Справа № 159/2006/14-ц
Провадження № 2/159/567/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
13 травня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді: Лесика В.О.

при секретарі: Федорук Г.Б.

за участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, Голобської селищної ради
Ковельського району Волинської
області, про визнання рішення
виконкому Голобської селищної ради та
свідоцтва про право власності
недійсним та визнання права власності
в порядку успадкування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3, Голобської селищної
ради Ковельського району Волинської
області, про визнання рішення Ради та
свідоцтва про право власності на
житловий будинок недійсними та
визнання права власності на ? частину
житлового будинку в порядку
спадкування.

В обґрунтування заявленого позову
ОСОБА_1 зазначила, що вона
зареєстрована в будинку за АДРЕСА_1 з 1996
року. Вказаний будинок належав її
батькам, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Після
смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилось
спадкове майно, яке складалось з
житлового будинку, надвірних будівель,
а також земельний пай. Спадкове майно
прийняли: мати ОСОБА_5, вона та рідний
брат ОСОБА_6, тобто всі хто на час смерті
батька проживали з ним. 01 грудня 2000 року
їм було видано державною нотаріальною
конторою свідоцтво про право на
спадщину за законом в рівних частинах
на земельний пай, що належав
спадкодавцеві. У видачі свідоцтва про
право на спадщину відносно житлового
будинку та надвірних споруд їм було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на це
майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_5
Державною нотаріальною конторою 20
серпня 2013 року їй було видано свідоцтво
про право власності на спадщину на
земельні паї матері, однак свідоцтво
про право на спадщину стосовно
житлового будинку видано не було так як
ні вона, ні померла матір та брат не
мали правовстановлюючих документів на
це майно.

Після смерті брата ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3)
дізналась, що власником будинку є її
племінниця ОСОБА_3, яка ніколи в цьому
будинку не проживала і заповіт на її
ім»я не складався.

Вважає, що після смерті батьків вона та
брат прийняли спадщину та успадкували
все майно останніх, а тому свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
яке видано 02 грудня 2011 року на підставі
рішення виконкому Голобської селищної
ради від 27.10.2008 року ще за життя її брата
на ім»я ОСОБА_3 є недійсним.

В судовому засіданні позивачка
заявлені позовні вимоги підтримала
повністю та просила їх задовольнити,
додатково пояснивши, що і на даний час
вона зареєстрована за адресою спірного
будинку, проте постійно там проживала
до 2002 року. Після ускладнення здоров»я
матері вона разом з нею виїхали на
проживання в АДРЕСА_2, де проживали
разом до дня смерті останньої.

Яким чином відповідачка стала
власником спірного майна їй не відомо і
саме рішення Голобської селищної ради
за місцем його прийняття та в архівних
установах відсутні. Підтвердила
успадкування іншого майна після смерті
обох батьків і з тих підстав просить
позов задовольнити.

Представник позивача також вважає
позов підставним з мотивів наведених в
позовній заяві.

Відповідачка - ОСОБА_3 та її представник
заявлений позов не визнали і в
задоволенні просять відмовити,
підтримавши надані суду письмові
заперечення, в яких зазначили, що позов
не ґрунтується на належних доказах так
як позивачка на їх думку не була
зареєстрована в спірному будинку так
як отримала паспорт громадянки
України 12.06.2013 року і за адресою її
покійного батька не проживала. Не
проживала за вказаною адресою на час
смерті і її бабуся ОСОБА_5, про що
свідчить свідоцтво про смерть
останньої.

Крім того відповідачка зазначила, що
право власності на будинок було набуто
нею на підставі рішення виконкому
Голобської селищної ради Ковельського
району від 27 жовтня 2008 року, а тому
збігли строки позовної давності.

Додатково відповідачка пояснила, що її
батько не заперечував проти оформлення
на неї права власності на будинок і
таке оформлення відбулось за рішенням
Голобської селищної ради, проте при
яких обставинах вона конкретно не
пам'ятає.

Не заперечувала факту відсутності
заповіту на її ім»я.

Суд, заслухавши сторони, допитавши
свідка та дослідивши матеріали справи
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог.

Як встановлено в судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1, її мати ОСОБА_5 та
брат ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_4 01.12.2000
року успадкували його майно в рівних
частинах, а саме право на земельну
частку (пай) про що свідчить свідоцтво
про право на спадщину за законом видане
01 грудня 2000 року.

Після смерті матері позивачки остання
успадкувала 1/3 частки права на земельну
частку (пай) (свідоцтво про право на
спадщину за законом від 20.08.2013 року),
земельну ділянку на території
Голобської селищної ради площею 0,6382 га
(свідоцтво від 20.08.2013 року), земельну
ділянку розташовану на території
Голобської селищної ради площею 1,5549 га
(свідоцтво від 20.08.2013 року), земельну
ділянку площею 1,0966 га (свідоцтво від
20.08.2013 року), земельну ділянку площею
1,3512 (свідоцтво від 20.08.2013 року).

У видачі свідоцтва про право на
спадщину, а саме на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1 нотаріусом було
відмовлено з підстав відсутності
правовстановлюючих документів на це
майно про що свідчить відповідне
письмове повідомлення за № 187/01-16.

Інформаційними довідками зі
спадкового реєстру підтверджено, що
після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спадкові
справи не заводились.

Матеріалами справи встановлено також,
що за життя брата позивачки ОСОБА_6
(помер ІНФОРМАЦІЯ_3) ОСОБА_3 02.12.2011 року
було видано свідоцтво про право
власності на спірний будинок (колишня
адреса АДРЕСА_1) на підставі рішення
виконкому Голобської селищної ради від
27.10.2008 року.

Аналізуючи зазначені вище докази та
факти суд приходить до переконання, що
дане свідоцтво та державна реєстрація
прав видані на ім»я відповідачки без
достатніх на це законних підстав з
наступних мотивів:

судом встановлено, що на час видачі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно на ім»я ОСОБА_3 її
батьком правовстановлюючі документи
на будівлі не виготовлялись і заповіт
на випадок його смерті останнім не
складався.

Позивачка по справі не втратила
інтересу до спадкового майна після
смерті батьків, не відмовлялась від
спадщини на користь ОСОБА_6, що свідчить
про незаконність дій останнього про
надання згоди виконкому селищної ради
на видачу правовстановлюючих
документів на спірне майно та
прийняття відповідного рішення
виконкомом.

Допитана в судовому засіданні як
свідок ОСОБА_7 (секретар Голобської
селищної ради) показала, що рішення
виконкому на підставі якого видавалось
свідоцтво про право власності в
селищній раді відсутнє, реєстр
прийнятих рішень не ведеться і чому
воно відсутнє в архіві їй не відомо.

Свідок не змогла пояснити підстави
прийняття такого рішення, ствердивши
що на це напевно була згода ОСОБА_4 за
його життя.

Архівною довідкою підтверджено, що
рішення виконкому Голобської селищної
ради від 27.10.2008 року за № 10/12 в
документах які зберігались в архівному
відділі не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України
місцем відкриття спадщини є останнє
місце проживання спадкодавця.

Ст. 1268 ЦК України визначено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. При цьому спадкоємець який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу він
не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Довідкою Клеванської селищної ради
Рівненської області від 05.05.2014 року
підтверджено, що ОСОБА_5 проживала без
реєстрації разом з донькою ОСОБА_1 по
АДРЕСА_3 в період з травня 2002 року по
день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5

Отже, позивачка по справі відповідно до
вимог вищенаведеного законодавства
вважається такою, що прийняла спадщину,
не заявивши про відмову від неї і
навпаки про намагання останньої
успадкувати це майно свідчать
інформативні довідки зі спадкового
реєстру та заява про видачу свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме майно
і саме на житловий будинок з надвірними
спорудами (АДРЕСА_1).

Одночасно суд вважає, що позивачкою не
пропущено строк позовної давності, так
як остання дізналась про порушення
своїх прав після смерті брата
(ІНФОРМАЦІЯ_3).

З врахуванням наведеного суд приходить
до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, ст. ст. 1221, 1268, 1270, 1273 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати рішення виконкому Голобської
селищної ради Ковельського району
Волинської області від 27.10.2008 року № 10/12
та свідоцтво про право власності на
нерухоме майно (житловий будинок та
господарські споруди), що знаходяться в
АДРЕСА_1, видане на ім»я ОСОБА_3 02.12.2011
року недійсним з внесенням відповідних
змін до Державного реєстру прав
власності.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на ?
частину житлового будинку та
господарських споруд, що знаходяться в
АДРЕСА_1, залишивши у власності ОСОБА_3 ?
частину зазначеного нерухомого майна.

Після набрання рішенням суду законної
сили накладений в порядку забезпечення
позову арешт на нерухоме майно, що
знаходиться в АДРЕСА_1 скасувати.

Стягнути з відповідачки на користь
позивачки судові витрати в сумі, що
становлять 649 грн. 26 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні при його проголошені -
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий:В. О. Лесик