Суддя: Федько С. П.
Справа № 253/4222/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Горлівки Донецької
області в складі:

головуючого судді Федько С.П.

при секретарі Бродніковій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Горлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із
зазначеним позовом, на обґрунтування
якого послалася на наступне. За час
перебування в шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2, який було зареєстровано 09
серпня 2002 року, у позивача та
відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син
-ОСОБА_3. 29 жовтня 2010 року рішенням
Калінінського районного суду міста
Донецьк шлюб було розірвано. Після
припинення шлюбних відносин
малолітній син ОСОБА_3 залишився
проживати з позивачем. Позивач має
намір відправити сина з бабусею за межі
країни для оздоровлення, розширення
кругозору та розвитку останнього в
період з 01 по 30 червня 2014 року до
Туреччини. Неодноразово позивач
зверталась до відповідача з проханням
надати дозвіл на виїзд за кордон
малолітнього сина. Відповідач
категорично відмовляється від надання
дозволу на виїзд дитини. Вважає , що
така поведінка відповідача шкодить
інтересам дитини . Просить дозволити
тимчасовий виїзд малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, в
супроводі бабусі, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
період з 01 червня по 30 червня 2014 року до
Туреччини.

Позивач у судове засідання не
з'явилась, надала письмову заяву про
можливість розгляду справи за її
відсутності, на позовних вимогах
наполягає.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав письмову заяву про
можливість розгляду справи за його
відсутності, проти позову не заперечує.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 313 ЦК України
«Фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними».

Відповдіно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року № 3857-ХІІ за відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
громадянина Укрїани за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Відповдіно до «Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», затвредженими Постановою
Кабінету Міністрів Укрїани № 57 від 27
січня 1995 року «Виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
здійснюється за згодою обох батьків
(усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх
супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. 4. Виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється: …у разі пред'явлення
документів або їх нотаріально
засвідчених копій: … рішення суду …
про надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків …»

Судом встановлено, що сторони мають
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який після розлучення батьків
проживає з матір'ю - позивачем ОСОБА_1

Як зазначила позивач у позові і
проти чого не заперечує відповідач,
поїздка до Туреччини потрібна задля
оздоровлення дитини, розширення її
кругозору.

З огляду на викладене, суд вважає, що
виїзд дитини відповідає її інтересам,
сприятиме її розвитку.

За таких обставин, позовні вимоги в
частині надання дозволу на тимчасовий
виїзд малолітньої дитини без згоди та
супроводу батька на період з 01 червня
2014 року по 30 червня 2014 року до Туреччини
підлягають задоволенню як і вимога про
надання дозволу на отримання дитячого
паспорту.

Що стосується вимоги про надання
дозволу на виїзд за межі України в
супроводі бабусі - ОСОБА_5, - в цій
частині позов не підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 СК України
«Сімейні відносини регулюються лише у
тій частині, у якій це є допустимим і
можливим з точки зору інтересів їх
учасників та інтересів суспільства.
Регулювання сімейних відносин
здійснюється з урахуванням права на
таємницю особистого життя їх
учасників, їхнього права на особисту
свободу та недопустимості свавільного
втручання у сімейне життя».

Згідно зі ст. 274 ЦК України «Обмеження
особистих немайнових прав фізичної
особи, встановлених цим Кодексом та
іншим законом, можливе лише у випадках,
передбачених ними».

Аналізуючи вищезазначені нормативні
акти, суд встановлює, що закон
передбачає спосіб захисту судом права
шляхом надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків і не містить положень
про надання дозволу на виїзд у
супроводі іншої особи.

Надання дозволу на виїзд дитини за
кордон без згоди батька у супроводі
іншої особи судом розцінюється як
неправомірне втручання у сімейне життя
особи та неправомірне обмеження її
особистих немайнових прав.

З огляду на викладене, позовні
вимоги в цій частині як безпідставні
задоволенню не підлягають

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 218, 223 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
задовольнити частково. Дозволити
тимчасовий виїзд малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2
на період з 01 червня 2014 року по 30 червня
2014 року до Туреччини.

Надати дозвіл на отримання дитячого
паспорту (дитячого проїзного)
малолітній особі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди батька ОСОБА_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по оплаті судового
збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Донецької області
через Центрально-Міський районний суд
міста Горлівки Донецької області
протягом десяти днів, з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С. П. Федько