Справа № 2-307/11
У х в а л а

про закриття провадження в частині

21 травня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Матяш Т.Л.,

за участю секретаря - Іванової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду клопотання
представник виконавчого комітету
Сергіївської селищної ради про
закриття провадження в частині по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконавчого комітету
Сергіївської селищної ради, третя
особа - відділ державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Білгород -
Дністровського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
про визнання частково незаконним та
скасування рішення №252 виконавчого
комітету Сергіївської селищної ради,
визнання незаконним та скасування
реєстрації права власності, усунення
перешкод у користування гаражем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконавчого комітету
Сергіївської селищної ради, третя
особа - відділ державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Білгород -
Дністровського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
який в подальшому уточнила, просила суд
визнати частково незаконним та
скасувати рішення №252 виконавчого
комітету Сергіївської селищної ради,
визнати незаконним та скасувати
реєстрацію права власності та усунути
перешкоди у користуванні гаражем.

У судовому засіданні представник
виконавчого комітету Сергіївської
селищної ради заявив клопотання про
закриття провадження в частині
визнання незаконним, скасування
рішення виконавчого комітету
Сергіївської селищної ради №252 від
06.10.2006 року та визнання незаконним та
скасування реєстрації права власності
на ОСОБА_3 на гараж АДРЕСА_1 в частині
долі прибудови, посилаючись на те, що
дані вимоги не підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні
проти задоволення клопотання
заперечував, просив суд відмовити в
задоволенні.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала
думку свого адвоката.

ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав
клопотання,.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала
клопотання.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку сторін, суд вважає за
необхідне клопотання задовольнити у
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення виконавчого комітету
Сергіївської селищної ради №252 від 06
жовтня 2006 року було надано дозвіл
ОСОБА_2 на оформлення права власності
на гараж АДРЕСА_1.

04 грудня 2006 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_5
вказаний гаража АДРЕСА_1, на земельній
ділянці розміром 47 кв. м., що
складається в цілому з: ракуш. гаражу
літ. «А», загальною площею 40,00 кв. м., що
підтверджується договором купівлі -
продажу, серії ВЕІ № 868715, який
посвідчений приватним нотаріусом
Білгород - Дністровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 (
зареєстровано в реєстрі за № 4427).

Відповідно до витягу з державного
реєстру правочинів, реєстраційний
номер у реєстрі прав власності на
вказаний об'єкт нерухомого майна: 16454960.

Як вбачається з уточненої позовної
заяви, ОСОБА_1 просить суд визнати
незаконним та скасувати рішення
виконавчого комітету Сергіївської
селищної ради №252 від 06.10.2006 року про
надання ОСОБА_2 дозволу на оформлення
права власності на гараж АДРЕСА_1 в
частині прибудови під літ. «а1»,
розміром 145см х451 см, яка прибудована до
гаражу АДРЕСА_2. Визнати незаконним та
скасувати реєстрації права власності
на ОСОБА_3 за № 16454960 від 15.01.2007 року на
гараж АДРЕСА_1 в частині долі прибудови
під літ. «а1», розміром 145 см х 451 см, яка
прибудована до гаражу АДРЕСА_2.

Таким чином ці вимоги пред'являються
безпосередньо до виконавчого комітету
Сергіївської селищної ради та
реєстраційної служби Білгород -
Дністровського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області.

Юрисдикція адміністративних
судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень, щодо оскарження
його рішень (нормативно - правових
актів індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

Отже, між сторонами виник
публічно-правовий спір, у якому однією
із сторін є орган владних повноважень,
а іншою - фізична особа, тобто зазначені
вимоги, які розглядаються в порядку
адміністративного судочинства.

Як зазначає ст. 15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи, щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 2 КАС України, який
набрав чинності з 01 вересня 2005 року,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод
та інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин
від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства,
в тому числі на виконання
делегованих повноважень шляхом
справедливого, неупередженого та
своєчасного розгляду адміністративних
справ.

Відповідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних
судів поширюється на
правовідносини, що виникають у
зв'язку з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних
управлінських функцій.

Так п. 3, постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013р., № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
встановлено, вирішуючи питання про
віднесення норми до публічного права, а
спору до публічно-правового, суди
повинні враховувати
загальнотеоретичні та законодавчі
критерії. Зокрема, за змістом пункту 1
частини першої статті 3 КАС України у
публічно-правовому спорі, як правило,
хоча б однією стороною є орган
виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому
хоча б однією зі сторін є орган
виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 4. постанови
пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2013р., № 8 «Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
судів», вирішуючи питання про
визначення юрисдикції
адміністративних судів щодо вирішення
адміністративних справ, суди повинні
враховувати, що КАС України встановлює
такі правила відмежування
адміністративної юрисдикції від інших
видів юрисдикції:
понятійно-функціональне, тобто
визначення адміністративної справи, що
наведене у пункті 1 частини першої
статті 3 КАС України; визначення видів
публічних правовідносин (управлінські
правовідносини та правовідносини,
пов'язані з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень),
зазначених у частині першій статті 17
КАС України; встановлення переліку
публічно-правових спорів, що
підпадають під юрисдикцію
адміністративних судів (частина друга
статті 17 КАС України).

У п.п. 3, 30 постанови № 3 "Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ" від 01 березня 2013 року Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ роз'яснив, що вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі,
суди повинні виходити з того, що
відповідно до статей 15, 16 ЦПК у
порядку цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(стаття 17; далі-КАС), Господарським
процесуальним кодексом України
(статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним
процесуальним кодексом України (далі -
КПК) або Кодексом України про
адміністративні правопорушення (далі
- КУпАП) віднесено до компетенції
адміністративних, господарських судів,
до кримінального провадження чи до
провадження в справах про
адміністративні правопорушення.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Таким чином, критеріями розмежування
справи цивільного судочинства від
справи адміністративного судочинства
є одночасно: суб'єктивний склад
учасників процесу та характер спірних
правовідносин.

Так, звертаючись до суду із вказаним
позовом позивач ОСОБА_1 посилається на
те, що підставою для звернення до суду є
порушення її права користування
гаражем АДРЕСА_2, шляхом зобов'язання
ОСОБА_3 перенести на 145 см у бік її
гаражу стіну прибудови під літ. «а1»,
розміром 145 см х 451 см, яка прибудована
до гаражу по провулку торговому в смт.
Сергіївка м. Білгород - Дністровський
Одеської області.

Оскільки, в позовній заяві заявлено
вимогу про зобов'язання суб'єкта
владних повноважень вчинити певну дію
а саме, скасувати рішення виконавчого
комітету Сергіївської селищної ради №
252 від 06.10.2006 року та скасувати
реєстрацію права власності на ОСОБА_3,
що відноситься до повноважень
виконавчого комітету Сергіївської
селищної ради та реєстраційної служби
Білгород - Дністровського
міськрайонного управління юстиції
відповідно, які вказані повноваження
здійснюють, як суб'єкти владних
повноважень.

Також суд звертає уваги на те, що
розгляд таких справ передбачений п. 10 ч.
2 ст. 16 ЦК України, а саме визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Але підставою для подачі такого позову
слугують прийняття незаконних рішень,
незаконні дії чи бездіяльність
зазначених органів, що призвело до
заподіяння шкоди особі. Причому
відповідно до статей 1173 - 1175 ЦК така
шкода відшкодовується незалежно від
вини цих органів (осіб). Позивачка не
зазначає у позові, чим саме була
заподіяна їй шкода.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України, не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що вимоги позивачки в
частині визнання та скасування рішення
та реєстрації права власності не
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства.

А отже, відповідно до п.1.ч.1 ст. 205 ЦПК
України, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо , справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Керуючись ст. 205 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представник виконавчого
комітету Сергіївської селищної ради -
задовольнити.

Провадження по справі за позовними
вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
виконавчого комітету Сергіївської
селищної ради, третя особа - відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Білгород - Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про визнання частково
незаконним та скасування рішення №252
виконавчого комітету Сергіївської
селищної ради, визнання незаконним та
скасування реєстрації права власності
- закрити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя