АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі: головуючого
- Левенця Б.Б.

суддів: Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Солом'янського районного суду
міста Києва від 23 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кольчуга-Київ», Громадської
організації «Рада Самоврядування»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Біла Черемшина» про
визнання дій неправомірними та
скасування державної реєстрації, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач звернувся із
позовом, на обґрунтування якого
зазначив, що відповідач ТОВ
«Кольчуга-Київ» здійснює свою
діяльність з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки його засновниками є ГО «Рада
Самоврядування» та ТОВ «Біла
Черемшина», що не відповідає вимогам
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» та положенням пп. 2
ч. 2 ст. 21Закону України «Про громадські
об'єднання», тому просив:

- визнати недійсними з моменту
вчинення дії ГО «Рада Самоврядування»
щодо створення ТОВ «Кольчуга-Київ» та
ТОВ «Біла Черемшина»;

- визнати недійсною з моменту
вчинення державну реєстрацію ТОВ «Біла
Черемшина»;

- визнати недійсною з моменту
вчинення державну реєстрацію ТОВ
«Кольчуга-Київ».(а.с.2-6, 34-39)

Рішенням Солом'янського районного суду
міста Києва від 23 квітня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено. (а.с.87-88)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. посилався
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, просив скасувати
рішення суду і ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі. (а.с.143-147)

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав скаргу і
просив її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не
прибули, про час та місце розгляду
справи сповіщались належним чином про
що у справі є докази. (а.с.106-110)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, колегія суддів визнала неявку
такою, що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорення. За змістом
вказаної норми, суб'єктивне право на
захист - це юридично закріплена
можливість особи використати заходи
правоохоронного характеру для
поновлення порушеного права і
припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий аспект захисту
права полягає в тому, що згідно зі ст. 15
ЦПК України, суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ для захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб, інтересів
держави (ст. 1 ЦПК України).

З урахуванням наведеного позивач має
навести, а суд з'ясувати питання щодо
того, про захист яких саме прав особи
йдеться.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, обґрунтовуючи
заявлені вимоги позивач ОСОБА_1
зазначив, що в березні 2013 року ТОВ
«Кольчуга - Київ» звернулось до нього
із позовом про стягнення грошових
коштів. Проаналізувавши діяльність
відповідачів позивач дійшов висновку,
що відповідачі створені та здійснюють
свою діяльність з порушенням норм
чинного законодавства, така діяльність
у т.ч. звернення до позивача із вимогами
про стягнення грошей в судовому
порядку, на думку позивача, порушує
його права, тому, позивач просив
задовольнити заявлені ним вимоги.

Встановивши відсутність порушення
відповідачами охоронюваних законом
прав, свобод та інтересів позивача
створенням, реєстрацією та діяльністю
відповідачів, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність підстав задоволення
позову. При цьому сам по собі факт
звернення відповідача до суду із
позовними вимогами до позивача не може
вважатись порушенням законних прав та
інтересів останнього.

Інші доводи скарги цих висновків не
спростовують, не впливають на
правильність ухваленого судом рішення,
тому з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК
України, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308,
ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
міста Києва від 23 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/8038/2014

Головуючий у першій інстанції
-БукінаО.М.

Доповідач Левенець Б.Б.