Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/906/14-ц
Номер провадження 2/213/519/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року Інгулецький
районний суд м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі
головуючого судді-Соловйової Л.Я.

при секретарі- Іващенко Н.О.

за участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2, третьої особи -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Інгулецького
районного суду м.Кривого Рогу цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
зобов"язання не чинити перешкоди в
користуванні квартирою та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_2 посилаючись на те, що вона,
відповідач та треті особи ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1
та зареєстровані у вказаній квартирі.
Сімейні стосунки між нею та
відповідачем ОСОБА_2 припинені у 2011
році, однак з останнім вона перебуває у
шлюбі. На протязі всього сімейного
життя відповідач неодноразово виганяв
її з квартири, а через деякий час вона
поверталась в житло. В 2011 році
відповідач вигнав її із вказаної
квартири, змінив замки не дверях та
перешкоджає їй у проживанні у вказаній
квартирі. Вона змушена проживати у
друзів та знайомих. В квартирі
залишились її речі.

Просить зобов'язати відповідача
не чинити перешкоди в користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та вселити її до
вказаної квартири.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 пояснила, що вона, відповідач та
їх двоє синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4
приватизували квартиру АДРЕСА_1.
Кожному із співвласників належить на 1/
4 частці вказаної квартири. Вони всі
зареєстровані у спірній квартирі,
фактично в квартирі проживає лише
відповідач. Вона вже три роки не
проживає у спірній квартирі на даний
час. 02.06.2013 року вона пішла з дому,
оскільки не можливо було проживати з
відповідачем, він принижував її та
виганяв з квартири. Приблизно через
два тижні вона повернулась додому, але
зайти в неї вже не мала можливості:
замки у вхідних дверях були змінені.
Відповідач перешкоджав їй потрапити до
квартири, ключів їй не давав. Її
особисті речі з квартири були викинуті,
спільне майно з відповідачем вони не
ділили. Вона весь час проживає у друзів
та знайомих, хоча спірна квартира також
є її спільною частковою власністю.

Також позивач пояснила, що вона
на той час вживала алкогольні напої,
але вже близько року не вживає
спиртного. Просить її вимоги
задовольнити, сплачений нею судовий
збір з відповідача не стягувати.

Відповідач ОСОБА_2 позов не
визнав, в судовому засіданні пояснив,
що позивач з 2011 року не проживає в
квартирі АДРЕСА_1, яка є спільною
частковою власністю його, позивачки та
їх синів. Позивачка під час спільного
проживання часто не приходила додому,
зловживала спиртними напоями, виносила
та пропивала речі з квартири. Останню
ніхто не виганяв, вона сама пішла з
квартири. Через деякий час він змінив
замки у вхідних дверях до спірної
квартири, ключів позивачці не надавав.
На даний час він проживає у спірній
квартирі сам, має захворювання на
туберкульоз. Позивач не сплачує
комунальні послуги. Сини проживають
окремо в квартирах, які винаймають. Він
заперечує проти того, щоб в квартирі
проживала позивачка, миритися з нею не
бажає, не вірить що вона могла
змінитися. Проти позову заперечує та
просить відмовити в його задоволенні.

Третя особа ОСОБА_1 суду пояснив, що
позивач і відповідач його мати і
батько. Він в 2009 році проходив службу в
армії. В 2010 році повернувся з армії,
зареєструвався за адресою: АДРЕСА_1 та
проживав у вказаній квартирі. На даний
час вже 8 місяців він проживає за іншою
адресою, винаймає житло. В квартирі
залишився проживати його батько, він
відноситься краще до батька ніж до
матері. Матір ніхто не виганяв. Остання
раніше уходила з квартири. Коли мати
пішла з дому влітку 2011 року він з
батьком змінили замки у вхідних дверях.
Мати ключів від цих замків не має. Коли
мати в 2012 році телефонувала йому, він
допомагав їй матеріально.

Вважає, що ОСОБА_1 слід відмовити в
позові.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання
не явився, про дату та час розгляду
справи повідомлявся судом своєчасно,
причини його неявки не відомі. Суд
вважає можливим розглянути справу за
відсутності вказаної третьої особи.

Із пояснень свідка ОСОБА_6 слідує, що
вона є сестрою позивачки. Останній
належить частка квартири по АДРЕСА_1, в
якій вона проживала з відповідачем та
синами. Позивачку часто виганяли з
квартири, а потім вона знов проживала
у вказаному помешканні. Бували випадки
що позивачці за допомогою працівників
міліції приходилось повертатися в
квартиру. Відповідач створив такі
умови, за яких проживати з ним спільно
було не можливо. Раніше ОСОБА_1
вживала спиртні напої, відповідач і їх
старший син ОСОБА_4 також вживали
спиртне. Позивачка вже майже рік не
вживає алкогольні напої. Позивачка
хотіла повернутися до спірної квартири
та вселитися до неї, але не змогла,
оскільки були змінені замки у дверях.

Вислухав сторони, третю особу ОСОБА_1,
допитав свідка, дослідив письмові
матеріали справи, судом встановлені
наступні обставини.

На підставі свідоцтва про право
власності на житло № J 178 від 28.05.2008
року квартира АДРЕСА_1 належить на
праві приватної спільної часткової
власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_3, кожному по 1/ 4 частці (а.с.3).
Всі співвласники зареєстровані у
спірній квартирі (а.с.14).

Згідно акту від 07.03.2014 року, складеного
майстром дільниці №3/7 ТОВ
"Сіті-Сервіс-КР" за участі свідків:
ОСОБА_4, ОСОБА_9 слідує, що ОСОБА_1 не
проживає за місцем реєстрації по
АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що ОСОБА_2
змінив замки у дверях та не впускає
останню. Акт підписаний майстром
дільниці, начальником дільниці №3 ТОВ
"Сіті-Сервіс-КР", свідками, завірений
штампом підприємства (а.с.13). Факт не
проживання позивачки у вищевказаній
квартирі також підтверджується
поясненнями даними в судовому
засіданні відповідачем, третьою
особою - ОСОБА_1, свідком ОСОБА_6

Актом від 06.03.2014 року складеного
мешканцями будинку АДРЕСА_2
підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_2
мешкає ОСОБА_1 без реєстрації. Підписи
мешканців будинку, що склали даний акт,
підтверджено підписом майстра
дільниці №3/8, начальником дільниці №3
ТОВ "Сіті-Сервіс-КР" та завірено
штампом підприємства (а.с.12).

З позовом до суду позивач звернулась
27.02.2014 року (а.с.1).

Також в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
чинить перешкоди позивачу у доступі до
квартири АДРЕСА_1: в квартиру не
впускає, ключів від вхідних дверей
квартири - не надає. Позивач з червня 2011
року у спірній квартирі не проживає.

Викладеним обставинам відповідають
правовідносини, щодо здійснення права
спільної часткової власності, які
регулюються ст.358 ЦК України та
правовідносин, які витікають зі ст.391 ЦК
України, а також ст.ст. 150, 155 ЖК України,
які регулюють користування квартирою
та гарантії прав громадян, які мають у
приватній власності квартиру.

Позивач ОСОБА_1 є власником 1/ 4 частки
спірної квартири АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про власності на житло від
28.05.2008 року. Відповідно до ст.358 ЦК
України, право спільної часткової
власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. Судом встановлено, що
частка кожного з співвласника спірної
квартири в натурі не визначена,
домовленості про порядок володіння і
користування вказаною квартирою - між
співвласниками не було.

Права власника житлового будинку,
квартири також визначені в ст. 383 ЦК
України та ст. 150 ЖК України, які
передбачають право власника в тому
числі використовувати житло для
власного проживання, розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ст. 155 ЖК України, власник
квартири чи її частки не може бути
позбавлений права користування
власністю.

Приписами ч.4 ст.311 ЦК України
також передбачено, що фізична особа не
може бути виселена або іншим чином
примусово позбавлена житла, крім
випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.391 Цивільного
кодексу України, власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядженням своїм майном.

Судом встановлено, що
співвласником 1/ 4 частки спірної
квартири є відповідач ОСОБА_2, який
користується вказаною квартирою,
постійно проживає в ній, ключів від
вказаної квартири позивачу не дає, чим
завдає перешкоди у здійснені останньою
права користування та розпорядження
власністю. Іншими співвласниками
спірної квартири, а саме - ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 не чиняться перешкоди позивачу
в користуванні власністю.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідач фактично
позбавляє позивача права власності на
належну їй частину квартири, так як
мешкаючи в ній, користується в спосіб,
якій позбавляє можливості позивача
користуватися спірною квартирою.
Користування всією квартирою, лише при
наявності 1/4 частки, яка належить
відповідачу, свідчить також про
перешкоди в здійсненні права
користування позивача щодо майна, яке
належить і їй на праві спільної
часткової власності.

Таким чином, суд вважає, що
вимоги позивачки ОСОБА_1 про
зобов'язання не чинити перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
вселення її у вказану квартиру
підлягають задоволенню.

Разом з тим, за клопотанням
позивача, суд вважає можливим не
стягувати з відповідача на користь
позивачки сплачений останньою судовий
збір у справі.

На підставі ст.ст.311, 358, ч.2 ст.386,
391 ЦК України, ст.ст.150, 155 ЖК України та
керуючись ст. ст.10,11,60,88, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И
Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
зобов"язання не чинити перешкоди в
користуванні квартирою та вселення -
задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
не чинити перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Інгулецький районний суд м.Кривого
Рогу.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Л.Я.Соловйова