БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
справа № 361/5002/13-ц
провадження № 2/361/30/14
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2014 року

м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Петришин Н.М.

при секретарі Шевлюга (Масловська )
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя в натурі,

в
с т а н о в и в :

До суду надійшла зазначена позовна
заява ОСОБА_1, де в обґрунтування
позовних вимог зазначається, що з 1968
року по 19 квітня 2013 року перебувала у
шлюбі із відповідачем. У період шлюбу, а
саме в 1974 році, сторони за спільні кошти
побудували житловий будинок з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1. У 2000
року відповідач приватизував земельну
ділянку загальною площею 0, 392 га, в тому
числі для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд - 0, 25
га.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 05.03.2013 року
за ОСОБА_1 визнано право власності на ?
частку вищезазначеного житлового
будинку. Зазначене рішення в цій
частині залишене без змін рішенням
апеляційного суду Київської області
від 17.04.2013 року.

Після уточнення позовних вимог,
посилаючись на те, що сторони
добровільно не можуть вирішити спір
щодо поділу будинку та земельної
ділянки, позивач просить поділити в
натурі житловий будинок, виділивши
сторонам по ? частці житлового будинку
та господарських споруд та визнати за
позивачем право власності на ? частку
земельної ділянки, на якій розташоване
домоволодіння.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 09.04.2014 року
позовні вимоги в частині розподілу в
натурі земельної ділянки залишені без
розгляду.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 доводи позову
підтримала, та після проведення
судової будівельно-технічної
експертизи просила поділити житловий
будинок з надвірними спорудами по
першому варіанту, запропонованому
експертом.

Відповідач і його представники ОСОБА_4
та ОСОБА_5 у судовому засіданні
заперечували проти позовних вимог,
просили відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на його
необґрунтованість та безпідставність,
зокрема, пояснили, що у запропонованих
експертом варіантах розподілу
домоволодіння не враховано всіх
обставин справи та вони не
відповідають вимогам законодавства.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 27
липня 1968 року зареєстровано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, прізвище дружини
після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1. Шлюб
розірвано 19 квітня 2013 року.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 05.03.2013 року
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про
поділ спільного майна подружжя, та
визнано за останньою право власності
на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1
та право власності на ? частку
земельної ділянки 0, 25 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 17 квітня 2013 року рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 05.03.2013 року в
частині позовних вимог про визнання за
ОСОБА_1 права власності на земельну
ділянку - скасоване, в решті рішення
суду залишено без змін.

З копії інвентаризаційної справи на
житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленої
09 листопада 2012 року на ім'я ОСОБА_2,
вбачається, що житловий будинок
складається з дох квартир з окремими
входами.

Матеріалами справи встановлено, що у
спірному будинку зареєстровані ОСОБА_2
(відповідача), ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_4 (
син ), ОСОБА_7 (невістка), ОСОБА_8 (онук),
однак позивач ОСОБА_1 не проживає у
будинку близько 2-х років.

Згідно із ч.1 ст. 364 ЦПК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного суду України викладених в
Постанові №7 від 04 жовтня 1991 року «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
власності громадян на жилий будинок» в
спорах про поділ будинку в натурі
учасниками спільної часткової
власності на будинок може бути
виділено відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру їх часток у
праві власності. Якщо виділ технічно
можливий, але з відхиленням від розміру
часток кожного власника, суд з
врахуванням конкретних обставин може
провести його зі зміною у зв'язку з цим
стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і
присудженням грошової компенсації
учаснику спільної власності, частка
якого зменшилась.

Згідно висновку експерта №С-463 від 07
березня 2014 року за результатами
проведеної судової
будівельно-технічної експертизи
дійсна вартість домоволодіння АДРЕСА_1
становить 606 242 грн., крім того,
експертом запропоновано два варіанти
розподілу домоволодіння.

Експертиза проводилась за матеріалами
інвентаризаційної справи на спірний
будинок, оскільки відповідачем
експерту не надано можливість доступу
для огляду об'єкта дослідження.

На думку суду, найбільш доцільним та
правильним є перший варіант розподілу
будинку АДРЕСА_1, запропонований у
вищезазначеному висновку №С-463, згідно
якого ОСОБА_1 виділяються: приміщення 1-1
(коридор) - 6,9 кв.м., приміщення 1-2 (кухня) -
14,6 кв.м., приміщення 1-3 (житлова) - 13, 5
кв.м., приміщення 1-4 (житлова) - 11,0 кв.м.,
приміщення 1-5 (котельня) - 5,0 кв.м.,
приміщення 1-6 (санвузол) - 4,7 кв.м.,
приміщення 1-7 (кухня) - 6,8 кв.м, сарай «Б»,
погріб «В», сарай «Г», літня кухня «Д»,
вбиральня «Е». Іншому співвласнику
ОСОБА_2 виділяються: приміщення 2-1
(котельня) - 5,8 кв.м., приміщення 2-2
(кухня) - 16,1 кв.м., приміщення 2-3
(санвузол) - 1,5 кв.м., приміщення 2-4
(санвузол) - 3,3 кв.м., приміщення 2-5
(житлова) - 16,5 кв.м., приміщення 2-6
(коридор) - 8,4 кв.м., приміщення 2-7
(житлова) - 24,4 кв.м., приміщення 2-І
(веранда) - 16,0 кв.м., погріб «Ж». Колодязь
«К» та огорожа «N» залишаються у
спільному користуванні співвласників.
При цьому, частки сторін у
домоволодінні становлять: 47/100 та 53/100
відповідно.

Даний варіант є найбільш прийнятним,
оскільки такий поділ максимально
наближений до ідеальних часток сторін
у праві власності на будинок та
ґрунтується на законі, сторонам не
потрібно виконувати роботи з
переобладнання, оскільки будинок
складається з двох відокремлених
квартир №1 та №2.

Оскільки частку ОСОБА_2 у праві
власності на будинок збільшено в
грошовому виразі на 20 601 грн., то з нього
необхідно стягнути дану суму на
користь позивача ОСОБА_1

Частина 4 ст. 120 ЗК України передбачає,
що у разі набуття права власності на
жилий будинок, будівлю або споруду
кількома особами право на земельну
ділянку визначається пропорційно до
часток осіб у праві власності жилого
будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
16 квітня 2004 року ( зі змінами, внесеними
згідно з постановою Пленуму Верховного
Суду України №2 від 19 березня 2010 року)
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» Відповідно до
положень статей 81, 116 ЗК зокрема
земельна ділянка, одержана
громадянином у період шлюбу в приватну
власність шляхом приватизації, є його
особистою приватною власністю, а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки йдеться не про майно, нажите
подружжям у шлюбі, а про одержану
громадянином частку із земельного
фонду. Якщо на такій земельній ділянці
знаходиться будинок, будівля, споруда,
що є спільною сумісною власністю
подружжя, то у разі поділу будинку,
будівлі, споруди між подружжям та
виділу конкретної частини будинку,
будівлі, споруди до особи, яка не мала
права власності чи користування
земельною ділянкою переходить це
право у розмірі частки права
власності у спільному майні будинку,
будівлі, споруди у відповідності до
статей 120 ЗК, 377 ЦК.

Із Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІV- КВ №016054,
виданого 23 червня 2000 року, вбачається,
що ОСОБА_2 на підставі рішення
Гоголівської сільської ради
Броварського району Київської області
від 25 лютого 2000 року №66 передано у
приватну власність земельну ділянку на
території АДРЕСА_1, для ведення
особистого підсобного господарства - 0,
142 га, та для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель - 0, 250 га.

З огляду на викладене, вбачається, що
спірна земельна ділянка одержана
відповідачем у власність шляхом
приватизації, тому є його особистою
приватною власністю. Разом з тим,
враховуючи ті обставини, що спірний
будинок з надвірними будівлями, які
знаходяться на вищевказаній земельній
ділянці, визнані спільною сумісною
власністю, тому виходячи з положень ст.
120 ЗК України та встановлених обставин
справи, до позивача переходить право
власності на 47/100 часток земельної
ділянки.

В іншій частині позовні вимоги є
необґрунтованими та безпідставними, в
задоволенні яких слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 364 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст.
ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Поділити в натурі житловий будинок з
відповідними надвірними будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
виділивши у власність ОСОБА_1:
приміщення 1-1 (коридор) - 6,9 кв.м.,
приміщення 1-2 (кухня) - 14,6 кв.м.,
приміщення 1-3 (житлова) - 13, 5 кв.м.,
приміщення 1-4 (житлова) - 11,0 кв.м.,
приміщення 1-5 (котельня) - 5,0 кв.м.,
приміщення 1-6 (санвузол) - 4,7 кв.м.,
приміщення 1-7 (кухня) - 6,8 кв.м, сарай «Б»,
погріб «В», сарай «Г», літня кухня «Д»,
вбиральня «Е», всього вартістю 282 520
грн., що складає 47100 часток
домоволодіння.

У порядку поділу житлового будинку з
відповідними надвірними будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
виділити у власність ОСОБА_2:
приміщення 2-1 (котельня) - 5,8 кв.м.,
приміщення 2-2 (кухня) - 16,1 кв.м.,
приміщення 2-3 (санвузол) - 1,5 кв.м.,
приміщення 2-4 (санвузол) - 3,3 кв.м.,
приміщення 2-5 (житлова) - 16,5 кв.м.,
приміщення 2-6 (коридор) - 8,4 кв.м.,
приміщення 2-7 (житлова) - 24,4 кв.м.,
приміщення 2-І (веранда) - 16,0 кв.м., погріб
«Ж», всього вартістю 323 722 грн., що
складає 53100 часток домоволодіння.

Колодязь «К» та огорожа «N» залишити у
спільному користуванні співвласників
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 601
(двадцять тисяч шістсот одна ) грн.
грошової компенсації за збільшену на
3/100 частку в будинку.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
47/100 часток земельної ділянки площею 0, 25
га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування жилого будинку і
господарських будівель.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Броварський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Петришин Н. М.