АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 5682 /2014
Головуючий у 1-ій інстанції
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Боярській І.І.

за участю осіб:
представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» про
стягнення сум страхового
відшкодування, збитків та моральної
шкоди;

за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус»

на рішення Дніпровського районного
суду м.Києва від 20 січня2014 року

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Києва від 20.01.2014 року позов ОСОБА_3
задоволено частково. Стягнуто ПрАТ
«Страхова компанія «Статус» на користь
ОСОБА_3 частку страхового
відшкодування в розмірі 13034 грн. 21 коп.,
вартість транспортування
транспортного засобу в розмірі 330 грн.,
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.,
витрати на правову допомогу в розмірі
1000 грн., а всього 14593 грн. 61 коп. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПрАТ
«Страхова компанія «Статус» подало
апеляційну скаргу, в якій просить суд
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог. Посилається на
незаконність ухваленого рішення,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт зазначає, що ПрАТ «СК «Статус»
вчасно та в повному обсязі виплатило
страхове відшкодування на
відновлювальний ремонт ТЗ «BMW R1150GS» д.н.
НОМЕР_1, за зверненням потерпілої
сторони. ПрАТ «СК «Статус» не
порушувало прав та інтересів
потерпілої сторони, оскільки
відповідно до ст.ст.12, 29, 32, 36 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу страхове
відшкодування виплачується з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством, суми
франшизи та втрати товарного вигляду.
Також, в порушення норм матеріального
права, судом безпідставно було
стягнуто страхове відшкодування без
врахування франшизи, яка складає 500 грн.
та податку на доданку вартість, які
страховою компанією не
відшкодовуються. Судом також
безпідставно визнано як належний доказ
висновок №219-1 від 04.10.2012 року.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача ОСОБА_2
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, посилаючись на
законність та обґрунтованість
ухваленого судом рішення. Позивач
ОСОБА_3 та представник ПрАТ «СК
«Статус» в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином.
Колегія суддів розцінила причини
неявки представника відповідача в
судове засідання як неповажні. При
цьому колегія суддів виходила з того,
що суд викликав двічі представника
відповідача в судове засідання за
адресою, яку зазначав сам відповідач у
своїй апеляційній скарзі, як місце
свого знаходження. Але документи суду
двічі повернулись на адресу суду з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання». Телеграма суду не була
вручена відповідачу через те, що він
вибув невідомо куди. Таким чином,
страхова компанія змінивши місце свого
знаходження не повідомила суд
апеляційної інстанції про свою нову
адресу, знаючи про те, що її апеляційна
скарга знаходиться на розгляді в суді.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, 12
вересня 2012 року о 09 годині 45 хвилин на
вул. Мельникова в м. Києві між
автомобілем «БМВ», державний номер
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 та
мотоциклом «БМВ», державний номер
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3,
сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 02 жовтня 2012 року,
ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу.

Постанова Шевченківського районного
суду м. Києва від 02 жовтня 2012 року
набрала законної сили.

Відповідач не оспорює вини ОСОБА_4 в
пошкодженні зазначеного вище
мотоцикла.

Як вбачається з матеріалів справи,
мотоцикл «БМВ» державнийномер НОМЕР_1
належить на праві власності ОСОБА_3

Відповідно до довідки ВДАІ
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві, внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася 12 вересня 2012 року о
09 годині 45 хвилин, мотоцикл «БМВ»
державний номер НОМЕР_1 отримав
механічні пошкодження: передня вилка,
руль, передній тормозний диск, лівий
багажний кофр, захисна дуга, бензобак.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ
«СК«Статус», що підтверджується
полісом № АА/4335078 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів зі строком дії з 10
вересня 2012 року по 09 вересня 2013 року.
Ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну - 50000 гривень, франшиза -
500 гривень. (а.с.113).

13 вересня 2012 року позивач звернувся до
вказаної страхової компанії із
повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду, що мала
місце 12 вересня 2012 року (а.с.116-117).

09 жовтня 2012 року позивач звернувся до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» із заявою
на виплату страхового відшкодування
(а.с.114).

Відповідно до Звіту з визначення
вартості збитку, завданого власнику
транспортного засобу №1938/4 від 04 жовтня
2012 року, складеного ТОВ
«Експертно-Асистуюча Компанія
«Фаворит», на підставі укладеного з
ПрАТ СК «Статус» договору, вартість
збитку, завданого власнику мотоцикла
«BMW R 1150 GS, державний номер НОМЕР_1 в
результаті його пошкодження в ДТП
складає 13 532, 52 гривень (а.с.122-126).

На підставі страхового акту № 7991 - 12 - 59 -
02 від 23 жовтня 2012 року ПрАТ «Страхова
компанія «Статус» розраховано до
виплати ОСОБА_3 суму страхового
відшкодування в розмірі 13 032,52 гривні,
які було виплачено позивачу на
підставі розпорядження №7991 та
платіжного доручення № 4 від 03 січня 2013
року (а.с.118-121).

15 жовтня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
ПрАТ «Страхова компанія «Статус» з
заявою на виплату страхового
відшкодування в розмірі 26 066 гривень 73
копійоки. В обґрунтування розміру
заподіяної шкоди ОСОБА_3 посилався на
висновки автотоварознавчого
дослідження №219-1 проведеного Бюро
експертиз та оцінки майна «БЮМЕКС»
(а.с.52-53).

Відповідно до Звіту
автотоварознавчого дослідження про
відшкодування матеріального збитку,
завданого власнику КТС № 219-1 від 26
вересня 2012 року, складеного Бюро
експертиз і оцінки власності «БЮМЕКС»,
матеріальний збиток, нанесений
власнику транспортного засобу BMW R 1150 GS,
державний номер НОМЕР_1 в результаті
пошкодження становить 26 066, 73 грн.
(а.с.62-68). Вартість матеріального збитку
розрахована як вартість
відновлюваного ремонту з урахуванням
фізичного зносу складових частин та
втрати товарної вартості.

В той же час, прийнявши від позивача
вказану заяву з додатками, відповідач,
ПрАТ «Страхова компанія «Статус», не
повідомило позивача про складання
Звіту з визначення вартості збитку,
завданого власнику транспортного
засобу №1938/4 від 04 жовтня 2012 року,
складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча
Компанія «Фаворит», на підставі
укладеного з ПрАТ СК «Статус» договору,
відповідно до якого вартість збитку,
завданого власнику мотоцикла «BMW R 1150 GS,
державний номер НОМЕР_1в результаті
його пошкодження в ДТП складала 13 532, 52
гривень, а також при складанні
страхового акту № 7991 - 12 - 59 - 02, 23 жовтня
2012 року та визначаючи суму страхового
відшкодування в розмірі 13 032,52 гривні,
яка також складається з вартості
відновлюваного ремонту з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу, не
вмотивувало причини за якими останнім
не було враховано звіту наданого
позивачем в обґрунтування заявленої
суми матеріального збитку. Крім того,
до виплати страхового відшкодування,
відповідач в супереч вимог п. 36.2.ст. 36 ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»не узгодив з позивачем суму
страхового відшкодування, не повідомив
позивача про її розмір та не надав
документи, які б підтверджували
порядок її визначення, при цьому
визначив без врахування доказів
наданих позивачем та відповідно не
вмотивував відхилення таких доказів у
своєму рішенні (страховому акті).

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Так, статтею 14 Цивільного кодексу
Українивизначено, що цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Виконання
цивільних обов'язків забезпечується
засобами заохочення та
відповідальністю, які встановлені
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», останній регулює відносини у
сфері обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів і спрямований на забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та майну потерпілих при
експлуатації наземних транспортних
засобів на території України.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю
та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», для визначення причин
настання страхового випадку та розміру
збитків страховиком та МТСБУ
залучаються їх працівники.
Страховиком, МТСБУ та потерпілими
також можуть залучатися аварійні
комісари, експерти або юридичні особи,
у штаті яких є аварійні комісари чи
експерти.

Відповідно до п. 35.3. ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», особа, якій подається заява
про страхове відшкодування,
зобов'язана надавати консультаційну
допомогу заявнику під час складення
заяви і на вимогу заявника зобов'язана
ознайомити його з відповідними
нормативно-правовими актами, порядком
обчислення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та документами,
на підставі яких оцінено розмір
заподіяної шкоди.

Згідно п. 22.1. ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання
страховоговипадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з
метою порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин, помістити
на стоянку, до розміру шкоди додаються
також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.2.ст. 36 цього ж Закону,
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у ст.35
цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо у зв'язку з
відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі заподіяної
шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).
Страховик має право здійснювати
виплати без проведення експертизи,
якщо за результатами проведеного ним
огляду пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов
правомірного висновку, що позивач
правомірно вимагає від відповідача
стягнення страхового відшкодування,
яке складається з вартість
матеріального збитку завданого
транспортному засобу - мотоциклу BMW R 1150
GS, державний номер НОМЕР_1 в результаті
пошкодження при дорожньо-транспортній
пригоді, визначеного на підставі Звіту
№ 219-1 від 26 вересня 2012 року, складеного
Бюро експертиз і оцінки власності
«БЮМЕКС», в розмірі 13034,21 грн. (26066,73 грн. -
13032,52 грн.). Вартість матеріального
збитку - 26066,73 грн. розрахована як
вартість відновлюваного ремонту з
урахуванням фізичного зносу складових
частин та втрати товарної вартості. За
таких обставин, посилання апелянта на
те, що страхове відшкодування повинне
здійснюватись з врахуванням фізичного
зносу транспортного засобу та втрати
товарної вартості не заслуговують на
увагу суду, оскільки зазначені вимоги
закону дотримані судом першої
інстанції, недоплачена відповідачем
сума страхового відшкодування
визначена судом з врахуванням
зазначених апелянтом обставин.

При виплаті позивачу страхового
відшкодування у розмірі 13032,52 грн.
відповідачем було враховано франшизу у
розмірі 500 грн., а відповідно суд першої
інстанції вірно не відняв франшизу від
суми страхового відшкодування, яка
підлягає достягненню з відповідача.

Відповідачем не спростовано висновків
Бюро експертиз і оцінки власності
«БЮМЕКС», суд першої інстанції
обґрунтовано надав перевагу даному
висновку перед Звітом ТОВ
«Експертно-Асистуюча Компанія
«Фаворит».

Судом обґрунтовано задоволено вимогу
позивача по відшкодуванню витрат по
транспортуванню пошкодженого
мотоциклу у сумі 330,00 грн., що
підтверджується квитанцією № 005043 від
21 вересня 2012 року, оскільки дані
витрати були понесення ним до
проведення огляду мотоциклу, з метою
складання Звіту з визначення вартості
матеріального збитку.

Отже, твердження апелянта про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування обставин,
які мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, на думку суду є
необґрунтованими, а обставини, на які
він посилається - недоведеними та не
підтверджені належними та допустимими
доказами по справі, оскільки
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Справу було розглянуто судом на
підставі встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та
належних письмових доказів зібраних по
справі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону. Підстав для
його скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 20 січня2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: