Справа № 159/227/14-ц Провадження №
22-ц/773/694/14 Головуючий у 1 інстанції:
Бондар В.М. Категорія: 25 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Подолюка В.А.,

суддів - Киці С.І., Данилюк В.А.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю представника відповідача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
приватного акціонерного товариства
«Страхове товариство «Гарантія»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів за
договором страхування та франшизи, за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_5 на рішення
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 21 березня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 пред'явив в суд позов до
приватного акціонерного товариства
«Страхове товариство «Гарантія» (далі -
ПАТ «Страхове товариство «Гарантія»)
про стягнення 39099 грн. 05 коп. страхового
відшкодування та до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення 1000 франшизи.

Рішенням Ковельського
міськрайонного суду від 21 березня 2014
року позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 1000 грн.
франшизи та 100 грн. судових витрат. В
решті позову відмовлено.

На вказане рішення представник
позивач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу
в якій просив скасувати оскаржене
рішення суду та ухвалити нове рішення
яким задоволити позов ОСОБА_2 по суті
вимог. Вказує, що страхова компанія
визнала факт страхового випадку і суму
страхового відшкодування проте у
меншому розмірі ніж просив відповідач,
проте в супереч нормам матеріального
та процесуального права суд ухвалив
рішення про відмову в позові.

Судом першої інстанції
встановлено, що 08 листопада 2012 року о
19.00 годині в м. Ковелі мало місце ДТП,
під час якого водій автомобіля, який
належить ОСОБА_3, марки «Фольцваген
Елтус» д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_4 скоїв наїзд
на автомобіль марки «Форд Ескорт»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням водія - власника ОСОБА_2 За
постановою Старовижівського районного
суду Волинської області від 17 грудня 2012
року ОСОБА_4 визнано винуватим у
вчиненні ДТП. За висновком експерта
транспортний засіб позивача визнано
фізично знищеним.

Судом також було встановлено, що з
29 листопада 2011 року цивільна
відповідальність учасника за участю
забезпечувального транспортного
засобу була застрахована в ПАТ
«Страхова компанія «Гарантія» строком
на 1 рік. Укладений Договір - першого
типу і його дія розповсюджується на
будь - якого водія, що на відповідній
правовій підставі керує вказаним
автомобілем, тобто в цьому випадку на
відповідача - водія ОСОБА_6

Відмовляючи в позові до страхової
компанії суд першої інстанції виходив
з того, що водій ОСОБА_4, як винуватець
ДТП, та власник застрахованого
автомобіля ОСОБА_3, повинні були та
могли у встановленому порядку та у
встановлені строки повідомити
страхову компанію про настання
випадку, який може бути визнаний
страховим, однак цього не виконали, чим
фактично взяли на себе всю
відповідальність за заподіяну шкоду. В
позові ОСОБА_2 не заявляв будь-яких
вимог щодо стягнення заподіяної шкоди
з водія, який винен у вчиненні збитків,
або з власника транспортного засобу,
яким їх заподіяно, тому суд не виходив
за межі пред'явленого позову.

Апеляційну скаргу слід задоволити
частково з наступних мотивів.

У ст. 979 ЦК, ст. 16 Закону України «Про
страхування» роз'яснено, що за
договором страхування страховик
зобов'язується у разі настання
страхового випадку виплатити
страхувальникові або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Тобто, коли виникає страховий випадок,
страховик зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком, і має оцінюватись
окремо у кожному випадку.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з відповідей та заперечень
відповідача ПАТ «Страхове товариство
«Гарантія» (а.с. 9, 10, 42, 43, 56-59) , останнє
визнає подію - ДТП, що сталася 08
листопада 2012 року о 19.00 годині в м.
Ковелі страховим випадком, та
погоджувалась виплатити ринкову
вартість автомобіля за вирахуванням
суми франшизи - 4895,11 грн. Разом з тим, цей
відповідач просив відмовити в позові з
підстав несвоєчасності повідомлення
про цей страховий випадок та
невідповідності суми страхового
відшкодування.

Проте за вказаними нормами,
несвоєчасне повідомлення страховика
про настання страхового випадку саме
по собі не може бути підставою для
відмови від страхового відшкодування,
а лише в тому випадку, коли воно
позбавляє страховика можливості
дізнатися, чи є ця подія страховим
випадком, тобто якщо буде доведено, що
відсутність у страховика відомостей
про це могло вплинути на його обов'язок
виплатити страхове відшкодування.

Це залишилось поза увагою суду першої
інстанції, що призвело до
неправильного ухвалення рішення про
відмову в позові до страхової компанії.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», транспортний засіб
вважається фізично знищеним, якщо його
ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
(рапортом), звітом (актом) чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінювачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

Установлено, що транспортний засіб
позивача визнаний фізично знищеним,
отже за вимогами закону йому має бути
відшкодовано різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, яка
становить 5895 грн. 11 коп., а за
вирахуванням франшизи - 4895 грн. 11 коп.,
яку слід стягнути з відповідача ПАТ
«Страхове товариство «Гарантія».

Тому, в цій частині рішення суду першої
інстанції слід скасувати, ухваливши
нове рішення про часткове задоволення
позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 324 ЦПК
України,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 21 березня
2014 року в даній справі в частині
відмови в позові скасувати.

Позов ОСОБА_2 до приватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство «Гарантія» про стягнення
коштів за договором страхування
задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Гарантія» на користь ОСОБА_2 4895 грн. 11
коп. страхового відшкодування та 243 грн.
60 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді