Справа № 495/3242/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 травня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Матяш Т.Л.,

за участю секретаря - Іванової А.В.,

за участю народних засідателів - Чумак
Є.І., Пілєвої М.І.,

розглянувши цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про визнання особи безвісно
відсутньою, заінтересована особа:
відділ реєстрації актів цивільного
стану м. Білгород - Дністровський, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області із заявою про
визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісн6о
відсутнім, посилаючись на наступне.

15.06.2004 року ОСОБА_2 поїхав до
Дарницького району м. Києва на
заробітки. З 01.06.2004 року заявниця
втратила з ним зв'язок і з того часу про
його місцезнаходження їй нічого не
відомо. Враховуючи те, що ОСОБА_2 понад 9
років відсутній по місцю мешкання та
відомостей про його місцезнаходження
не має, просить суд визнати його
безвісно відсутнім.

Заявниця у судове засідання не
з'явилася, про час, місце та дату
судового засідання була сповіщена, на
адресу суду від неї надійшла заява про
розгляд заяви у її відсутність, просила
суд заяву задовольнити у повному
обсязі.

Представник відділу РАЦС в м. Білгород -
Дністровський у судове засідання не
з'явився, про час, місце та дату
судового засідання сповіщався, про
причину своєї суд не сповістив.

Прокурор заяву підтримав, проти
задоволення заяви не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична
особа може бути судом визнана безвісно
відсутньою, якщо протягом одного року в
місці її постійного проживання не має
відомостей про місце її перебування.

Факт відсутності відомостей про місце
перебування ОСОБА_2 в місці її
останнього постійного проживання у
АДРЕСА_1, з 2004 року підтверджується
зібраними у справі доказами.

Як вбачається з постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від
07.08.2011 року, ОСОБА_2 15.06.2004 року виїхав до
м. Києва. Після зміни місця роботи,
ОСОБА_2 запропонували роботу в м.
Чорнобиль. Місцезнаходження ОСОБА_2 на
теперішній час невідомо.

З урахуванням наведеного, у суду не має
підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість
вищевикладених фактів. Даних про
заінтересованість представника
заявника в результаті розгляду справи
не має, її показання об'єктивно
підтверджуються і не суперечать іншим
зібраним по справі доказам.

Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦК України, у
разі неможливості встановити день
одержання останніх відомостей про
місце перебування особи, початком її
безвісної відсутності вважається
перше число місяця, що йде за тим, у
якому були одержані такі відомості, а в
разі неможливості встановити місяць -
перше січня наступного року.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для визнання ОСОБА_2
безвісно відсутнім.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 248, 249, 213-215 ЦПК України, ст. 43 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт серія НОМЕР_2,
який виданий Білгород - Дністровським
МВ УМВС України в Одеській області
25.02.2004 року, ІПН - НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя