відшкодування
суму податку на додану вартість.

В судовому засіданні апеляційного
суду представник відповідача доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити.

Позивач та його представник проти
апеляційної скарги заперечували,
просили залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи скарги колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на наступне.

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що оскільки вартість
матеріального збитку завданого ОСОБА_3
в результаті пошкодження його
автомобіля при ДТП визначена у повному
обсязі та з врахуванням фізичного
зносу, який не перевищує розмір ліміту
відповідальності ОСОБА_4 щодо
відшкодування шкоди, завданої майну
третіх осіб, тому вимога позивача в
частині стягнення з ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» на його
користь суми страхового відшкодування
підлягає задоволенню в частині
стягнення суми у розмірі 7421,34 грн.

Проте, в повній мірі з таким висновком
суду погодитись неможливо, оскільки
такого висновку суд дійшов, не
з'ясувавши дійсні обставини спору, не
перевіривши доводи і заперечення
сторін та без належної оцінки доказів.

Зазначені порушення норм
матеріального та процесуального права
є підставою відповідно до ст.309 ЦПК
України до скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення по суті
заявлених позовних вимог.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Пунктом 36.4 ст.36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що виплата
страхового відшкодування (регламентна
виплата) здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41
цього Закону), лікування потерпілих та
інші послуги, пов'язані з
відшкодуванням збитків.

Статтею 37 вищевказаного Закону
визначені підстави для відмови у
здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати), а саме:

навмисні дії особи, відповідальність
якої застрахована (страхувальника),
водія транспортного засобу або
потерпілого, спрямовані на настання
страхового випадку. Зазначена норма не
поширюється на осіб, дії яких пов'язані
з виконанням ними громадянського чи
службового обов'язку, вчинені у стані
необхідної оборони (без перевищення її
меж) або під час захисту майна, життя,
здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб
встановлюється відповідно до закону;

вчинення особою, відповідальність якої
застрахована (страхувальником), водієм
транспортного засобу умисного злочину,
що призвів до страхового випадку
(події, передбаченої статтею 41 цього
Закону);

невиконання потерпілим або іншою
особою, яка має право на отримання
відшкодування, своїх обов'язків,
визначених цим Законом, якщо це
призвело до неможливості страховика
(МТСБУ) встановити факт
дорожньо-транспортної пригоди, причини
та обставини її настання або розмір
заподіяної шкоди;

неподання заяви про страхове
відшкодування впродовж одного року,
якщо шкода заподіяна майну
потерпілого, і трьох років, якщо шкода
заподіяна здоров'ю або життю
потерпілого, з моменту скоєння
дорожньо-транспортної пригоди;

одержання страхувальником повного
відшкодування шкоди за договором
майнового страхування від особи, яка її
завдала.

Судом встановлено, що 29.01.2013 року
сталася ДТП, за участю автомобіля
«Мерседес Бенц» державний номер
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля «Део Ланос» державний
номер НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4,
який постановою Дарницького районного
суду м. Києва від 28.02.2013 року визнаний
винним у її вчиненні.

Згідно звіту про визначення вартості
матеріального збитку №2344/4 від 07.03.2013
року оцінювача ТОВ
«Експертно-Асистуюча Компанія
«Фаворит» ОСОБА_6 вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «Мерседес Бенц»
державний номер НОМЕР_1 в результаті
його пошкодження в ДТП від 29.01.2013 року
складає 7931,34 грн., розмір понесених
позивачем витрат за проведення
дослідження становить 650 грн. та розмір
матеріального збитку без урахування
ПДВ становить 6609,45 грн.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АС/0445620 від
14.01.2013 року цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_4
на момент ДТП була застрахована у ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія».

Вирішуючи спір між сторонами, суд
виходив з того, що страхове
відшкодування має бути стягнуто з
страхової компанії, оскільки вартість
матеріального збитку не перевищує
розмір ліміту страхової
відповідальності ОСОБА_4 виходячи з
розміру матеріальної шкоди в сумі 7931,34
грн. визначеної згідно звіту про
визначення вартості матеріального
збитку №2344/4 від 07.03.2013 року оцінювача
ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія
«Фаворит» з врахуванням судом до суми
відшкодування 1321,89 грн., які становлять
суму податку на додану вартість.

Проте, колегія суддів не погоджується з
розміром стягнутого страхового
відшкодування з огляду на наступне.

Вирішуючи питання щодо розміру суми,
яка підлягає стягненню з відповідача
ПрАТ «Українська охоронно-страхова
компанія» колегія суддів враховуючи
надані в судовому засіданні пояснення
спеціалістів - оцінювачів: ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які проводили оцінку
пошкодженому транспортному засобу
прийшла до наступного висновку.

Згідно додатку до звіту № 0573 від 09.02.2013
року з оцінки транспортного засобу
виконаного суб'єктом оціночної
діяльності ФОП «ОСОБА_7», а саме
калькуляції системи «AUDATEX»,
комплектуючі частини автомобіля, з
приводу яких у висновках виникли
розбіжності, ідуть окремими позиціями,
а саме:

№ 0319 кріплення кута бамперу (№ деталі
) вартістю 246,21 грн.,

№ 0322 напрявляюча бампера передня права
(№ деталі ) вартістю 170,78 грн. що
свідчить про технічну обґрунтованість
заміни пошкодженого кріплення
переднього бамперу без заміни самого
бамперу, цілісність якого не
пошкоджена та спростовують пояснення
спеціаліста ОСОБА_6, який повідомив, що
пошкоджені в наслідок ДТП кріплення та
направляюча переднього бамперу не
виробляються та не продаються окремо
від бамперу.

Таким чином колегія суддів при
визначенні розміру страхового
відшкодування приймає до уваги розмір
матеріального збитку визначений
згідно звіту №0573 від 09.02.2013 року з
оцінки транспортного засобу,
складеного на підставі протоколу
огляду ТЗ, підписаного позивачем та
представником ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія»,
відповідно до якого вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «Мерседес Бенц»
державний номер НОМЕР_1 складає 4603,58
грн. з урахуванням фізичного зносу
автомобіля, в тому числі ПДВ 426,21 грн.

Оскільки позивач жодних доказів, які
свідчать про факт проведення
відновлюваного ремонту на СТО -
платнику ПДВ, позивач не надав,
відповідно, розмір страхового
відшкодування підлягає зменшенню на
суму ПДВ та становить 3667,37 грн. (4603,58 -
426,21 (ПДВ) - 510 (франшиза).

Колегія суддів також вважає
безпідставними вимоги позивача про
відшкодування йому витрат за
проведення звіту ТОВ
«Експертно-Асистуюча Компанія
«Фаворит» від 07.03.2013 року в сумі 650 грн.,
оскільки відповідно до п.34.3 ст.34 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження) за умови, якщо
представник страховика (у випадках
передбачених статтею 41 цього Закону,-
МТСБУ) не з'явився у визначений строк.

Разом з тим, на замовлення ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» після звернення ОСОБА_3
29.01.2013 року із заявою (повідомлення)
про дорожньо-транспортну пригоду, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування був
складений за участю позивача та
представника страхової компанії 07.02.2013
року протокол огляду транспортного
засобу №0573 та суб'єктом оціночної
діяльності ФОП «ОСОБА_7» 09.02.2013 року був
виготовлений звіт № 05473 з оцінки
транспортного засобу.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що
відповідач підставно відмовив
позивачу у виплаті страхового
відшкодування у зв'язку з
неповідомленням страхувальником про
настання страхового випадку колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки,
дійсно, у разі настання невиконання
особою, відповідальність якої
застрахована, обов'язку письмового
надання страховику, з яким укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно- правової відповідальності,
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди, шляхом звернення страхової
компанії, яка виплатила страхове
відшкодування, до винної особи в
порядку визначеному ст.38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Рішення суду в частині стягнення з
відповідача ОСОБА_4 510 грн. франшизи та
1000 грн. в порядку відшкодування
моральної шкоди та судових витрат не
оскаржується, а тому в апеляційному
порядку не перевіряється.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які посилаються сторони,
як на підставу своїх вимог та
заперечень підтверджених доказами,
перевірених в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість, а
також достатність, взаємозв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення в частині стягнення з ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» на користь позивача
страхового відшкодування в сумі 7421,34
грн., вартості експертного дослідження
в сумі 650 грн., судових витрат в сумі 229,40
грн. з ухваленням в цій частині нового
рішення про стягнення з ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» на користь ОСОБА_3 страхове
відшкодування в сумі 3667,37 грн. та судові
витрати в сумі 105,88 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» - Сорочана
Віталія Володимировича - задовольнити
частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 18 жовтня 2013 року в частині
стягнення з приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 страхового відшкодування,
вартості експертного дослідження,
судових витрат - скасувати та ухвалити
в цій частині нове наступного змісту.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія», , на користь ОСОБА_3,
ідентифікаційний код НОМЕР_4, страхове
відшкодування в сумі 3667 грн. 37 коп. та
судові витрати в сумі 105 грн. 88 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: