Єдиний унікальний номер 235/1537/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4148/2014
Головуючий 1 інстанції Стоілова Т.В.
Доповідач Новосядла В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів: Алексєєва А.В., Баркова В.М.,

при секретарі Козаку І.С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 7 квітня 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_1 про скасування судового наказу,
виданого за заявою комунального
підприємства
«Красноармійськтепломережа» до ОСОБА_1
і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за спожиту теплову енергію,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 7 квітня 2014 року було відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
скасування судового наказу, виданого
Красноармійським міськрайонним судом
від 28 лютого 2014 року за заявою
комунального підприємства
«Красноармійськтепломережа» до ОСОБА_1
і ОСОБА_2 про солідарне стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію у розмірі 4 973 гривні 89 копійок
за період з 1 лютого 2011 року по 1 лютого
2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу суду про відмову у
скасуванні судового наказу з наступних
підстав:

- між нею і теплопостачальною
організацією відсутній договір про
надання послуг,

- комунальне підприємство
«Красноармійськтепломережа» не довело
своє право на звернення до суду з
заявою про видачу судового наказу,

- поза увагою суду першої інстанції
залишилось те, що особовий рахунок
відкритий на ім*я ОСОБА_3, в той час як її
прізвище ОСОБА_1,

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню,
а ухвала суду - скасуванню з наступних
підстав.

Із матеріалів справи вбачається.

27 лютого 2014 року комунальне
підприємство
«Красноармійськтепломережа»
звернулось в суд з заявою про видачу
судового наказу про солідарне
стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2
заборгованості за спожиту теплову
енергію у розмірі 4 973 гривні 89 копійок
за період з 1 лютого 2011 року по 1 лютого
2014 року.

27 лютого 2014 року Красноармійським
міськрайонним судом був виданий
судовий наказ, згідно із яким було
солідарно стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на
користь комунального підприємства
«Красноармійськтепломережа»
заборгованість за спожиту теплову
енергію у розмірі 4 973 гривні 89 копійок
за період з 1 лютого 2011 року по 1 лютого
2014 року.

14 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з заявою про скасування судового
наказу, посилаючись на те, що:

- між нею і комунальним підприємством
«Красноармійськтепломережа» відсутні
договірні відносини щодо надання
послуг, а тому вона не повинна нести
ніяких зобов*язань перед цим
підприємством,

- відсутність договору між сторонами
свідчить про наявність спору про право,
що є підставою для скасування судового
наказу.

Ухвалою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 7 квітня 2014 року у задоволенні заяви
про скасування судового наказу було
відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив
із того, що заборгованість по оплаті за
спожиту теплову енергію
підтверджується розрахунком, наданим
комунальним підприємством
«Красноармійськтепломережа» і
вказаний розрахунок зроблений в межах
строку позовної давності. Судом першої
інстанції було визнано
необґрунтованим посилання ОСОБА_1 на
відсутність договірних відносин між
сторонами, оскільки підприємство
надавало послуги по теплопостачанню, а
ОСОБА_1 їх отримувала і не відмовлялась
від них.

Однак з таким висновком суду
погодитись неможливо з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 96 ЦПК України судовий
наказ може бути видано, зокрема, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Згідно із пунктом 9 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№14 від 23 грудня 2011 року наявність спору
про право (пункт 2 частини третьої
статті 100 ЦПК), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК). Разом із тим лише той факт, що
договірні зобов'язання (наприклад, у
частині оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обґрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
право.

Якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (пункт 3 частини першої
статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги (п. 13
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№ 14 від 23 грудня 2011 року).

Відповідно до частини 1 статті 106 ЦПК
України заява боржника про скасування
судового наказу розглядається судом
протягом п'яти днів з дня її
надходження, без судового розгляду і
виклику сторін, про що постановлюється
ухвала, якою скасовується судовий
наказ.

Судом першої інстанції не були
враховані заперечення ОСОБА_1 щодо
відсутності договірних відносин між
комунальним підприємством
«Красноармійськтепломережа» і нею, а
тому вимоги про стягнення
заборгованості за надані послуги не
можуть вважатись безспірними.

Наявність заяви про скасування
судового наказу свідчить про незгоду
боржника з цим наказом, а отже - про
наявність спору.

Виходячи із вимог закону судовий наказ
скасовується незалежно від
обґрунтованості заперечень боржника,
оскільки на стадії розгляду заяви про
скасування судового наказу суд не
повинен досліджувати докази.

Виходячи із встановлених обставин,
апеляційний суд приходить до висновку
про те, що ухвала про відмову у
задоволенні заяви про скасування
судового наказу є незаконною, оскільки
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
312 ЦПК України апеляційний суд скасовує
ухвалу суду першої інстанції і
постановлює ухвалу з цього приводу,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права.

Таким чином, ухвала суду підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали через те, що питання вирішено
судом з порушенням норм процесуального
права.

Керуючись статтями 312, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 7 квітня 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового
наказу виданого Красноармійським
міськрайонним судом Донецької області
27 лютого 2014 року задовольнити.

Скасувати судовий наказ
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 27 лютого 2014 року
про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 на користь комунального
підприємства
«Красноармійськтепломережа»
заборгованості за спожиту теплову
енергію у розмірі 4 973 гривні 89 копійок
за період з 1 лютого 2011 року по 1 лютого
2014 року.

Роз'яснити, що стягувач має право на
розгляд заявлених вимог у позовному
провадженні з додержанням загальних
правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з часу її
проголошення і не підлягає оскарженню
у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: