Справа №2/489/971/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі головуючого -
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання такою що втратила право
користування житлом, третя особа без
самостійних вимог орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Миколаївської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 р. позивачі пред'явили до
суду позов, яким просили визнати
відповідачку з малолітнім сином,
ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право
на проживання у АДРЕСА_1, яки є їх
спільною сумісною власністю,
посилаючись на залишення житла з
речами за власною волею і відсутність
її з дитиною понад 1 рік.

Ухвалою від 12 травня 2014 р., до участі в
справі в якості співвідповідача
залучено малолітнього ОСОБА_5, але того
ж дня ухвалою суду провадження у справі
в частині позовних вимог до нього
закрито у зв'язку з відмовою від позову.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3
від свого імені та як представник
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримала.

Відповідачка просила у задоволенні
позову відмовити. Пояснила, що виїхала
з квартири у травні 2012 р., комунальні
послуги, що нараховуються на квартиру з
врахуванням її реєстрації не
оплачувала, винаймає житло, в якому
проживає з дитиною, із квартири виїхала
у зв'язку із скандалами з колишнім
чоловіком та неможливістю проживати із
ним та спільним сином в одній кімнаті, а
також через відмову у задоволенні її
позову про переселення колишнього
чоловіка з однієї з спірної квартир до
житла його матері.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь в справі, показання
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши
письмові докази, встановив наступні
обставини.

Відповідачка ОСОБА_4 перебувала у шлюбі
з ОСОБА_1, який є сином інших позивачів,
з 06 серпня 2005 р. по 31 січня 2012 р. (а.с.7). У
шлюбі народився син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відповідачка зареєстрована у
квартирах АДРЕСА_1 з грудня 2005 р., її син
також зареєстрований за даною адресою
з народження (а.с.9).

Квартири АДРЕСА_1 належать на праві
спільної часткової власності
позивачам (а.с.8).

Позов про розірвання шлюбу ОСОБА_4
пред'явила до ОСОБА_1 у серпні 2011 р..
(а.с.7)

У листопаді 2011 р. ОСОБА_4, звернулася до
суду з позовом до чоловіка ОСОБА_1 та
його батьків ОСОБА_2, ОСОБА_3, з вимогою
переселити ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1,
де проживає вона із сином та чоловік, до
квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3,
надалі позовні вимоги уточнила -
просила виселити ОСОБА_1 із квартири
АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачів не
перешкоджати користуватися даною
квартирою.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 17 квітня 2012 р. у
задоволенні позову ОСОБА_4 було
відмовлено через відсутність
порушення її прав, оскільки вона не є
співвласником (а.с.6). В апеляційному
порядку за визнання сторін, рішення не
оскаржувалося.

Допитані свідки підтвердили факт не
проживання та відсутності
відповідачки за місцем реєстрації з
травня 2012 р. та періодичного
відвідування малолітнім сином
відповідачки бабусі та дідуся за
місцем реєстрації.

Суд приходить до висновку, що пояснення
відповідачки про обставини вимушеного
залишення з дитиною зареєстрованого
місця проживання у травні 2012 р.
узгоджуються зі змістом рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 17 квітня 2012 р. в частині
обставин пред'явлення позову - усунення
перешкод у користуванні, виселення
ОСОБА_1 із спільного житлвогго
приміщення, яке є письмовим доказом, і
не спростовані належними та достатніми
доказами відповідачів.

Тому підстав для застосування ст. 405 ЦК
України через недоведеність
відсутності відповідачки без поважних
причин, суд не вбачає, наслідком чого є
відмова у задоволенні позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати
покладаються на позивачів.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г. Губницький