Провадження № 2/461/822/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року
м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Мисько Х.М.

при секретарі
Коружинець Н.В.

з участю: позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої залиттям
квартири,-

в с т а н о в и в :

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до
суду із позовом до ОСОБА_3, в якому
просять стягнути із відповідача на їх
користь майнову шкоду в сумі 1800,00 грн. і
моральну шкоду в сумі 2000,00 грн., завдану
внаслідок затоплення квартири,
стягнути судовий збір та витрати,
пов'язані із проведенням експертизи.

В обґрунтування внесеного позову
покликаються на те, що вони проживають
у м. Львові на АДРЕСА_1. Поверхом вище, у
квартирі АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_3 яка 11
грудня 2012 року залила їх квартиру, про
що складено акт ЖКД БМЕУ-1 від 13 грудня
2012 року. ПП «ЕкспертМАШ» проведено
оцінку пошкодження конструктивних
елементів квартири (оздоблення) з метою
відшкодування збитків при залитті та
складено висновок №22/12 від 22 грудня 2012
року, згідно якого вартість
відшкодування збитків оцінено у 1800,00
грн. Позивачі звертались до
відповідача з проханням відшкодувати
заподіяну шкоду, проте ОСОБА_3 ніяких
заходів із запобігання причин
пошкодження квартири не прийняла,
збитки не відшкодувала. Позивач ОСОБА_1
вказує, що їй завдано моральну шкоду
внаслідок протиправної поведінки
відповідача щодо неї, а також у зв'язку
із значним пошкодженням її майна,
оскільки у неї погіршився сон,
почастішали головні болі та постійно
високий тиск.

В судовому засіданні позивачі позов
підтримали, надали пояснення,
аналогічні до викладених у позовній
заяві та просили такий задоволити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позовні вимоги
заперечили повністю, надали пояснення
про те, що ОСОБА_3 не є мешканкою
квартири АДРЕСА_2, про будь-які факти
перевірки вказаної квартири їй не
відомо та вона не була присутня в даній
квартирі ні 11 грудня 2013 року, ні 13
грудня 2013 року. Крім того вказують, що у
Акті від 13 грудня 2012 року не зазначено
причини залиття, відсутні висновки
комісії, вказують, що ОСОБА_3 з таким не
ознайомлювали, а відтак вважає його
таким, що не відповідає дійсності.
Вважає Звіт про оцінку розміру
відшкодування збитків при залитті
квартири недостовірним, оскільки в
такому не зазначено причин залиття.
Просить відмовити в задоволенні
позову.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали покази про те,
що 13 грудня 2012 року ними складено акт, в
який внесено достовірні відомості про
те, що 11 грудня 2012 року з вини власниці
квартири АДРЕСА_2 у м. Львові ОСОБА_3
залито нижче розташовану квартиру
АДРЕСА_3. В результаті залиття у АДРЕСА_1
залито стіни і стелю ванної і житлової
кімнати, нанесено моральні і
матеріальні збитки. Повністю
підтримали факти, зафіксовані в акті.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 надав покази про те, що він
орендував квартиру АДРЕСА_2 на підставі
усної домовленості з ОСОБА_3 Вказує, що
приходила сусідка знизу ОСОБА_1 і
повідомляла про те, що їх квартиру
заливає водою, однак, в орендованій ним
квартирі було сухо, проте суд критично
оцінює покази останнього, оскільки
такі не знайшли свого підтвердження
жодними доказами в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши інші матеріали
справи, з'ясувавши дійсні обставини
справи, права та обов'язки сторін, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачам на
праві приватної спільної часткової
власності належить квартира АДРЕСА_1 у
м. Львові, про що свідчать наявні у
матеріалах справи витяги про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (а.с.5,6).

Суд приймає до уваги покликання
позивачів на те, що 11 грудня 2012 року з
вини відповідача було залито їх
квартиру, оскільки вказаний факт
підтверджується Актом від 13 грудня 2012
року, складеного комісією в складі
начальника ЖКД БМЕУ-1 Львівської
залізниці ОСОБА_6, інженера ОСОБА_8,
техніка ОСОБА_5 Перевіркою встановлено,
що 11 грудня 2012 року мешканка квартири
АДРЕСА_2 ОСОБА_3 через свою халатність
залила нижче розташовану квартиру
АДРЕСА_3. В результаті залиття в нижче
розташованій АДРЕСА_1 залито стіни і
стелю ванної і житлової кімнати,
нанесено моральні і матеріальні збитки
(а.с.7).

Відповідно до ч.2 п.2.3.6 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій у разі залиття, аварії
квартир складається відповідний акт
(додаток 4). У вказаному акті одним із
пунктів, який необхідно заповнити є
причини залиття, у акті обстеження
квартири позивачів комісією вказана
причина залиття - халатність ОСОБА_3,
яка призвела до залиття квартири
АДРЕСА_1 у м. Львові.

Суд не приймає до уваги покликання
відповідача на те, що на час залиття
квартири АДРЕСА_1 у м. Львові вона не
проживала за адресою: АДРЕСА_2, оскільки
такі не підтверджені в судовому
засіданні жодними належними та
допустимими доказами. Крім того, судом
встановлено та не заперечується
сторонами, що остання є власником
квартири, а тому повинна нести
відповідальність за спричинену шкоду.

Відповідно до ч.3 ст.13 Конституції
України власність зобов'язує.
Власність не повинна
використовуватися на шкоду людині і
суспільству.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Згідно Звіту про оцінку розміру
відшкодування збитків при залитті
квартири за адресою: АДРЕСА_4,
здійсненого ПП «ЕкспертМАШ» згідно
договору на проведення оцінки майна
№22/12 від 22 грудня 2012 року, вартість
відшкодування збитків становить 1800,00
грн. (а.с.8-15).

Відповідно до квитанції № 9137227 від 24
грудня 2012 року, ОСОБА_1 сплатила ПП
«ЕкспертМАШ» 200,00 грн. за проведену
експертизу (а.с.21).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Частиною
2 цієї статті встановлено, що особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відтак, обов'язковою умовою
відшкодування як матеріальної так і
моральної шкоди є наявність вини у діях
особи, яка заподіяла таку шкоду.

Суд приходить до висновку, що
позивачами доведений факт завдання
шкоди їх майну, а саме квартирі,
внаслідок неправомірних дій
відповідача ОСОБА_3, яка не довела, що
шкоди завдано не з її вини, тому позовні
вимоги щодо відшкодування майнової
шкоди в розмірі 1800,00 грн., який
підтверджується висновком експерта, є
підставними та підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Враховуючи положення вищевказаних
статей, суд приходить до висновку про
заподіяння протиправними діями
відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди
позивачам, яка полягала у душевних
стражданнях, яких останні зазнали у
зв'язку із пошкодженням їх майна.
Враховуючи наведене, позовна вимога
про стягнення з відповідача на користь
позивачів моральної шкоди частково
підлягає до задоволення, проте не у
сумі, визначеній позивачами, а у
розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Враховуючи те, що позовна вимога
стосовно стягнення майнової шкоди
задоволена повністю, позовна вимога
щодо відшкодування моральної шкоди
задоволена частково, тому суд
приходить до висновку, що з відповідача
слід стягнути на користь позивачів
суму, сплачену за проведення
експертизи, судовий збір за
пред'явлення позовних вимог майнового
характеру та частково судовий збір за
пред'явлення позовних вимог
немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 32, 60, 88, 208, 209, 212,
214, 215 ЦПК України, ст.ст.11, 22, 23, 1166, 1167 ЦК
України, Правилами утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затверджених Наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства
України 17 травня 2005 року №76 суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 1800,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 229,41 грн. сплаченого судового
збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 200,00 грн. витрат за експертизу.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Галицький районний суд м. Львова шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий суддя
Мисько Х.М.