Провадження № 2/369/246/14
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2014 року
Києво-Святошинський районний
суд Київської області у складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря
Шевчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визначення часток у спільній сумісній
власності, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визначення часток у спільній сумісній
власності.

Свої вимоги мотивувала тим, що після
смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на
1/3 частину квартири АДРЕСА_1.
Спадщину позивач прийняла, оскільки у
встановлений законом строк звернулась
до нотаріальної контори із заяваю про
прийняття спадщини. Відповідачі подали
до нотаріальної контори заяви про
відмову від прийняття належної їм
частки у спадщині. Однак, отримати
свідоцтво про право на спадщину
позивач не може, оскільки у свідоцтві
про право власності на квартиру не
визначені частки співвласників. Тому в
нотаріальній конторі отримала відмову.

Просила суд визначити, що частки
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у
спільній сумісній власності на
квартиру номер АДРЕСА_1, що належить їм
на підставі свідоцтва про право
власності на житло виданого 29 грудня 1993
року Київською дільницею цивільних
споруд ПЗЗД, є рівними - по 1/4 частині за
кожним.

Представник позивачка у судове
засідання не з'явилась, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлена,
направила до суду лист в якому позовні
вимоги підтримала та просила слухати
справу у її відсутності.

Відповідачі у судове засідання не
з'вились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялися.

Суд, перевіривши матеріали
справи та наявні в ній докази,
знаходить, що позов задоволенню не
підлягає з таких підстав.

За правилами ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом
встановлено, що 29 грудня 1993 року ОСОБА_4
та члени його сім'ї - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 отримали свідоцтво про право
власності на житло, а саме кватиру,
АДРЕСА_1, при цьому у свідоцтві про
право власності на житло вказано, що
квартира належить на праві спільної
сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим 03 жовтня 2013 року
виконавчим комітетом Вишневої міської
ради Києво-Святошинського району
Київської області.

За змістом ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку
встановленого ст.1270 ЦК України він не
заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
отримують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього кодексу.

У відповідності до встановленої
законом черговості у першу чергу
спадкують діти спадкодавця, той з
подружжя, хто пережив його, та батьки.

З матеріалів спадкової справи
№2/2013 до майна померлого ОСОБА_4
встановлено, що до приватного
нотаріуса Києво-Святошинського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_5 21 листопада
2013 року звернулась ОСОБА_6 із заявою про
прийняття спадщини після смерті
чоловіка ОСОБА_4, а відповідачі ОСОБА_3
та ОСОБА_2 21 листопада 2013 року подали
заяви про відмову від належної їм
частки у спадщині.

Листом №101/02-14 від 04 грудня 2013 року,
приватним нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_5 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що
частака померлого у праві спільної
сумісної власності не визначена, а
також з неможливістю встановити факту
родинних відносин, між спадкоємцями та
спадкодавцем.

У п.12 постанови Пленуму Верхового
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» №7 від 30
травня 2008 року передбачено, що за
загальними правилами частини другої
статті 372 ЦК України при поділі майна,
що є у спільній сумісній власності, за
рішенням суду частка співвласника
може бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин, які мають
істотне значення. У разі смерті
співвласника приватизованого будинку
(квартири) частки кожного із
співвласників у праві спільної
власності є рівними, якщо інше не було
встановлено договором між ними
(частина друга статті 370, частина друга
статті 372 ЦК). Частка померлого
співвласника не може бути змінена за
рішенням суду. Для оформлення права на
спадщину закон не вимагає рішення суду
про визначення частки спадкодавця.

Розглядаючи спори, пов'язані зі
спадкуванням частки в праві спільної
сумісної власності, необхідно
звертати увагу на те, що згідно зі
статтею 368 ЦК спільною сумісною
власністю є не лише майно, набуте
подружжям за час шлюбу, якщо інше не
встановлено договором або законом, а й
майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, якщо інше не встановлено
договором, укладеним у письмовій формі.

Отож, позивач не скористалася своїм
правом отримати свідоцтво про право на
спадщину у позасудовому порядку, не
довела суду, що її право в даному
випадку порушене, більш того у
матеріалах справи відсутня постанова
нотаріуса про відмову у вчинені
нотаріальної дії, як це визначено
Законом України «Про нотаріат» та
інструкцією про вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України

Керуючись ст. ст. 15, 16, 370, 372, 1218, 1220, 1222, 1123,
1261, 1268-1270 ЦК України, Постановою Пленуму
Верхового Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30 травня 2008 року, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88,
209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визначення часток у
спільній сумісній власності -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.Я.
Волчко