Справа № 372/2265/14-ц
№2-867/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 червня 2014 року
Обухівський районний суд
Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Обухівського
районного суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа відділ державної
виконавчої служби Ржищівського
міськрайонного управління юстиції про
стягнення заборгованості по аліментах
та неустойки за прострочення сплати
аліментів,

В С Т А Н О В И
В:

Позивачка звернулась до суду з
позовом про стягнення з відповідача
заборгованості по сплаті аліментів в
розмірі 25299 грн. 05 коп., та неустойку за
прострочення сплати аліментів в
розмірі 278353 грн. 45 коп. В обгрунтування
позовних вимог позивачка посилається
на те, що на підставі рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 23.10.2006 року був виданий
виконавчий лист про стягнення з
відповідача на користь позивачки
аліментів на утримання їх спільної
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ?
частини з усіх видів заробітку. Проте,
відповідач рішення суду не виконує, а
тому позивачка просить суд стягнути з
відповідача вказану вище
заборгованість та неустойку.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася та подала клопотання в якому
просила розглядати справу у її
відсутність, позовні вимоги
підтримала, та просила їх задовольнити
в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про день, час і місце
слухання справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
розпискою наявною в матеріалах справи,
заперечень щодо позову та клопотань
про відкладення справи до суду не
направив, тому суд вважає, за можливе
розглянути даний спір у відсутність
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

Третя особа відділ державної
виконавчої служби Ржищівського
міськрайонного управління юстиції в
судове засідання не з'явилася та подала
клопотання в якому просила розглядати
справу у її відсутність, щодо вирішення
спору поклалася на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню за
таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Обухівського районного суду
Київської області 23.10.2006 року був
виданий виконавчий лист про стягнення
з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на
утримання їх спільної дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх
видів заробітку відповідача щомісячно,
починаючи з 29.09.2006 року.

Судом встановлено, що у відповідача
утворилася заборгованість, яка станом
на 01.03.2014 р. за період з 29 вересня 2006 р.
по 28 лютого 2014 р. становить - 25299 грн. 05
коп., що підтверджується відповідною
довідкою-рахунком складеною державним
виконавцем ВДВС Ржищівського МУЮ.

Відповідач, не дивлячись на належне
повідомлення про час та місце слухання
справи та повідомлення в цілому про
наявність даної справи в провадженні
суду з 05.05.2014 року не надав суду жодного
доказу, всупереч ст. 60 ЦПК України, в
спростування позовних вимог, у разі їх
наявності та документальних
підтверджень, що останній матеріально
допомагає позивачці в достатньому
розмірі утримувати неповнолітню
дитину, у зв'язку з чим суд приймає
рішення на підстав наявних в справі
доказів.

Відносини, що виникли між сторонами
регулюються нормами СК України та ЗУ
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Згідно із ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження» порядок
стягнення аліментів визначається
законом. У разі наявності
заборгованості із сплати аліментів
понад три місяці стягнення може бути
звернено на майно боржника. Звернення
стягнення на заробітну плату не
перешкоджає зверненню стягнення на
майно боржника. Розмір заборгованості
із сплати аліментів визначається
державним виконавцем за місцем
виконання рішення у порядку,
встановленому СК України. У разі
визначення суми заборгованості у
частці від заробітку (доходу) розмір
аліментів не може бути менше
встановленого Сімейним кодексом
України. Державний виконавець обчислює
розмір заборгованості із сплати
аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу і боржнику.

Також, суд бере до уваги ту обставину,
що у разі непогодження боржника -
відповідача по справі з розрахунком
заборгованості по аліментам
складеного ВДВС Ржищівського МУЮ, він
мав можливість його оскаржити в 10-ти
денний строк з дня отримання вказаної
довідки - розрахунку, проте, як
встановлено судом, відповідач не
оскаржив цієї довідки, враховуючи те,
що зазначений документ міститься в
додатках до позовної заяви.

Частиною 3 ст. 194 Сімейного кодексу
України передбачено, що
заборгованість за аліментами, які
стягуються відповідно до статті 187
цього Кодексу, погашається за заявою
платника шляхом відрахувань з його
заробітної плати, пенсії, стипендії за
місцем їх одержання або стягується за
рішенням суду.

Враховуючи вище викладене, та з огляду
на те, що виконавче провадження триває,
задля уникнення подвійного стягнення
за одним виконавчим листом, вимоги
позову про стягнення із відповідача
заборгованості по сплаті аліментів,
задоволенню не підлягають.

Згідно із ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу
України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення. В пункті 22 Постанови
Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3
«Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
також зазначено, що передбачена ст. 196
СК України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи
зібрані по справі докази в їх
сукупності та співставленні, суд
приходить до висновку що позовні
вимоги позивачки в частині стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів, підлягають задоволенню, у
зв'язку з чим позов підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 196, 197 Сімейного
Кодексу України, ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про
виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 57,
58, 60, 88, 179, 209, 212-215,224-226 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку за прострочення сплати
аліментів в сумі 278353 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп.,
судовий збір на користь держави.

В іншій частині позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Обухівський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення, особами,
які брали участь у справі, але не були
присутніми в судовому засіданні під
час проголошення рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача або представника,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватись з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя :