Справа № 323/1020/14-ц
Провадження №2-к/323/3/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2014 року
м.Оріхів

Оріхівський районний суд
Запорізької області у складі судді
Плечищевої О.В. при секретарі
Свириденко О.С. за участю адвоката
ОСОБА_1 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
клопотання ОСОБА_2 про визнання та
виконання на території України рішення
російського суду від 10.08.2012 року в
частині стягнення аліментів з ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2014 року на адресу Оріхівського
районного суду Запорізької області
надійшло письмове клопотання
направлене з Головного управління
юстиції у Запорізькій області від
ОСОБА_2 про визнання та виконання на
території України рішення
Дорогомиловського районного суду
міста Москва від 10 серпня 2012 року про
стягнення аліментів на дитину ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1.

За вказаною в клопотанні адресою
було повідомлено ОСОБА_3 про
надходження вищевказаного клопотання
та запропоновано надати свої письмові
заперечення у місячний строк.

29 квітня 2014 року ухвалою
Оріхівського районного суду
Запорізької області було призначено
розгляд вказаного клопотання за
відсутності заперечення ОСОБА_3

Боржник ОСОБА_3, його представник,
адвокат ОСОБА_1, в судовому засіданні
не погодилися з клопотанням, та
вказали, що він не приймав участі в
судовому засіданні по справі про
стягнення аліментів, так як не був
належним чином повідомлений про день
та час його слухання. Він не отримував
ні копії позову, не отримував взагалі
ні одного листа з судовою повісткою чи
будь-якого іншого поштового
відправлення, яким би його сповістили
про необхідність прибуття до суду для
прийняття участі в судовому засіданні.
Крім того пояснив, що він не працює, має
на утриманні ще двох неповнолітніх
дітей, не погоджується з позовними
вимогами позивача ОСОБА_2, стягнута
сума аліментів в перерахуванні на
українську валюту є непомірною для
нього.

Заслухавши боржника, його
представника, дослідивши подані до
клопотання документи, суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
клопотання з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 390 ЦПК України,
рішення іноземного суду (суди
іноземної держави; інших компетентних
органів іноземних держав, в
компетенцію яких відноситься розгляд
цивільних або господарських справ;
іноземних або міжнародних арбітражів)
признаються і виконуються в Україні,
якщо їх визнання і виконання
передбачено міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або за
принципом взаємності.

У відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦПК
України, рішення іноземного суду може
бути пред'явлене до примусового
виконання в Україні протягом трьох
років з дня набрання ним законної сили.

За вимогами ч. 1 ст. 392, ч.1 ст. 393 ЦПК
України питання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду розглядається судом за
місцем проживання (перебування) або
місцезнаходження боржника. Клопотання
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду
подається до суду безпосередньо
стягувачем (його представником) або,
згідно з міжнародною угодою, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, іншою особою (його
представником).

Згідно з ст. 394 ЦПК України, до
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду додаються такі
документи:

- засвідчена в установленому порядку
копія рішення іноземного суду, про
примусове виконання якого подається
клопотання;

- офіційний документ про те, що рішення
іноземного суду набрало законної сили
(якщо це не вказано в самому рішенні);

- документ, який засвідчує, що сторона,
відносно якого постановлено рішення
іноземного суду і яка не брала участі в
судовому процесі, була належним чином
повідомлена про час і місце розгляду
справи;

- документ, що визначає, в якій частині
чи з якого часу рішення іноземного суду
підлягає виконанню (якщо воно вже
виконувалося раніше);

- документ, що посвідчує повноваження
представника (якщо клопотання
подається представником);

- засвідчений згідно із законодавством,
переклад перелічених документів
українською мовою або мовою,
передбаченою міжнародними договорами
України.

Судом встановлено, що рішенням
Дорогомиловського районного суду
м.Москви Російської Федерації від
10.08.2012 року ОСОБА_3 був позбавлений
батьківських прав у відношенні доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі
6070 (шість тисяч сімдесят рублів), що
еквівалентно розміру прожиткового
мінімуму для дітей в м.Москви,
установленого Постановою Уряду Москви
від 19.06.2012 року № 613 «Про встановлення
розміру прожиткового мінімуму в
м.Москва за 1 квартал 2012 року», щомісяця,
починаючи з 21.02.2011 року, з послідуючою
їх індексацією, до досягнення дитиною
повноліття.

Згідно довідок від 30.12.2013 року,
посвідчених суддею Дорогомиловського
районного суду м.Москва Російської
Федерації, рішення суду від 10.08.2012 року
набрало законної сили 02 жовтня 2012 року,
на території Російської Федерації не
виконувалося, відповідач ОСОБА_3
повідомлявся належним способом про
місце та час розгляду справи по
останньому відомому місцю проживання,
а саме АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 396 ЦПК
України підставами для відмови у
задоволенні клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду є наступне:

1. Клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду не задовольняється у
випадках, передбачених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

2. Якщо міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, такі випадки
не передбачено, у задоволенні
клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за
законодавством держави, на території
якої воно постановлено, не набрало
законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої
постановлено рішення іноземного суду,
була позбавлена можливості взяти
участь у судовому процесі через те, що
їй не було належним чином повідомлено
про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі,
розгляд якої належить виключно до
компетенції суду або іншого
уповноваженого відповідно до закону
органу України;

4) якщо ухвалене рішення суду України у
спорі між тими самими сторонами, з того
ж предмета і на тих же підставах, що
набрало законної сили, або якщо у
провадженні суду України є справа у
спорі між тими самими сторонами, з того
ж предмета і на тих же підставах до часу
відкриття провадження у справі в
іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, та цим Законом строк
пред'явлення рішення іноземного суду
до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами
України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б
інтересам України;

8) в інших випадках, встановлених
законами України.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 не був належним чином
повідомлений про день та час слухання
справи про стягнення аліментів, на його
адресу не надходило судових повісток,
листів, телеграм, бандеролей з
Російської Федерації, в тому числі з
Дорогомилівського районного суду
м.Москви, що підтверджується довідкою
Малотокмачанського поштового
відділення Оріхівського району
Запорізької області, а тому він був
позбавлений можливості взяти участь в
судовому процесі, надати свої
пояснення чи то заперечення, а тому
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 390 - 398 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2
про визнання та виконання на території
України рішення Дорогомиловського
районного суду міста Москва від 10
серпня 2012 року про стягнення аліментів
на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана протягом пяти днів з
дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом пяти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Плечищева О.В.