Справа № 526/1058/13-ц
Провадження № 2/526/8/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року Гадяцький районний
суд Полтавської області в складі

головуючої судді
Заколодяжної О.А.

при секретарі Дроботі
Л.М.

з участю представника позивачки -
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Гадяч
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності
на 1/2 частину квартири,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_2 із
позовною заявою до ОСОБА_3 про
визнання права власності на ? частину
квартири .

У своїй позовній заяві позивачка
вказує, що з ОСОБА_3 вона проживала
спільним подружнім життям з 24.11.1985 року
. За час сумісного проживання вони
придбали квартиру АДРЕСА_1, яку
оформили на ОСОБА_3. 16.11.2004 року шлюб
між ними був розірваний. На даний час
вона проживає у вказаній квартирі, а
відповідач мешкає за іншою адресою.
Позивачка неодноразово зверталась до
ОСОБА_3 з проханням виділити їй ?
частину вказаної квартири, яка
являється їх спільною сумісною
власністю , на що він не погоджувався
і в зв'язку з чим ОСОБА_2 вимушена
була звернутися до суду з даною
позовною заявою та просила суд визнати
за нею право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1 , що являється
спільною сумісною власністю її та
ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2 підтримала свої позовні вимоги
та просила суд їх задовольнити.

Представника позивачки адвокат
ОСОБА_4 суду зазначив, що так як спірна
квартира була придбана , коли позивачка
і відповідач перебували в
зареєстрованому шлюбі, тому вказана
квартира являється спільною сумісною
власністю подружжя, а у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними і в
даний час позивачка проживає у
вказаній квартирі, користується нею.
Строки позовної давності позивачкою
пропущені не були. Просив суд
задовольнити вимоги позивачки.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
позивачки не визнав, суду зазначив, що
хоча спірна квартира і була придбана
ним під час перебування його у шлюбі з
ОСОБА_2, але кошти на її придбання були
надані виключно його батьком і
позивачка про це знала, тому вважає, що
вищевказана квартира належить на
праві власності лише йому, з цих
підстав просив суд відмовити
позивачці у задоволенні її позовних
вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3
по дорученню - ОСОБА_5 позовні вимоги
позивачки не визнала, суду зазначила,
що позовні вимоги ОСОБА_2 є
безпідставними, окрім того позивачка
пропустила процесуальний строк
звернення до суду з даними позовними
вимогами, тому просила суд відмовити
позивачці у задоволенні її позовних
вимог.

Свідок ОСОБА_6 зазначив, що
відповідач ОСОБА_3 є його рідним сином,
не заперечував, що спірна квартира була
придбана його сином та позивакою під
час шлюбу, але за його кошти.

Суд , заслухавши пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з 24.11.1985 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб № 9, виданого
27.08.2010 року відділом РАЦС Гадяцького
РУЮ Полтавської області.

Відповідно до ст.60 Сімейного
кодексу України, майно набуте
подружжям за час шлюбу належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

За час спільного подружнього
життя, а саме 21.03.2001 року ОСОБА_3 була
придбана квартира АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 21.03.2001 року,
посвідченим приватним нотаріусом
ОСОБА_7 Гадяцького нотаріального
округу.

16.11. 2004 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
був розірваний, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу
НОМЕР_1, виданого повторно відділом
ДРАЦС Гадяцького РУЮ, актовий запис №
206.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу
України, у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

У відповідності з вимогами ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідачем доказів щодо того, що
спірна квартира АДРЕСА_1 була придбана
не за спільні кошти відповідача ОСОБА_3
та позивачки, а лише за кошти його
батька ОСОБА_6 суду надано не було.

Суд критично ставиться до показань
свідка ОСОБА_6, який є батьком
відповідача і будь-яких доказів на
підтвердження його показань щодо того,
що ним були надані кошти на придбання
спірної квартири суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України , до
вимоги про поділ майна, заявленої після
розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки. Позовна
давність обчислюється від дня, коли
один із співвласників дізнався або міг
дізнатися про порушення свого права
власності.

Як вбачається із позовної заяви
позивачки і на що вказує у своєму
запереченні на даний позов сам
відповідач , спір щодо визнання права
власності за ОСОБА_2 на ? частину
вказаної квартири між позивачкою та
відповідачем виник у травні 2013 року,
таким чином строки позовної давності з
даними позовними вимогами у ОСОБА_2 не
минули і посилання відповідача та його
представника на пропущення позивачкою
строків позовної давності є
безпідставними.

Згідно довідки МСЕ № 0289634 від 23.09.2011
року позивачка ОСОБА_2 є інвалідом ІІ
групи і відповідно до п.9 ст.5 Закону
України « Про судовий збір» є
звільненою від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України,
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог, а тому суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь держави судовий
збір в розмірі 229 грн. 40 коп. .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити .

Визнати право спільної часткової
власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_1, визначивши, що
кожному з них належить по ? частині
даної квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір в розмірі 229 (
двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Полтавського
апеляційного суду через Гадяцький
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення , а особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: підпис

Копія:вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
О. А. Заколодяжна