АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №22-ц/796/7422/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Катющенко
Доповідач: Ратнікова В.М.
05 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
при секретарі - Пилипчук В.Є.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3
на ухвалу Дніпровського районного суду
міста Києва від 22 квітня 2014 року про
повернення позовної заяви позивачу в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Дніпровського районного суду
міста Києва від 22 квітня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
коштів повернуто позивачу.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду 1-ї
інстанції, позивач ОСОБА_3 звернулася
до суду з апеляційною скаргою, в якій
просить ухвалу Дніпровського
районного суду міста Києва від 22 квітня
2014 року скасувати та передати питання
на новий розгляд до суду першої
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала суду 1-ї інстанції постановлена
з порушенням норм процесуального
права. Зазначає, що у строк
встановлений судом 1-ї інстанції, вона
повністю виконано вимоги ухвали суду
від 01.04.2014 року про залишення позовної
заяви без руху та усунула визначені
судом недоліки позовної заяви. У
зв'язку з чим, вважає, що суд 1-ї
інстанції безпідставно повернув її
позовну заяву.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю
підтримала доводи апеляційної карги та
просила її задовольнити.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилась, про день
та час слухання справи судом
повідомлена у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомила, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу за її
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення позивача, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що
позовна заява подається в письмовій
формі. Даною статтею також
встановлений ряд вимог, яким повинна
відповідати позовна заява.

Згідно зі ст.120 ЦПК України позивач
повинен додати до позовної заяви її
копії та копії всіх документів, що
додаються до неї, відповідно до
кількості відповідачів і третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що
27.03.2014 року ОСОБА_3 звернулася до
Дніпровського районного суду міста
Києва з позовною заявою до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
коштів.

Згідно вимог ЦПК України, суддя,
отримавши позовну заяв, повинен
перевірити дотримання позивачем вимог
статей 119 і 120 ЦПК України щодо форми та
змісту позовної заяви.

Відповідно до вимог статті 121 ЦПК
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або у випадку не сплати
судового збору, постановляє ухвалу про
залишення заяви без руху та зазначає
недоліки позовної заяви, які позивачу
необхідно усунути, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків.

Якщо у встановлений в ухвалі суду
строк позивач виконає вимоги ухвали
суду, позовна заява вважається поданою
в день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Ухвалою Дніпровського районного суду
міста Києва від 01 квітня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
коштів було залишено без руху та надано
строк для усунення недоліків позовної
заяви, шляхом подання суду позовної
заяви та відповідних доказів, які б
містили відомості, що підтверджують
факт спадкування позивачем прав та
обов'язків померлого ОСОБА_5,
відсутність інших спадкоємців, які
прийняли спадщину після померлого, що б
надавало позивачу право на звернення
до суду з позовом про відшкодування
збитків, завданих спадкодавцеві у
договірних зобов'язаннях.

Дану ухвалу суду ОСОБА_3 було отримано 09
квітня 2014 року, що підтверджується
розпискою.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 22 квітня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_3 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
коштів було повернуто позивачу.

Постановляючи дану ухвалу, суд 1-ї
інстанції виходив з того, що ОСОБА_3
недоліки позовної заяви у строк,
встановлений судом, не усунуто, а тому
вона підлягає поверненню.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може та вважає його передчасним з
наступних підстав.

Статтею 121 ЦПК України встановлено, що
строк для усунення недоліків позовної
заяви не може перевищувати п'яти днів з
дня отримання позивачем ухвали

Згідно вимог ст.69 ЦПК України перебіг
процесуального строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 копію ухвали Дніпровського
районного суду міста Києва від 01 квітня
2014 року про залишення її позовної заяви
без руху було отримано 09 квітня 2014 року.
Таким чином, п'ятиденний строк для
усунення позивачем недоліків позовної
заяви закінчився 14 квітня 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що 11
квітня 2014 року, тобто у п'ятиденний
строк встановлений процесуальним
законом, на виконання вимог ухвали
суду від 01 квітня 2014 року ОСОБА_3 на
адресу Дніпровського районного суду м.
Києва за допомогою засобів поштового
зв'язку було направлено поштове
відправлення, яке було отримане 14
квітня 2014 року уповноваженою особою
Дніпровського районного суду м. Києва
Космінською.

Проте, постановляючи ухвалу від 22
квітня 2014 року, суд першої інстанції
вказаних обставин не врахував, не повно
з'ясував всі обставини справи, як
наслідок, прийшов до передчасного
висновку про невиконання ОСОБА_3 вимог
ухвали суду від 01.04.2014 року та
повернення позовної заяви з підстав не
усунення недоліків.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає, що висновок суду 1-ї інстанції
про повернення позовної заяви ОСОБА_3
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
про стягнення коштів є передчасним, а
тому ухвала Дніпровського районного
суду міста Києва від 22 квітня 2014 року
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду
міста Києва від 22 квітня 2014 року
скасувати та передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: