Справа № 434/9735/13ц
Провадження № 22ц/782/1651/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області в складі:

головуючого: Коротких О.Г.

суддів: Орлова І.В., Масенко Д.Є.,

при секретарі: Соловей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського
районного суду м. Луганська від 21.03.2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користування
квартирою, вселення і виселення,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2, в
інтересах якого діє законний
представник неповнолітнього ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення
перешкод у користуванні квартирою,
вселення і виселення, посилаючись на
наступні обставини.

Спірна квартира АДРЕСА_1
знаходиться у спільній частковій
власності ОСОБА_2 і ОСОБА_1, належить по
? частки кожному. Відповідач ОСОБА_1 не
проживає в цій квартирі, але вселила
без згоди співвласника на житлову
площу свого сина ОСОБА_4 разом з
цивільною дружиною ОСОБА_5 і
неповнолітньою дитиною ОСОБА_6, які
перешкоджають у здійсненні права
користування та розпорядження
належним позивачу майном, тому він
просить усунути перешкоди у
користуванні спірною квартирою шляхом
вселення його в квартиру і виселення
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Рішення Артемівського районного
суду м. Луганська від 21.03.2014 року
позовні вимоги задоволено, суд вирішив
усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2
права користування і розпорядження
належною йому на праві приватної
власності ? частиною квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 12.04.2012
року Другою Луганською державною
нотаріальною конторою, шляхом вселення
ОСОБА_2 в квартиру та виселення ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6. Зобов`язати ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не чинити
перешкод у здісненні ОСОБА_2 права
користування і розпорядження належним
йому майном.

З рішенням не погодилися відповідачі і
подали апеляційну скаргу.

Апелянти вважають рішення суду першої
інстанції незаконним та
необґрунтованим та таким, що підлягає
скасування у зв`язку з порушенням норм
матеріального права та
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, а тому просять
оскаржуване рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду має бути законним та
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно з законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з`ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено,
що спірна квартира АДРЕСА_1 знаходиться
у спільній частковій власності ОСОБА_2
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом і ОСОБА_1 згідно
технічного паспорту на квартиру по ?
частки кожному. Позивач зареєстрований
в цій квартирі, але не може проживати,
оскільки відповідач ОСОБА_1 без його
згоди вселила на спірну житлову площу
свого сина ОСОБА_4 разом з цивільною
дружиною ОСОБА_5 і неповнолітньою
дитиною ОСОБА_6, які перешкоджають у
здійсненні права користування та
розпорядження належним йому майном.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
вимог норм цивільного права, що
захищають право власності, він
обґрунтовано дійшов висновку щодо
задоволення позовних вимог про
усунення перешкод у користуванні
спірною квартирою, виходячи з вимог
ч.1ст.358 ЦК України, в якій зазначено, що
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою, а також ст.391 ЦК України, яка
передбачає, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Судова колегія погоджується з
такими висновками суду, але, дослідивши
матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача та сторони по справі
судова колегія прийшла до висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про виселення
малолітньої ОСОБА_6, суд не звернув
уваги на те, що вона безпідставно
зазначена відповідачем по справі,
батьки хоча і є її законними
представниками, але такими у позові теж
не зазначені, тому судова колегія
вважає обґрунтованим посилання
апелянтів на відсутність у судовому
засіданні представників органів опіки
та піклування. Крім цього, судова
колегія вважає необхідним зазначити,
що місцем проживання неповнолітньої
дитині є місце проживання її батьків, а
тому вимоги про виселення малолітньої
ОСОБА_6 є безпідставними.

Доводи апелянтів стосовної
неналежного повідомлення судом першої
інстанції не заслуговують на увагу,
оскільки спростовуються матеріалами
справи, яка містить письмові докази
щодо заходів суд про повідомлення
сторін відповідно до вимог ст.74 ЦПК
України.

Посилання відповідачів на те, що
позивач мав би ставити питання про
вселення лише після вирішення питання
щодо порядку користування не
ґрунтуються на нормах матеріального
права і суперечать вимогам
ст.ст.317,319,328,386,391 ЦК України.

Виходячи з викладеного, судова
колегія вважає, що рішення в частині
виселення малолітньої дитини підлягає
скасуванню у зв`язку з порушенням судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права відповідно до
вимог ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307, 309, 316
ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1
задовольнити частково, рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 21.03.2014 року змінити,
скасувати в частині виселення ОСОБА_6 і
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення
залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно
та може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: