АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4127/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко О. М. Доповідач -
Калиновський А.Б.Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Банк Розвитку»

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 05 березня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський Банк
Розвитку» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення, -

встановила:

У вересні 2013 року ПАТ «ВБР» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 і посилався
на те, що 03 березня 2012 року між ним та
ОСОБА_4 був укладений кредитний договір

№ ІКАРNАІС.26884.001, відповідно до п.п.1.1.,1.2.
кредитного договору Банк зобов'язався
надати останньому кредит у розмірі 212311
грн. на термін до 02.03.2019 року, а
позичальник зобов'язався повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановленому
кредитним договором.

Станом на 06 серпня 2013 року у ОСОБА_4
перед банком існує заборгованість у
розмірі 188507,66 грн. - основний борг та 798,42
грн. - відсотки.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором Банк і
заставодавець ОСОБА_4 уклали договір
застави рухомого на № ZХА019500.26884.002 від
03.03.2012 року, згідно з п. 35.4 якого він
надав в заставу автомобіль «МІТSUBISHІ
АSХ», чорного кольору, 2012 року випуску,
реєстраційний номер: НОМЕР_1, що
належить йому на праві власності, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2, виданого Новомосковським ВРЕВ
УДАІ УМВС України в Дніпропетровській
області від 02.03.2012 року.

Без згоди банку, як заставодавця,
позичальник здійснив продаж предмету
застави ОСОБА_5, який у свою чергу 16.07.2013
року продав транспортний засіб ОСОБА_3,
що підтверджується листом-відповіддю
Управління Державтоінспекції ГУ МВС
України у Дніпропєтровській області
№14/5713 від 07.08.2013 року.

Оскільки ОСОБА_4 не виконав свої
зобов'язання за кредитним договором,
ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер, відповідно до
п.15.7.3 договору застави, статті 20 Закону
України «Про заставу», банк просив в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором звернути
стягнення на предмет застави.

Рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 05 березня 2014 року в
задоволенні позову ПАТ «ВБР» до ОСОБА_3
про звернення стягнення відмовлено.

В апеляцiйній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, позивач просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
про задоволення його вимог.

Перевiривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегiя суддiв вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
пiдстав.

Судом встановлено, що 03 березня 2012
року між банком та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № ІКАРNАІС.26884.001,
відповідно до п.п.1.1.,1.2. якого банк
зобов'язався надати останньому кредит
у розмірі 212311 грн. на термін до 02.03.2019
року, а позичальник зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановленому
кредитним договором.

Станом на 06 серпня 2013 року у ОСОБА_4
перед банком існує заборгованість у
розмірі 188507,66 грн. - основний борг та 798,42
грн. - відсотки.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором Банк і
заставодавець ОСОБА_4 уклали договір
застави рухомого на № ZХА019500.26884.002 від
03.03.2012 року, згідно з п. 35.4 якого він
надав в заставу автомобіль «МІТSUBISHІ
АSХ», чорного кольору, 2012 року випуску,
реєстраційний номер: НОМЕР_1, що
належить йому на праві власності, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2, виданого Новомосковським ВРЕВ
УДАІ УМВС України в Дніпропетровській
області від 02.03.2012 року.

Без згоди банку, як заставодавця,
позичальник здійснив продаж предмету
застави ОСОБА_5, який у свою чергу 16.07.2013
року продав транспортний засіб ОСОБА_3,
що підтверджується листом-відповіддю
Управління Державтоінспекції ГУ МВС
України у Дніпропєтровській області
№14/5713 від 07.08.2013 року.

Відмовляючи банку в задоволенні
позову, суд виходив з того, що він не
звертався до ОСОБА_4 з вимогами про
дострокове виконання грошового
зобов'язання, забезпеченого заставою у
відповідності до ст.ст. 592, 593 ЦК України,
ним не вчинені дії, спрямовані на
врегулювання спору між сторонами
кредитного договору у досудовому
порядку.

Крім того, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги банку є
необґрунтованими, оскільки ОСОБА_3
кредитні кошти у банку не отримувала, а
придбала автомобіль на законних
підставах, є добросовісним набувачем
майна, яке за законом не може бути від
неї витребуване.

Позивач не просив визнати
оспорюваний правочин, за яким ОСОБА_3
набула права власності на автомобіль
недійсним. Позивачем неправильно
обраний спосіб захисту своїх прав.

З такими висновками суду погодитись
не можна.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог даного Кодексу.

Відповідно до п.п. 2.4; 3.1.11; Кредитного
договору, п.15.7.3 договору застави, ст. 20
Закону України «Про заставу», банк має
право з метою задоволення вимог
звернути стягнення на предмет застави
у випадку, якщо в момент настання
термінів виконання зобов'язань,
передбачених кредитним договором, вони
не будуть виконані.

У відповідності до ч.2 ст. 592 ЦК України,
передбачається право банку
дострокового виконання грошового
зобов'язання, забезпеченого заставою, а
якщо його вимога не буде задоволена, -
звернути стягнення на предмет застави.

Як видно з матеріалів справи, за
кредитним договором від 03.03.2012 року,
ОСОБА_4 отримав у позивача кредитні
кошти, цільове використання яких (п.1.2.
Кредитного договору) було придбання
транспортного засобу - автомобілю
«МІТSUBISHІ АSХ», чорного кольору, 2012 р.
випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1, №
шасі/кузова, рами/ НОМЕР_3, який був
переданий банку у заставу. Отже предмет
застави було придбано за рахунок
кредитних коштів банку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_4 помер
(а.с.70), не погасивши заборгованість за
кредитним договором, розмір якої не
оспорюється.

За змістом ч.1 ст. 27 ЗУ „Про
заставу",застава зберігає силу, якщо за
однією з підстав, зазначених в законі,
майно або майнові права, що складають
предмет застави, переходять у
власність іншої особи.

За змістом ч.1 ст.9 ЗУ „Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень" зареєстроване обтяження
зберігає силу для нового власника
(покупця) рухомого майна, що є предметом
обтяження, за винятком таких випадків:
обтяжувач надав згоду на відчуження
рухомого майна боржником без
збереження обтяження; відчуження
належного боржнику на праві власності
рухомого майна здійснюєтьсяв ході
проведення господарської діяльності,
предметом якої є систематичні операції
з купівлі - продажу або інші способи
відчуження цього виду рухомого майна.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.10 ЗУ
„Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", у разі відчуження
рухомого майна боржником, який не мав
права його відчужувати, особа, що
придбала майно за відплатним договором
вважається його добросовісним
набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за
умови відсутності в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна відомостей про
обтяження цього рухомого майна.
Добросовісний набувач набуває право
власності на таке рухоме майно без
обтяжень.

Згідно ч. 2 ст. 589 ЦК України, за рахунок
предмета застави заставодержатель має
право задовольнити в повному обсязі
свою вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Проте, як видно з витягу про реєстрацію
в Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, обтяження предмету застави було
зареєстроване позивачем Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна 05.03.2012
року за реєстраційним № 12242435 і
знаходилось в реєстрі на час
відчуження предмета застави (а.с. 71).

Вирішуючи спір, суд зазначені
обставини справи та вимоги закону не
врахував, не перевірив та не встановив,
що боржник за кредитним договором
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не перевірив чи
зареєстрований позивачем предмет
застави в Державному реєстрі обтяжень
рухомого майна та помилково дійшов
висновку про відсутність підстав для
звернення стягнення на предмет
застави.

Враховуючи викладене, а також те, що на
відчуження предмета застави ніякої
згоди позивачем не надавалося, а саме
по собі відчуження предмета застави
здійснено не в ході господарської
діяльності ОСОБА_4, теперішній власник
предмета застави - відповідач не є його
добросовісним набувачем у розумінні ч.1
ст.10 Закону України „Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень", рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
задоволення позовних вимог ПАТ
«Всеукраїнський Банк Розвитку».

Відповідно до ст..88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору у розмірі 2954,30 грн. (а.с.
1,2,21,64).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Банк Розвитку»
задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 05
березня 2014 року скасувати.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № IKAPNAIC.26884.001 від
03.03.2012 року станом на 06.08.2013 року в
розмірі 189 306,08 грн., яка складається з:
основний борг - 188 507,66 грн., відсотки -
798,42 грн. - звернути стягнення на предмет
застави: автомобіль Mitsubishi ASX, чорного
кольору, 2012 року випуску, № шасі/кузова,
рами/ НОМЕР_3, реєстраційний номер:
НОМЕР_4, що належить на праві власності
ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_5, - шляхом продажу вказаного
автомобіля Публічним акціонерним
товариством «Всеукраїнський Банк
Розвитку» (01135, м. Київ, вул. Чорновола
В'ячеслава, буд. 25 Код ) з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, зі
зняттям вказаного автомобіля з обліку
в органах ДАІ України, а також наданням
Банку всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Банк Розвитку»
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 2954,30 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: