АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/706/2014
інстанції: Коваленко А.В.
Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року червня місяця 05 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Бездрабко
В.О.Суддів:Приходько Л.А. Борка А.Л.при
секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 28 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виключення записів
про батька із актових записів про
народження дітей,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, в якому
просив ухвалити рішення про виключення
відомостей про нього, як батька, з
актових записів про народження ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2;
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_4, заперечуючи своє
біологічне батьківство відносно дітей.

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області від 28 листопада 2013
року позовні вимоги задоволено
частково, ухвалено виключити із
актового запису №18 від 16 жовтня 2004
року, проведеного виконавчим комітетом
Олександрівської сільської ради
Білозерського району Херсонської
області, запис про те, що ОСОБА_5,
народження ІНФОРМАЦІЯ_8 року, є батьком
ОСОБА_10, народження ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

В задоволенні позову ОСОБА_5 про
виключення його, як батька із актового
запису №23 від 24 червня 1995 року
проведеного виконавчим комітетом
Олександрівської сільської ради
Білозерського району Херсонської
області про народження ОСОБА_7,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року; актового
запису №14 від 18 вересня 1997 року
проведеного Олександрівською
сільською радою Білозерського району
Херсонської області про народження
ОСОБА_8, народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року;
актового запису №2 від 21 лютого 2000 року
проведеного Голинченською сільською
радою Шаргородського району
Вінницької області про народження
ОСОБА_9, народження ІНФОРМАЦІЯ_10 року, -
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду частково
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. Зокрема зазначив, що відповідач
ОСОБА_6 ухиляється від явки разом з
дітьми до експертної установи для
проведення судово-медичної експертизи
щодо встановлення його біологічного
батьківства відносно дітей. Просив
застосувати наслідки ухилення
відповідача від участі в експертизі
передбачені ст.146 ЦПК України та
вирішити спір на підставі ст.136 СК
України.

Ухвалою колегії суддів від 29 травня 2014
року в поряду ст.34 ЦК України, ст.28, 29, 33
ЦПК України у якості співвідповідача
залучена ОСОБА_7.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги в порядку ст.303 ЦПК України,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6
з 24 червня 1989 року по 29 квітня 2004 року
перебували у зареєстрованому шлюбі.

З рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 05 лютого 2004
року вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6
проживали разом, однією сім'єю до 01
вересня 2001 року. В силу ст.61 ч.3 ЦПК
України ці обставини є встановленими
та не підлягають доказування при
розгляді інших справ.

До реєстрації шлюбу та за час
перебування в шлюбі у сторін
народилося шість дітей, у тому числі,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Слід зазначити, що згідно свідоцтва про
народження ОСОБА_9 місцем її народження
є с. Голинчинці Шаргородського району
Вінницької області, тобто теперішнє
місце проживання позивача, де на час
народження дитини у 2000 році мешкала
родина ОСОБА_9, що спростовує посилання
позивача про те, що шлюбні відносини
між ним та ОСОБА_6 були припиненні з 1993
року.

В актових записах про народження дітей
їх батьком записаний - ОСОБА_5.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою суду першої інстанції від 16
квітня 2013 року у справі призначалася
судово-медична молекулярно-генетична
експертиза щодо встановлення
біологічного батьківства ОСОБА_5
відносно дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.
Проте, експертиза не була проведена,
оскільки відповідач ОСОБА_6 разом з
дітьми до експертної установи не
з'явилася, ухвала суду від 06.09.2013р. про
її примусовий привід разом з дітьми до
Одеського обласного бюро СМЕ не
виконана.

За клопотанням позивача, ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 20 лютого 2014 року у справі також
призначалася судова медична
молекулярно-генетична експертиза щодо
встановлення батьківства ОСОБА_5
відносно дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9, яка
також не проведена з вищезазначених
підстав.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5
посилається на положення ст.136 СК
України, відповідно до якої особа, яка
записана батьком дитини має право
оспорити своє батьківство, пред'явивши
позов про виключення запису про нього
як батька з актового запису про
народження дитини. У разі доведення
відсутності кровного споріднення між
особою, яка записана батьком, та
дитиною суд постановлює рішення про
виключення відомостей про особу як
батька дитини з актового запису про її
народження.

Разом з тим, відповідно до п.1
Прикінцевих положень СК України 2004
року, цей Кодекс набирає чинності з 01
січня 2004 року і за загальним правилом
застосовується до сімейних відносин,
які виникли після набрання ним
чинності.

Таким чином, ухвалюючи рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
про виключення відомостей про батька
дітей з актового запису про народження
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, суд першої
інстанції вірно послався на положення
ст.56 КпШС України, а тому доводи
апеляційної скарги про застосування до
спірних правовідносин ст.136 СК України
є неприйнятними.

Згідно вимог ст.56 КпШС України особа,
записана як батько або як мати дитини в
книзі записів народжень, або особа, яка
фактично є батьком дитини, в разі
смерті матері чи позбавлення її
батьківських прав має право оспорити
проведений запис протягом року з того
часу, коли їй стало або повинно було
стати відомо про проведений запис.

Про проведенні записи в актових
записах про народження дітей ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та те, що ОСОБА_5 є
батьком дітей, позивач знав з дня
реєстрації дітей.

Матеріали справи свідчать, що позивач
із зазначеним позовом звернувся лише у
жовтні 2012 року, а саме більш ніж через 17
років після реєстрації народження
ОСОБА_7, більш ніж через 15 та 12 років
після реєстрації ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
відповідно. Протягом року після
реєстрації народження дітей та
внесення відповідного запису про
батька дитини до актового запису про
народження дитини позивач із
зазначеними вимогами до суду не
звертався. Цей строк є припинувальним і
продовженню не підлягає.

З огляду на наведене колегія суддів
вважає, що висновки суду в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
щодо виключення запису про ОСОБА_5, як
батька дітей з актових записів про
народження ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
підтверджені належними, дослідженими в
судовому засіданні доказами, яким суд
дав оцінку відповідно до норм
цивільно-процесуального законодавства
та відповідають нормам матеріального
права.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, висновки суду не
спростовують і не містять посилання на
нові факти чи засоби доказування, які б
вказували на незаконність ухваленого у
справі рішення, а тому підлягають
відхиленню.

Керуючись ст. 56 КпШС України, ст. 303, 307,
308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 28 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :