Справа № 714/391/14-ц
Провадження № 2/714/160/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р.
Герцаївський районний суд
Чернівецької області

в складі:

головуючий-суддя:
Козловська Л.Д.

секретар:
Онофрей Ш.К.

з участю: представника позивача
Кесарева Г.І.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Герца цивільну справу за
позовною заявою публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, суд,-

В С Т А Н О В И В :

12 травня 2014 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що 19.08.2007 року між ПАТ «Дельта
Банк» (правонаступник Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційний Банк «Дельта») та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, був укладений кредитний
договір №003-25028-190807, в результаті якого
відповідач отримав кредит в розмірі
6915,00 грн. на придбання певного майна.

Відповідно до п.2.3. Кредитного договору,
за користування кредитом відповідач
сплачує кредитору проценти, виходячи
зі ставки 12 % в рік. А також згідно умов
Договору, за ведення кредитної справи
відповідач сплачує кредитору плату в
розмірі 1,1 % в місяць. Кредит надавався
на строк 24 місяців з кінцевим терміном
повернення та сплати всіх плат не
пізніше 18 серпня 2009 року.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надавши відповідачеві кредит
у сумі 6915,00 грн., про що свідчить
меморіальний ордер № 29006885 від 20.08.2007
року. Зі свого боку відповідач отримав
у своє розпорядження майно, а саме:
стінку «Діва» ціною 1640,00 грн., куток
Еллада - 2450,00 грн., кухню «Оля Люкс» - 1680,00
грн. та прихожу Романтика - 1145,00 грн.

Станом на 27.02.2014 р. відповідач не
виконував належним чином зобов'язання
за кредитним договором, в результаті
чого виникла прострочена
заборгованість на загальну суму 2276,34
грн., яка складається з заборгованості
за сумою кредиту в розмірі 1690,13 грн.,
заборгованості за відсотками - 47,65 грн.
та заборгованості за комісіями - 538,56
грн.

Позивач у позовних вимогах просить суд
задовольнити позов та стягнути з
відповідача відповідну суму
заборгованості, а також витрати
понесені на сплату судового збору в
розмірі 243,60 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні просила суд задовольнити
позов з підстав зазначених у позовній
заяві та пояснила суду, що відповідачу
направлялися СМС повідомлення про
прострочену суму заборгованості на
мобільний телефонний номер.

Відповідач в судове засідання показав
суду, що він кожного місяця сплачував
кредитору рівними частками суму
грошових коштів, яка включає
заборгованість за кредитом,
заборгованість по сплаті процентів та
плати за ведення кредитної справи в
розмірі 475 грн. Кредит він думав що
погасив повністю. Ніяких повідомлень
та листів від банку щодо погашення
кредиту йому не надходило.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, прийшов до
висновку що у задоволені позовних
вимог слід відмовити з наступних
підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Так, 19 серпня 2007 року між ТзОВ
«Комерційний Банк «Дельта» та ОСОБА_2
був укладений кредитний договір
№003-25028-190807, в результаті якого
відповідач отримав кредит в розмірі
6915,00 грн. на придбання певного майна.

Відповідно до п.1.2 ст.1 Статуту ПАТ
«Дельта Банк», останній є
правонаступником ТзОВ «Комерційний
банк «Дельта», яке набуло статусу
юридичної особи з моменту внесення 14
лютого 2006 року запису до єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців.

Відповідно до п.2.3. Договору за
користування кредитом відповідач
сплачує кредитору проценти, виходячи
зі ставки 12 % в рік. А також згідно умов
Договору, за ведення кредитної справи
відповідач сплачує кредитору плату в
розмірі 1,1 % в місяць.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надавши відповідачеві кредит
на вищезазначену суму. Зі свого боку
відповідач отримав у своє
розпорядження майно а саме: стінку
«Діва» ціною 1640,00 грн., куток Еллада -
2450,00 грн., кухню «Оля Люкс» - 1680,00 грн. та
прихожу Романтика - 1145,00 грн.

Станом на 27.02.2014 р. відповідач не
виконував належним чином зобов'язання
за кредитним договором, в результаті
чого виникла прострочена
заборгованість на загальну суму 2276,34
грн., яка складається з заборгованості
за сумою кредиту в розмірі 1690,13 грн.,
заборгованості за відсотками - 47,65 грн.
та заборгованості за комісіями - 538,56
грн.

Відповідно до ст.11 Закону «Про захист
прав споживачів» договір про надання
споживчого кредиту укладається між
кредитодавцем та споживачем,
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками.

Відповідно до розрахунку
заборгованості, відповідач останній
раз здійснив погашення суми кредиту
19.03.2009 року. Згідно п.1.2 Кредитного
договору, кредит надавався на строк 30
місяців з кінцевим терміном повернення
та сплати всіх плат не пізніше 18 серпня
2009 року.

У правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній в постанові від 06
листопада 2013 року в справі № 6-116цс13
зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК
України початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушенням
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

За ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа дізналася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Представник позивача показала суду, що
відповідачу надсилалися СМС
повідомлення про погашення
простроченої суму заборгованості на
мобільний номер, хоча не надала суду
жодних доказів з приводу цього, листів
вимог відповідачу про погашення суми
простроченої заборгованості та
відсотків за користування кредитом з
боку позивача не направлялися.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

У даній справі з урахуванням умов
кредитного договору, терміну його дії,
у Банку як кредитора виникло право на
звернення до суду до 18 серпня 2012 року.

Позов Банком подано 12 травня 2014 року,
тобто після спливу встановленої ст. 257
ЦК України позовної давності
тривалістю у три роки.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 31 Постанови від 30 березня 2012
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої статті 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування, кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки, згідно ст.266 ЦК
України, зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Вказане часове обмеження
примусового захисту цивільного права
або інтересу спрямоване на
забезпечення стабільності майнових
відносин у суспільстві та на
конкретизацію прав і обов'язків їх
учасників. Воно захищає потенційних
відповідачів від прострочених позовів,
які буде тяжко заперечити, та
несправедливості, яка може мати місце,
якщо суд буде змушений ухвалити
рішення щодо подій, які відбулися у
віддаленому минулому, спираючись на
докази, які могли стати недостовірними
та неповними внаслідок давності.

Пунктом 7 абзацу другого частини 13 ст.11
Закону "Про захист прав споживачів"
передбачено, що кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови в позові.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позов не підлягає задоволенню у
зв'язку з порушенням позивачем строків
позовної давності звернення до суду.

На підставі ст.ст.11, 14, 16, 256-257, 266-267, 1048, 1050
Цивільного кодексу України; керуючись
ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 174, 208-209, 212-215, 218, 224, 294
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - відмовити за
пропуском строків позовної давності
звернення до суду.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Герцаївський районний суд
Чернівецької області шляхом подачі в 10
- денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами,
які не були присутніми при
проголошенні рішення - в той же строк з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: