Справа №480/1021/13-ц 03.06.2014 03.06.2014 03.06.2014
провадження № 22ц/784/1702/2014
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач апеляційного суду:
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 червня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Базовкіної Т.М.,

суддів: Лівінського І.В.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання
Богатирьовій В.А,

за участю: представника третьої особи
Корбіло І.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Миколаївського районного
суду Миколаївської області від 22
квітня 2014 року

за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа -
Безводненська сільська рада
Миколаївського району Миколаївської
області, про відновлення межі
земельної ділянки та зобов'язання
встановити металевий паркан,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2013 року ОСОБА_5 звернувся з
позовом до ОСОБА_4 про відновлення межі
земельної ділянки та зобов'язання
встановити металевий паркан.

Позивач зазначав, що він є власником
земельної ділянки площею 0,25 га за
адресою АДРЕСА_1. Власником сусіднього
житлового будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_4
Останній встановив металевий паркан,
захвативши при цьому біля одного метра
належної йому земельної ділянки.

Вказані обставини встановлено 27
вересня 2009 року постійною комісією
Безводненської сільської ради з питань
агропромислової політики, земельних
ресурсів та власності. При цьому,
комісією було відновлено фактичну межу
шляхом встановлення кілків
розмежування. Відповідачу вказано на
необхідність негайного переносу
забору в десятиденний термін, що межує
разом з ним відповідно до встановленої
межі.

Посилаючись на те, що відповідач
відмовляється на його пропозиції щодо
встановлення меж земельних ділянок,
позивач, уточнивши позовні вимоги,
просив суд зобов'язати відповідача
відновити межу належної йому земельної
ділянки у відповідності з даними
земельно-кадастрової документації, а
також встановити між будівлями
викрадений у нього металевий паркан.

Рішенням Миколаївського районного
суду Миколаївської області від 22
квітня 2014 року позов задоволено
частково. Постановлено відновити межу
між спірними земельними ділянками
відповідно до технічної документації
із землеустрою встановлення меж
земельної ділянки в натурі позивача. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду в частині відновлення межі
скасувати, та в цій частині ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, задовольняючи позов в частині
вимог про поновлення межі, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
порушив межу, встановлену при видачі
позивачу в 1995 році державного акту на
землю, а тому, спірна межа може бути
відновлена за даними технічної
документації із землеустрою
встановлення меж земельної ділянки
позивача, розробленої в 2012 році.

Однак з такими висновками суду не можна
погодитись в повній мірі.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 є власником земельної ділянки
площею 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 на
підставі державного акту, виданого в 1995
році Безводненською сільською радою.

Власником сусіднього житлового
будинку, розташованого на суміжній
земельній ділянці АДРЕСА_2 є ОСОБА_4

ОСОБА_5 поставив питання про
відновлення меж у відповідності з
даними земельно-кадастрової
документації. При цьому, він посилався
на технічну документацію із
землеустрою встановлення меж
земельної ділянки в натурі позивача,
виготовлену в 2012 році, оскільки
документів 1995 року не збереглось.

Із змісту ст.ст. 15-16 ЦК України
вбачається, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права в разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. При цьому, обирається саме
той спосіб захисту, який відповідає
характеру порушення права чи інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 107 ЗК України основою для
відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації.

Такий порядок відновлення межі
передбачає наявність
земельно-кадастрової документації, яка
виготовлялась при передачі земельних
ділянок у власність та складанні
державних актів на землю.

Як встановлено рішенням апеляційного
суду Миколаївської області від 11
березня 2011 року, на час складання
державного акту на право приватної
власності ОСОБА_5 на спірну земельну
ділянку землевпорядна документація не
розроблялась і акт встановлення меж
земельної ділянки не виготовлявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, на земельну ділянку позивача
відсутня відповідна
земельно-кадастрова документація, а
тому, позивачем помилково обрано
спосіб захисту своїх прав за правилами
ч. 1 ст. 107 ЗК України.

Оскільки суд першої інстанції не
звернув належної уваги на зазначені
обставини справи та вимоги
матеріального та процесуального права,
рішення в частині відновлення меж
підлягає скасуванню на підставі п. 3, 4 ч.
1 ст. 309 ЦПК, з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову в цій
частині.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України
рішення в частині розподілу судових
витрат також підлягає скасуванню.

Рішення суду в частині встановлення
паркану сторони не оскаржували, а тому
в цій частині колегія рішення не
перевіряє.

Водночас зазначене не перешкоджає
позивачу звертатись до суду за
захистом своїх прав у інший спосіб.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 22 квітня 2014
року в частині вимог про відновлення
межі та розподілу судових витрат
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про відновлення межі земельної ділянки
відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: