інстанції - Корольова Г. Ю.Номер
провадження 22-ц/788/1087/14 Суддя-доповідач -
Білецький О. М. Категорія - 45
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Білецького О. М.,

суддів - Шевченка В. А., Кононенко О. Ю.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 06 травня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про поділ земельної ділянки,

в с т а н
о в и л а :

05 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом.

Уточнені вимоги (а.с.27-28) мотивувала тим,
що вона та відповідач отримали від
матері за договорами дарування від 20
лютого 2007 року кожен окремо визначену
частину житлового будинку з
господарськими спорудами по
АДРЕСА_1,НОМЕР_1 у м.Суми, а також у
спільну часткову власність земельну
ділянку площею 0,0610 га, кадастровий
№:20:029:0010. Їй належить 65/100 частки
землі, а брату - 35/100.

Оскільки питання землекористування
вони добровільно вирішити не можуть,
просила суд згідно з варіантом №1
висновку судової експертизи провести
розподіл земельної ділянки, відповідно
до вказаних часток у праві власності
кожного із співвласників.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 06 травня 2014 року позов
задоволено.

Згідно з варіантом №1 висновку судової
будівельно-технічної експертизи №13/14
від 10 квітня 2014 року проведено реальний
розподіл земельної ділянки для
будівництва житлового будинку і
господарчих споруд, кадастровий
№:20:029:0010, по АДРЕСА_1,НОМЕР_1 у
м.Суми площею 0,0610 га:

- виділено у власність ОСОБА_4 земельну
ділянку індивідуальної власності
загальною площею 396 кв.м зі сторони
земельної ділянки НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, що
відповідає 65/100 частинам від загальної
площі (виділену в додатку №1 жовтим
кольором);

- виділено у власність ОСОБА_3 земельну
ділянку індивідуальної власності
загальною площею 214 кв.м зі сторони
земельної ділянки НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, що
відповідає 35/100 частинам від загальної
площі (виділену в додатку №1 зеленим
кольором).

Межа розділу земельної ділянки згідно
викопіювання з плану земельної ділянки
(додаток №1 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №13/14
від 10 квітня 2014 року) вказана червоним
кольором та проходить:

- від т.А на межі АДРЕСА_1 під кутом на
відстань 2,3 м до т.Б, розташованій на
лінії поділу житлового будинку літ.
«А-1» з прибудовами;

- від т.Б по лінії поділу житлового
будинку літ. «А-1» з прибудовами до т. В;

- від т.В по прямій на відстань 3,1 м до
т.Г;

- від т.Г під кутом по зовнішній грані
стіни будівлі гаражу літ.«В» до т.Д,
розташованій на лінії поділу будівель
гаражу літ.«В» і кухні літ.«Б»;

- від т.Д по лінії поділу будівель
гаражу літ.«В» і кухні літ.«Б» до т.Е;

від т.Е під кутом по зовнішній грані
стіни будівлі кухні літ.«Б» до т.Є,
розташованій на куті кухні літ.«Б»;

- від т.Є по прямій на відстань 2,0 м до
т.Ж;

- від т.Ж під кутом на відстань 6,36 м до
т.3;

- від т.З під кутом на відстань 10,6 м до
т.И;

- від т.И під кутом на відстань 2,51 м до
т.І;

- від т.І під кутом на відстань 3,5 м до
т.К, розташованій на тильній межі
земельної ділянки.

Точка А ділить, межу земельної ділянки
по АДРЕСА_1 на дві частини: 4,55 м і 15,75 м.
Точка К ділить тильну межу земельної
ділянки на дві частини: 15,1 м і 4,9 м.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповноту з'ясування
обставин, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи і
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати, справу направити
на новий судовий розгляд.

Вказує, що суд не врахував його думку
щодо варіантів розподілу земельної
ділянки та безпідставно відмовив у
клопотанні про залучення спеціаліста з
газопостачання.

Вважає, що визначений судом порядок
розподілу земельної ділянки не може
бути застосованим, оскільки
перешкоджає в облаштуванні окремої
системи газопостачання належної йому
частини будинку та не може бути
реалізованим без встановлення
сервітуту.

Заслухавши пояснення та заперечення
сторін і їх представників, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як встановлено місцевим судом і
вбачається з матеріалів справи,
житловий будинок по АДРЕСА_1,НОМЕР_1 у
м.Суми належав на праві власності
ОСОБА_5 на підставі посвідченого Другою
Сумською держнотконторою договору
купівлі-продажу від 12 грудня 1984 року
(а.с.13).

Згідно з державним актом на право
власності на землю від 16 вересня 1997
року серії ІІ-СМ №016449, земельна ділянка
площею 0,0610 га для будівництва і
обслуговування вказаного житлового
будинку та господарських будівель і
споруд, була передана у приватну
власність ОСОБА_5 на підставі рішення
виконкому Сумської міської ради від 16
грудня 1993 року (а.с.7).

Відповідно до договору дарування
житлового будинку від 20 лютого 2007 року,
посвідченого державним нотаріусом
Другої Сумської Державної
нотаріальної контори за реєстровим
№2-103, ОСОБА_5 подарувала, а обдаровувані
прийняли в дар цей житловий будинок з
господарчими спорудами в таких частках
(а.с.13, 14):

- ОСОБА_4 - 65/100 частин, що складається у
будинку: з житлової кімнати 1-4 площею 11,9
кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 7,3 кв.м,
житлової кімнати 1-6 площею 5,5 кв.м.,
кухні 1-1, тамбура «а1», погребу п/г,
ґанку; інших споруд: кухні «Б»,
прибудови «б», прибудови «6-1»,
вбиральні «Д», душ «Е», 1/2 частини воріт
№1, 1/2 частини огорожі №2, 1/2 частини
огорожі № 3, 1/2 огорожі № 4, хвіртки № 5;

- ОСОБА_3 - 35/100 частин, що складається у
будинку: з житлової кімнати 1-3 площею 11,6
кв.м, коридору 1-2, сіней «а2»; інших
споруд: гаражу «В», 1/2 частини воріт №1,
1/2 частини огорожі №2, 1/2 частини
огорожі №3, 1/2 частини огорожі №4.

На підставі договору дарування
земельної ділянки від 20 лютого 2007 року,
посвідченого державним нотаріусом
Другої Сумської Державної
нотаріальної контори за реєстровими
№2-105 ОСОБА_4 є власником 65/100 частин, а
відповідач власником 35/100 частин
вказаної земельної ділянки
(кадастровий №:20:029:0010) по
АДРЕСА_1,НОМЕР_1 у м.Суми (а.с.8, 9).

Право власності сторін на вказані
частини земельної ділянки та будинку
зі спорудами зареєстровано 14 листопада
2013 року у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно (а.с.10, 11, 12, 16).

За даними Управлінням Держземагенства
у Сумському районі від 16 лютого 2013 року,
нормативна грошова оцінка цієї
земельної ділянки становить 31339 грн. 58
коп. (а.с.6).

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 10
квітня 2014 року №13/14, виконаної судовим
експертом Симоненко В.П., визначено три
варіанти розподілу спірної земельної
ділянки відповідно до часток сторін у
праві власності на неї (а.с.46-59).

Згідно з варіантом №1 кожному із
співвласників виділяється відповідно
до часток відокремлена земельна
ділянка, однак зазначено про
необхідність встановлення сервітуту
загальною площею 9 кв.м для
забезпечення ОСОБА_4 доступу для
обслуговування задньої стіни літньої
кухні «Б» та для забезпечення доступу
ОСОБА_3 для обслуговування частини
стіни гаражу «В».

Відповідно до варіантів №2 і №3 значна
частина двору, відповідно 100 кв.м і 36
кв.м залишається у спільному
користуванні сторін.

За таких правильно і з достатньою
повнотою встановлених обставин суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що в
силу ст.373 ЦК України і ст.86, ч.1, 3, 4 ст.88
ЗК України, за відсутності згоди
учасників спільної часткової
власності на земельну ділянку стосовно
порядку користування нею та за
наявності вимоги одного із
співласників потрібно провести її
реальний розподіл відповідно до
розміру часток кожної сторони у праві
власності на цю земельну ділянку.

Визначений вищеназваним висновком
судової технічної експертизи варіант
№1 розподілу земельної ділянки
повністю відповідає розмірам належних
позивачці та відповідачу часток,
враховує порядок користування, що
склався, і є найбільш оптимальним для
можливості здійснювати ними
відокремлене землекористування й
догляд за належною кожному з них
частиною будинку і господарських
споруд.

Тільки при цьому варіанті взагалі
відсутня земля, яка б залишалась у
спільному використанні, що дозволяє
мінімізувати спори між даними
співвласниками.

Вказаний висновок суду узгоджується з
роз'ясненнями, наданими Пленумом
Верховного Суду України в підп.е) п.18,
п.19 Постанови «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ».

Проти такого варіанту розподілу, в
принципі не заперечував і відповідач.

Доводи його апеляційної скарги щодо
можливості такого варіанту розподілу
лише за умови погодження позивачкою
підключення та облаштування його
частини будинку відокремленим
газопостачанням, колегія суддів, як і
місцевий суд, до уваги не приймає з
огляду на наступне.

В силу ст.143 ЦПК України відповідач
вправі був ставити перед судом та
експертом свої запитання та
пропонувати інший варіант, який на його
думку найбільш відповідав би вимогам
законодавства й інтересам сторін.
Однак, незважаючи на роз'яснення йому
таких прав, ОСОБА_3 ні в суді першої, ні в
суді апеляційної інстанції
відповідних клопотань не заявляв та
додаткових питань перед експертом не
ставив.

Питання газопостачання взагалі
знаходиться поза межами даного спору.

З технічного паспорту (а.с.17-20) та
наданої суду апеляційної інстанції
технічної документації з
газопостачання (а.с.101) вбачається, що
газопровід до будинку сторін переважно
проходить по сусідній земельній
ділянці НОМЕР_2, а належна відповідачу
частина житлового будинку А-1
розташована з боку АДРЕСА_1 і до неї
мається вільний доступ через виділену
йому земельну ділянку, що не виключає
можливість здійснити окреме
підключення цієї частини будинку до
газопроводу поза межами виділеної
позивачці землі.

До того ж, можливі перешкоди зі сторони
ОСОБА_4 щодо підключення окремої
системи газопостачання до належної
відповідачеві частини будинку чи
відмову компетентних органів у
виготовленні відповідних проектів чи
наданні дозволів він вправі оспорити в
установленому законом порядку.

Позивач вказувала, що не
перешкоджатиме відповідачеві у праві
проходу по двору для обслуговування
його частини будівель, нею не
заявлялися вимоги про встановлення
земельного сервітуту, отже спору між
сторонами з цього приводу не було, а
тому суд не мав передбачених ст.98, ч.1
ст.100 ЗК України та ст.401, ч.3 ст.402 ЦК
України законних підстав для
встановлення у судовому порядку
земельного сервітуту, як визначено у
висновку судової експертизи (варіант
№1) щодо розподілу земельної ділянки.

Відповідно до визначених ч.1 ст.307 ЦПК
України повноважень, апеляційний суд
взагалі не вправі повернути справу на
новий судовий розгляд.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його зміни чи
скасування не вбачається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів,

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 06 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -