Провадження № 2/225/541/2014
Головуючий: суддя Челюбєєв Є.В.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 квітня 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області у складі
:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Дзержинського
міського суду Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року позивач звернулась до
суду з позовом про стягнення аліментів
на утримання малолітньої дитини і
вагітної дружини до досягнення
народженою дитиною трирічного віку.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з
липня 2001 року знаходиться з
відповідачем у шлюбі. Від спільного
проживання мають малолітню дитину,
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того,
вона вагітна від відповідача другою
дитиною. На теперішній час сімейні
відносини припинені, спільно не
проживають. Малолітня дитина проживає
разом з нею, повністю знаходиться на її
утриманні. Вона ніде не працює, так як з
01 квітня 2014 року знаходиться на
лікарняному по вагітності і пологам.
Відповідач працює, стабільно отримує
заробітну плату, але в добровільному
порядку матеріальної допомоги на їх з
дитиною утримання не надає. В зв'язку з
тим, що дитина є інвалідом з дитинства,
яка потребує постійного обстеження і
нагляду, а також лікування, просить суд
стягнути з відповідача аліменти на
його утримання в розмірі 1/3 частини
щомісяця, а також на її утримання під
час вагітності в розмірі 1/4 частини
щомісяця.

Позивач у судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримала повністю,
наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, його інтереси за довіреністю
представляла ОСОБА_2, яка в судовому
засіданні заявлені вимоги визнала
частково, вважає розмір аліментів, який
позивач просить стягнути на утримання
дитини і її утримання під час
вагітності, а саме в розмірах 1/3 частини
та 1/4 частини з заробітку відповідача,
завищеними, а доводи позивача в цій
частині незрозумілими і
необґрунтованими. В доведеність своїх
заперечень суду пояснила, що
відповідач працює, його заробітна
плата складає близько 3000 грн. Суду
повідомила, що відповідач є інвалідом
другої групи, якому протипоказаний
фізичний труд. Він знаходиться на
обліку в медичній установі із
гіпертонічною хворобою та цукровим
діабетом, йому приходиться витрачати
багато коштів на обстеження, придбання
ліків, проходження лікування в
медичних установах. Крім того, на його
утриманні знаходяться батьки похилого
віку та йому щомісяця приходиться
самостійно нести витрати на сплату
платежів за комунальні послуги. Все це
потребує від нього додаткових зусиль
та затрат для організації свого життя,
тому, якщо з нього будуть стягнені
аліменти в розмірі, який вимагає
позивач, він буде позбавлений засобів
до існування. В зв'язку з цим просила
суд стягнути з відповідача аліменти на
утримання дитини та дружини під час
вагітності в розмірах менших, ніж
вимагає позивач. При цьому, вважає, що
права та інтереси сторін по справі, а
також їх спільної дитини не будуть
ущемлені.

Вислухавши пояснення всіх учасників
судового засідання, дослідивши
матеріали справи та надані докази в їх
сукупності, суд вважає, що заявлений
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, а відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що сторони по
справі перебувають у шлюбі між собою,
зареєстрованому 28 липня 2001 року
виконкомом Новгородської селищної
ради м. Дзержинська Донецької області,
за актовим записом № 33 (а.с. 7).

Від спільного проживання мають
малолітню дитину, сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В свідоцтві про
народження батьком дитини записаний
відповідач по справі, ОСОБА_3 (а.с. 8). На
теперішній час сторони по справі разом
не проживають. Малолітня дитина
проживає разом зі своєю матір'ю,
позивачем по справі, повністю
знаходиться на її утриманні.

Судом також з'ясовано той факт, що
спільна дитина сторін по справі є
інвалідом з дитинства (а.с. 9-14; 16).
Позивач по справі знаходиться на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Дзержинської міської ради, де отримує
на сина ОСОБА_4, 2003 року народження
державну соціальну допомогу дітям
-інвалідам в мінімальному розмірі (а.с.
27). На даний час, крім цієї допомоги
позивач не має ніяких інших доходів.

Відповідач по справі надавати
матеріальну допомогу на утримання
дитини в добровільному порядку
відмовляється.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач по справі повинен
надавати матеріальну допомогу дружині
на утримання своєї малолітньої дитини.

При визначенні розміру аліментів суд
відповідно до ст. 182 СК України враховує
стан здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних членів сім'ї,
батьків, дітей.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_3 страждає
хронічними захворюваннями,
знаходиться на обліку в медичній
установі, на утриманні інших дітей не
має, працює на ТОВ «НВО «Інкор і к»,
стабільно отримує заробітну плату.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 84 СК України
дружина має право на утримання від
чоловіка під час вагітності.

Згідно висновку ЛКК № 47 від 12.02.2014 року
(а.с.15) ОСОБА_1, позивач по справі
знаходиться на обліку в жіночій
консультації ЦМЛ м. Дзержинська у
зв'язку з вагітністю 23 неділі. Згідно
довідки № 12 від 29.04.2014 року (а.с. 26)
ОСОБА_1, позивач по справі, починаючи з 01
квітня 2014 року знаходиться на
лікарняному по вагітності і пологам
тривалістю 126 календарних днів.

Відповідно до ч.4 84 СК України право на
утримання вагітна дружина, а також
дружина, з якою проживає дитина, має
незалежно від того, чи вона працює, та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи вищенаведені обставини, які
характеризують матеріальний стан
відповідача, його стан здоров'я, суд
приходить до висновку, що він може
надавати вагітній дружині допомогу на
її утримання.

При визначенні розміру аліментів на
дитину і позивача під час вагітності до
досягнення народженою дитиною
трирічного віку, крім вищезазначених
обставин, суд також враховує вік
дитини, сина ОСОБА_4, стан його здоров'я,
прожитковий мінімум на дітей
відповідного віку, встановлений на 2014
рік, матеріальний та сімейний стан
позивача.

Отже, проаналізувавши всі обставини
справи, суд приходить до висновку, що в
умовах зростання споживчих цін на будь
- які потреби, розміри аліментів, який
вимагає позивач на утримання дитини і
своє утримання під час вагітності, а
саме 1/3 та 1/4 частини від заробітку
щомісяця, не дозволить відповідачу
забезпечувати себе в повній мірі та
створювати достатній життєвий рівень,
тощо.

За таких обставин, суд вважає, що
відповідно до ст. 183 СК України розмір
аліментів на утримання дитини може
складати 1/4 частину з усіх видів доходу
відповідача щомісяця, але не менше ніж
30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, а також 1/6 частину на
утримання позивача по справі, під час
її вагітності до досягнення народженою
дитиною трирічного віку.

Суд не погоджується з доводами
представника відповідача про те, що на
утриманні відповідача повністю
знаходяться непрацездатні батьки, яких
він матеріально забезпечує, так як в
суді факт знаходження батьків на
утриманні відповідача не встановлений.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України однією із засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеність перед судом їх
переконливості. Виходячи із цього
принципу, суд не може за власною
ініціативою збирати докази або робити
інші процесуальні дії, направлені на
збирання доказів, а лише оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку
про часткову доведеність та
обґрунтованість заявлених вимог, тому
вони підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 88, 212 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 182,
183 СК України, -

В И
Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця сел. Новгородське м.
Дзержинська Донецької області
аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у
розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу
щомісяця, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з 03 березня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця сел. Новгородське м.
Дзержинська Донецької області
аліменти на користь ОСОБА_1 на її
утримання у розмірі 1/6 частини з усіх
видів доходу щомісяця до досягнення
народженою дитиною трирічного віку,
починаючи з 03 березня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не було
скасовано, набирає законної сили після
прийняття рішення судом апеляційної
інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Дзержинський міський суд на
протязі десяти днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: