АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/6114/2014
Головуючий в 1 інстанції - Колдіна О.О.
Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 20 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивачка
звернулась у жовтні 2013 року.

Зазначала, що перебувала в шлюбі з
відповідачем з 2004 р. по 2006 р., від якого
має дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки відповідач відмовляється в
добровільному порядку надавати
матеріальну допомогу на утримання
неповнолітнього сина, вона вимушена
звернутись до суду за захистом свого
порушеного права.

Позивачка також зазначила, що
відповідач є самозайнятою особою, має
мінливий дохід, крім того має дохід в
натурі від обробітку земельної
ділянки, а тому просила суд визначити
розмір аліментів в твердій грошовій
сумі 2000 грн., але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку

Пізніше, в судовому засіданні,
позивачка зменшила розмір позовних
вимог та просила суд стягнути аліменти
на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1300
грн., але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з дня подання
позовної заяви до досягнення дитиною
повноліття.

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 20 березня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі
1000 грн. щомісячно починаючи з 25.10.2013 р. і
до повноліття дитини.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та ухвалення нового, яким встановити
розмір аліментів у частці від
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона забов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому
шлюбі, який було розірвано 19.09.2006 року,
що підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на
утриманні матері.

Як вбачається з консультативного
висновку від 21.06.2013 р. «Національного
інституту фтизіатрії і пульмонології
ім. Ф.Г. Яновського АМН України» дитина
страждає на імунодефіцит,
лімфаденопатію, хронічний бронхіт,
хронічний тонзиліт, потребує
постійного медичного огляду та
лікування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Як вказано у ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій суму.

Відповідно до довідки № 751 від 16.12.2013 р.
ліцею «Голосіївський» № 241 м.
Києва позивачка дійсно сплачує за
додаткові освітні послуги, які
надаються їй в розмірі 540 грн. щомісяця
(а.с. 44).

Крім того, як стверджує позивачка,
відповідач має дохід від обробітку
земельної ділянки та ведення
домашнього підсобного господарства.

Суд першої інстанції правильно
прийшов до висновку, що відповідач
маючи неповнолітню дитину, неналежно
виконує свої обов'язки щодо її
утримання, тому з нього необхідно
стягнути аліменти у розмірі 1000 грн.
щомісячно, починаючи з дня звернення до
суду з даним позовом та до досягнення
дитиною повноліття.

Таким чином, твердження апеляційної
скарги про незаконність та
упередженість судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Голосіївського
районного суду міста Києва від 20
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: