Справа № 344/4013/14-ц
Провадження № 2/344/2495/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бойчука О.В.

секретар
Кондратів Х.І.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

представника третьої особи
Дейдея І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до мистецького
об'єднання "Елегія", третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача -
Івано-Франківська обласна рада, про
скасування наказу № 7 від 04 вересня 2008
року про звільнення працівників
мистецького об'єднання "Елегія", як
незаконного, зобов'язання відповідача
виплатити заборгованість по
заробітній платі з 01 грудня 2006 року у
розмірі 107184,00 грн., зобов'язання
провести індексацію заробітної плати у
межах прожиткового мінімуму з моменту
невиплат по даний час, стягнення
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
мистецького об'єднання «Елегія» з
вимогами про скасування наказу № 7 від
04 вересня 2008 року про звільнення
працівників мистецького об'єднання
«Елегія», як незаконного, зобов'язання
відповідача виплатити заборгованість
по заробітній платі з 01 грудня 2006 року у
розмірі 107184,00 грн., зобов'язання
провести індексацію заробітної плати у
межах прожиткового мінімуму з моменту
невиплат по даний час та стягнення
моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн.

У якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача у справі взяла
участь Івано-Франківська обласна рада.

Представник відповідача - директор
мистецького об'єднання «Елегія»
Серганюк Л.І., яка з'явилася у кілька
судових засідань, однак не була
присутня при розгляді справи по суті,
позов визнала. У суду відсутні підстави
не прийняти визнання позову в частині,
що підлягає до задоволення.

Представник позивач у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
та суду пояснив, що вимоги позову є
обґрунтованими з огляду на скасування
рішення про визнання відповідача
банкрутом. Вказав, що просить скасувати
наказ в частині, що стосується
звільнення позивача, тобто в цій
частині усно уточнив вимогу про
скасування наказу. Вважає звільнення
неправомірним. Просив позов
задовольнити.

Представник третьої особи у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив з підстав, викладених у
поданому ним суду письмовому
запереченні, та суду пояснив, що
Івано-Франківська обласна рада не
виплачувала заробітну плату
працівникам відповідача, а тільки
здійснювала нагляд за фінансуванням.
Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та
представника третьої особи, дослідивши
письмові докази, які надані суду на
обґрунтування вимог та заперечень
осіб, що взяли участь у справі,
з'ясувавши таким чином фактичні
обставини справи, суд дійшов висновку
про те, що між сторонами виникли
трудові правовідносини, а також про
часткову обґрунтованість позовних
вимог у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень, крім випадків наявності
підстав для звільнення від
доказування, передбачених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Таким чином не підлягають доказуванню
обставини, викладені у позовній заяві,
крім факту спричинення моральної
шкоди, її розміру та розміру середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
позивача, оскільки визнаються
сторонами.

Статтею 43 Конституції України кожному
гарантується право на працю, що включає
можливість заробляти собі на життя
працею, яку він вільно обирає або на яку
вільно погоджується. Держава створює
умови для повного здійснення
громадянами права на працю, гарантує
рівні можливості у виборі професії та
роду трудової діяльності, реалізовує
програми професійно-технічного
навчання, підготовки і перепідготовки
кадрів відповідно до суспільних
потреб.

Судом встановлено, що позивача було
звільнено з роботи в мистецькому
об'єднанні «Елегія» наказом № 7 від 04
вересня 2008 року, у зв'язку з введенням
процедури ліквідації мистецького
об'єднання «Елегія» (постанова
господарського суду
Івано-Франківської області по справі №
Б-21/282 від 27.02.2008 року) у відповідності до
п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю
України (а.с. 27-30).

Згідно ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про
працю України, трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадках, зокрема, змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

20 вересня 2012 року ухвалою, яка набрала
законної сили, Господарського суду
Івано-Франківської області
провадження у справі № Б-21/282 про
банкрутство мистецького об'єднання
«Елегія» припинено.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, відомості про
припинення комунальної організації
мистецьке об'єднання «Елегія», , місцезнаходження: вул.
Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ,
станом на 04.03.2014 року відсутні (а.с. 10-12).

У зв'язку з цим суд вважає, що
звільнення ОСОБА_3 внаслідок введення
процедури ліквідації мистецького
об'єднання «Елегія» вчинене з
порушенням ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про
працю України і є неправомірним, а
наказ № 7 від 04 вересня 2008 року в
частині звільнення ОСОБА_3 підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст. 44 Кодексу законів про
працю України, при припиненні
трудового договору з підстав,
зазначених у пункті 6 статті 36 та
пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу,
працівникові виплачується вихідна
допомога у розмірі не менше середнього
місячного заробітку.

Згідно ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про
працю України при винесенні рішення
про поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік.

Таким чином, враховуючи положення ч. 1
ст. 11 Цивільного процесуального
кодексу України, тобто те, що позивач не
просить про поновлення його на роботі,
суд вважає, що фактичне скасування на
наказу в частині звільнення позивача
має наслідком обов'язок відповідача
виплатити йому суму розміру
заборгованості з 01.12.2006 року по 31.12.2007
року згідно довідки відповідача від №
120-д від 25.02.2008 року, а також суму
середнього заробітку у період з 01 січня
2007 року по 04 вересня 2008 року та середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
період з 05 вересня 2008 року по дату
винесення рішення в розмірі 90700,00 грн., з
огляду на положення ст. 27 Закону
України «Про оплату праці» про
обчислення з урахуванням виплат за два
останні місяці, виходячи з розрахунку
та розрахунку середньої заробітної
плати за період з 01 грудня 2006 року по
даний час. При цьому, виходячи з
позовних вимог, відповідача слід
зобов'язати виплатити вказану суму
позивачу. Таким чином, ця вимога
підлягає до задоволення частково.

Крім того, з цих же підстав відповідача
слід зобов'язати провести ОСОБА_3
індексацію заробітної плати у межах
прожиткового мінімуму з моменту
невиплат по 24 березня 2014 року.

За таких обставин, керуючись
конституційним принципом верховенства
права, оцінивши всебічно, повно та
об'єктивно всі наявні у справі докази
окремо та у сукупності, застосовуючи
відповідні норми матеріального права,
утверджуючи та забезпечуючи права
людини і основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд вважає
встановленим порушення відповідачем
конституційного права позивача на
працю та оплату праці, у зв'язку з чим
для відновлення зазначеного права
позивача позов в частині скасування
незаконного наказу щодо ОСОБА_3,
зобов'язання виплатити середній
заробіток у визначеній судом сумі,
зобов'язання провести індексацію
заробітної плати слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

При вирішенні спору в частині вимоги
позивача про стягнення з відповідача
моральної шкоди суд виходив з оцінки
причинного зв'язку між такою шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні,
з'ясовуваної судом, та встановив, що
позивачем не доведено факту заподіяння
йому моральної шкоди в розумінні ст. 23
ЦК України, а тому у задоволенні
позовної вимоги про її стягнення слід
відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. Тому з відповідача слід стягнути
в дохід бюджету 243,60 грн. судового збору.
З позивача слід стягнути в дохід
бюджету не сплачений ним при поданні
заяви судовий збір у розмір 300,00 грн. за
вимогу про стягнення моральної шкоди.

З урахуванням положень частини 5 статті
235 Кодексу законів про працю України,
пунктів 2 та 4 частини 1 статті 367 ЦПК
України, рішення в частині зобов'язання
виплатити заробітну плату не більше
ніж за один місяць, тобто в розмірі 700
грн. 00 коп., слід допустити до негайного
виконання.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.ст. 8, 43, 55, 124 Конституції України, ст.
ст. 11, 15, 16, 23, 1167 Цивільного Кодексу
України, ч. 1 ст. 40, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117
КЗпП України, ст. 27 Закону України «Про
оплату праці», керуючись нормами
цивільного процесуального права,
зокрема, ст.ст. 11, 57, 58, 60, 88, 179, 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до мистецького об'єднання
"Елегія", третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача -
Івано-Франківська обласна рада, про
скасування наказу № 7 від 04 вересня 2008
року про звільнення працівників
мистецького об'єднання "Елегія", як
незаконного, зобов'язання відповідача
виплатити заборгованість по
заробітній платі з 01 грудня 2006 року у
розмірі 107184,00 грн., зобов'язання
провести індексацію заробітної плати у
межах прожиткового мінімуму з моменту
невиплат по даний час, стягнення
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Скасувати наказ № 7 від 04 вересня 2008
року мистецького об'єднання "Елегія"
про звільнення працівників
мистецького об'єднання "Елегія" в
частині звільнення ОСОБА_3

Зобов'язати мистецьке об'єднання
"Елегія", ,
місцезнаходження: вул. Грушевського,
буд. № 21, м. Івано-Франківськ, виплатити
ОСОБА_3, ідентифікаційний № НОМЕР_1,
місце проживання: АДРЕСА_1,
заборгованість по заробітній платі з 01
грудня 2006 року у розмірі 90000 гривень 00
копійок.

Зобов'язати мистецьке об'єднання
"Елегія", ,
місцезнаходження: вул. Грушевського,
буд. № 21, м. Івано-Франківськ, виплатити
ОСОБА_3, ідентифікаційний № НОМЕР_1,
місце проживання: АДРЕСА_1,
заборгованість по заробітній платі за
один місяць у розмірі 700 гривень 00
копійок.

Зобов'язати мистецьке об'єднання
"Елегія", ,
місцезнаходження: вул. Грушевського,
буд. № 21, м. Івано-Франківськ, провести
ОСОБА_3, ідентифікаційний № НОМЕР_1,
місце проживання: АДРЕСА_1, індексацію
заробітної плати у межах прожиткового
мінімуму з моменту невиплат по 24
березня 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, в
дохід держави в спеціальний фонд
Державного бюджету України з
зарахуванням на рахунок 0002,
отримувач коштів - УДК у м.
Івано-Франківську, код за ЄДРПОУ - 37952250,
банк отримувача - ГУДК України в
Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) - 836014, код класифікації
доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ суду
02891693 - 300 грн. 00 коп. судового збору за
вимогу про стягнення моральної шкоди.

Рішення в частині стягнення
середньомісячної заробітної плати за
час вимушеного прогулу за один місяць в
сумі 700 грн. 00 коп. допустити до
негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Бойчук О.В.