Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1506/14
Головуючий у 1 інстанції: Суркова В.П.
Суддя-доповідач Спас О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами

ОСОБА_2,

Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія»

на рішення Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія», третя
особа Управління у справах захисту
прав споживачів у Запорізькій області,
про стягнення пені, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В
И Л А:

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ТОВ з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія», третя
особа Управління у справах захисту
прав споживачів у Запорізькій області
про виконання безоплатного
гарантійного ремонту автомобіля,
стягнення пені, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

В позові зазначав, шо 23.03.2010 року він
придбав у ТОВ з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія» легковий
автомобіль марки BMW F07 353і GT вартістю
854974,35 грн. У березні 2011 року в ході
експлуатації автомобіля сталося
руйнування нижнього важеля правого
заднього колеса, внаслідок чого
експлуатація автомобіля стала
неможливою. 25.03.2011 року при діагностиці
автомобіля представником ТОВ з
іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»
було вказано на відсутність умов для
виконання гарантійного ремонту
автомобіля. Від проведення експертизи
ТОВ з іноземними інвестиціями «АВТ
Баварія» відмовилося. 25.03.2011 року він
звернувся до ТОВ з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія» з заявою
про те, що ним за власний рахунок буде
замовлено експертне дослідження
причин виходу з ладу деталі автомобіля.
Висновком автотехнічного дослідження
№ 3570/11-18 від 15.07.2011 року встановлено, що
пошкодження нижнього важеля правого
заднього колеса автомобіля виникло не
внаслідок невідповідної експлуатації,
а внаслідок невідповідного
технологічного збирання елементів
ходової частини або скритого недоліку
заводського походження. За проведення
цього автотехнічного дослідження ним
було сплачено 2812,80 грн. 03.08.2011 року та
08.08.2011 року він повторно звернувся до
ТОВ з іноземними інвестиціями «АВТ
Баварія» з вимогою про проведення
гарантійного ремонту автомобіля, однак
ремонт виконано не було. Посилаючись на
зазначені обставини, просив суд
стягнути з ТОВ з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія» на його
користь пеню за порушення строку
усунення недоліків товару за 299 днів,
яка складає 2 556 373,31 грн., витрати,
пов'язані з проведенням автотехнічного
дослідження автомобіля в розмірі 2812,80
грн.

Позивач вказував, що діями відповідача
йому спричинена моральна шкода, яка
полягає у тому, що майже рік він був
позбавлений можливості користуватися
своїм автомобілем, на вирішення
спірного питання втратив багато свого
часу та коштів. Все це завдало йому
душевні страждання та розлади нервової
системи. Просив у відшкодування
моральної шкоди стягнути ТОВ з
іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»
на свою користь 50000 грн.

Під час розгляду справи в судовому
засіданні, ОСОБА_2 заявив про залишення
без розгляду частини позовних вимого
щодо безоплатного виконання
гарантійного ремонту автомобіля.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 в частині
виконання безоплатного гарантійного
ремонту автомобіля залишено без
розгляду.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія» на користь
ОСОБА_2 витрати на проведення
автотехнічного дослідження в сумі 2
812,80 грн., 50 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, в задоволені позовних
вимог про стягнення 2 556 373,31 грн. пені
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на незаконність, порушення
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду в цій справі змінити в частині
відмови у задоволені позовних вимог
про стягнення пені за порушення строку
усунення недоліку товару. Позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ТОВ з іноземними інвестиціями «АВТ
Баварія» подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на незаконність,
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення суду скасувати, та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволені позову про стягнення з ТОВ з
іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»
на користь ОСОБА_2 витрат на проведення
авто технічного дослідження в сумі 2
812,80 грн., моральної шкоди в розмірі 50 000
грн. відмовити. В іншій частині рішення
залишити без змін. Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ТОВ з іноземними інвестиціями
«АВТ Баварія» понесені судові витрати
у розмірі 23 286,79 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача Біленка Б.В.,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення. Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права. Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини.

23.03.2010 року за контрактом №10-393 ОСОБА_2
придбав у ТОВ з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія» легковий
автомобіль марки BMW F07 353і GT, 2009 року
виготовлення, вартістю 854 974,35грн.

25.03.2011 року ОСОБА_2 звернувся до
відповідача з приводу гарантійного
ремонту підвіски вказаного
автомобіля.

28.03.2011 року актом виконаних робіт з
перевірки ходової частини
представником ТОВ з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія» було
вказано, що потребується заміна
заднього правого важеля амортизатора,
яка відбулася внаслідок сильного
удару і не підлягає заміні по гарантії.
Вказаний акт складено за участі
споживача, що підтверджується його
підписом на акті.

25.03.2014р. позивач звернувся до ТОВ з
іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»
з заявою про те, що ним за власний
рахунок буде замовлено експертне
дослідження причин виходу з ладу
деталей підвіски автомобіля.

11.04.2014р. ОСОБА_2 звернувся до Київського
НДІ судових експертиз з заявою про
проведення автотехнічного дослідження
технічного стану ходової частини
автомобіля BMW F07 353і GT та з питанням, в
якому технічному стані знаходяться
елементи підвіски заднього правого
колеса та якщо вони технічно несправні
то яка причина виникнення
несправностей.

За висновком автотехнічного
дослідження наукового співробітника
лабораторії судових автотехнічних
видів досліджень ОСОБА_5 Київського НДІ
судових експертиз № 3570/11-18 від 15.07.2011
року пошкодження нижнього важеля
правого заднього колеса автомобіля
виникло не внаслідок невідповідної
експлуатації, а внаслідок
невідповідного технологічного
збирання елементів ходової частини або
скритого недоліку заводського
походження.

Сплачена ОСОБА_2 вартість цього
автотехнічного дослідження складає
2812,80 грн.

03.08.2011 року та 08.08. 2011 року ОСОБА_2
звернувся до ТОВ з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія» з вимогами
про проведення безоплатного
гарантійного ремонту автомобіля,
вказавши, що питання причин виникнення
пошкоджень вирішено шляхом проведення
у відповідності зі ст. 17 Закону України
«Про захист прав споживачів»
відповідного експертного дослідження.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку недоліків
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством, має право
вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

У разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку
істотних недоліків, які виникли з вини
виробника товару (продавця, виконавця),
або фальсифікації товару,
підтверджених за необхідності
висновком експертизи, споживач, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же
товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно ч. 9 ст. 8 цього Закону при
пред'явленні споживачем вимоги про
безоплатне усунення недоліків товару
вони повинні бути усунуті протягом
чотирнадцяти днів з дати його
пред'явлення або за згодою сторін в
інший строк. За кожний день затримки
усунення недоліків понад установлений
строк (чотирнадцять днів) споживачеві
виплачується неустойка відповідно в
розмірі одного відсотка вартості
товару.

За ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист
прав споживачів» у разі коли під час
гарантійного строку необхідно
визначити причини втрати якості
продукції, продавець (виконавець,
виробник) зобов'язаний у триденний
строк з дня одержання від споживача
письмової згоди організувати
проведення експертизи продукції.
Експертиза проводиться за рахунок
продавця (виконавця, виробника). Якщо у
висновках експертизи буде доведено, що
недоліки виникли після передачі
продукції споживачеві внаслідок
порушення ним встановлених правил
використання, зберігання чи
транспортування або дій третіх осіб,
вимоги споживача не підлягають
задоволенню, а споживач зобов'язаний
відшкодувати продавцю (виконавцю,
підприємству, яке виконує його функції)
витрати на проведення експертизи.
Споживач, продавець (виконавець,
виробник) мають право на оскарження
висновків експертизи у судовому
порядку.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції вважав встановленими ті
обставини, що позивач у порядку ст. 17
Закону України «Про захист прав
споживачів» звернувся до відповідача
з заявою про проведення експертного
дослідження, в якому останній
незаконно відмовив.

З матеріалів справи вбачається, що
такий висновок не відповідає вимогам
ст. ст. 212-215 ЦПК України щодо законності,
обґрунтованості рішення суду,
встановлення наявності обставин на
підтвердження вимог і заперечень та
належного застосування до спірних
правовідносин норм матеріального
права.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту та у
силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України
зобов'язаний на засадах змагальності
переконливими, належними та
припустимими доказами довести правову
та фактичну підставу заявлених ним
вимог.

Як слідує з вимог вищенаведеної ч. 4 ст.
17 Закону України «Про захист прав
споживачів» у разі коли під час
гарантійного строку необхідно
визначити причини втрати якості
продукції, продавець (виконавець,
виробник) зобов'язаний у триденний
строк з дня одержання від споживача
письмової згоди організувати
проведення за свій рахунок експертизи
продукції.

Проте, ані під час розгляду справи
судом першої інстанції, ані у засіданні
апеляційного суду позивач не надав
суду доказів на підтвердження тієї
обставини, що він давав відповідачу
письмову згоду для проведення
експертизи з метою визначення причин
втрати якості продукції.

За ст. ст. 57-59, 64 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи, належними є докази,
які містять інформацію щодо предмету
доказування, одержані з дотриманням
встановленого законом порядку, а
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, що містять
відомості про обставини, які мають
значення для справи.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Посилання позивача, що заявою від
25.03.2011р., якою він повідомив ТОВ з
іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»,
що ним за власний рахунок буде
замовлено експертне дослідження
причин виходу з ладу деталей підвіски
автомобіля не відповідає наведеним
нормам матеріального і процесуального
права і не є доказом виконання ним
вимог Закону щодо надання письмової
згоди на проведення експертизи.

Законом не визначені вимоги до форми і
змісту необхідної письмової згоди
споживача на проведення експертизи.
Проте, за загальним змістом поняття
письмової згоди необхідна наявність
письмового документу, з якого можливо
вбачити, що споживач згоджується на
проведення експертизи.

Вказана заява від 25.03.2011р. (а.с.14) містить
протилежну інформацію про
повідомлення відповідача, що споживач
власними силами буде виконувати
експертизу причини виходу з ладу
автомобілю.

Оцінка судом першої інстанції цієї
заяви як доказу, що підтверджує надання
споживачем письмової згоди на
проведення експертизи, не відповідає
ст. 212 ЦПК України.

За ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів,
при цьому жоден доказ не має для суду
наперед встановленого значення; суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності; результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Цих вимог суд першої інстанції не
додержав, що призвело до ґрунтування
рішення суду на недоведеній обставині
наявності письмової згоди позивача на
проведення відповідачем експертизи
причини втрати якості продукції.

Посилання у рішенні суду першої
інстанції на ту обставину, що заява
позивача про згоду на проведення
експертизи залишена відповідачем без
задоволення не має жодного посилання
на докази, на підставі яких суд міг
встановити таку обставину.

Під час апеляційного розгляду справи
знайшли своє підтвердження доводи
апеляційної скарги ТОВ з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія» про
відсутність письмової згоди позивача
на проведення відповідачем експертизи
та про відсутність їх відмови у
проведенні даної експертизи.

З наведеного слідує висновок, що
споживач не дотримався визначеного ст.
17 Закону України «Про захист прав
споживачів» порядку, за яким продавець
(виконавець, виробник) зобов'язаний
організувати проведення експертизи
для визначення причини втрати якості
продукції у триденний строк, але тільки
з дня одержання від споживача
письмової згоди.

Відповідно, діючи у непередбачений
Законом спосіб, не надавши письмової
згоди на проведення експертизи, не
маючи відмови продавця (виконавця,
виробника) від організації експертизи,
позивач самостійно звернувся до
Київського НДІ судових експертиз з
заявою про проведення автотехнічного
дослідження технічного стану ходової
частини автомобіля BMW F07 353і GT.

У зв'язку з відсутністю висновку
експертизи, яка мала бути проведеною у
відповідності до ст. 17 Закону України
«Про захист прав споживачів» є
обґрунтованою відмова відповідача від
виконання гарантійного безоплатного
ремонту автомобіля позивача, оскільки
наданий ним висновок Київського НДІ
судових експертиз не дає підстав для
виконання такого ремонту.

Згідно п. 28 Порядку гарантійного
ремонту (обслуговування) або
гарантійної заміни дорожніх
транспортних засобів (ДТЗ),
затвердженого наказом Міністерства
промислової пролітики України №721 від
29.12.2004р. споживач в разі виникнення
недоліків під час експлуатації
дорожнього транспортного засобу
протягом гарантійного періоду має
подати претензію у письмовій формі
встановленого змісту.

Такої претензії позивач не подав, що
підтверджується матеріалами справи.

У п.30 цього Порядку вказано, якщо
споживач і виконавець (продавець,
виробник) не дійшли згоди щодо причин
виникнення недоліків у ДТЗ, споживач
має право вимагати направлення ДТЗ на
експертизу до випробувальних центрів
та лабораторій, що акредитовані згідно
із законодавством України.

У зв'язку з відсутністю претензії
споживача та його вимоги про
направлення ДТЗ на експертизу до
випробувальних центрів та лабораторій,
що акредитовані згідно із
законодавством України, неможливо
визнати, що відповідач відмовив
позивачу у проведенні експертизи і
останній вимушено звернувся до
Київського НДІ судових експертиз.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції з метою з'ясування причини
втрати якості продукції під час
гарантійного строку експлуатації
автомобіля за клопотаннями позивача
ухвалами суду двічі призначалися
судові експертизи з цього питання.

У висновку судово-автотехнічної
експертизи №2649-12 від 04.02.2013р.
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз зазначено
зокрема, що руйнація нижнього важеля
задньої підвіски можлива як під час
руху внаслідок ударуз іншим об'єктом,
розташованим на дорожньому полотні так
і внаслідок дії зусиль, спрямованих у
вертикальній площині, під час
спрацьовування амортизатора.

Дослідження проводилися за
матеріалами даної цивільної справи,
автомобіль для проведення досліджень
не надавався.

За висновком судової комплексної
автотехнічної, трасологічної та
експертизи матеріалів та сплавів
№4624/4625/4626 від 19.11.2013р. Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім.Засл. проф. М.С.Бокаріуса
не уявляється можливим на даному етапі
вирішення питань, чи пов'язане
пошкодження нижнього важеля правого
заднего колеса з скритим недоліком
заводського походження, дефектом
виробництва, яка причина цього
пошкодження, чи внаслідок аварійних
навантажень воно трапилося, чи
внаслідок невідповідної експлуатації
та ін.

З рішення суду першої інстанції видно,
що ці висновки судових експертиз ним у
порядку ст. 212 ЦПК України не оцінені з
питань належності, допустимості,
достовірності, достатності та
взаємного зв'язку з іншими доказами у
їх сукупності, не наведено мотивів їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Колегія суддів вбачає, що суд першої
інстанції не взяв до уваги наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту та у
силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України
зобов'язаний на засадах змагальності
переконливими, належними та
припустимими доказами довести правову
та фактичну підставу заявлених ним
вимог.

Позивач надав докази виникнення
несправності належного йому
вищевказаного автомобіля у період його
гарантійного строку.

Проте, вказана обставина сама по собі
не дає підстав для здійснення
гарантійного ремонту автомобіля,
оскільки не з'ясована причина
виникнення несправності, а позивач
своїми діями унеможливив вирішення
цих питань.

Задоволення позовних вимог на підставі
висновку автотехнічного дослідження
наукового співробітника лабораторії
судових автотехнічних видів
досліджень ОСОБА_5 Київського НДІ
судових експертиз № 3570/11-18 від 15.07.2011
року не уявляється можливим з
наступних підстав.

Даний висновок не передбачений ст. 17
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Цей висновок містить характер
припущення, оскільки експерт зазначає,
що пошкодження сталися внаслідок
невідповідного технологічного
збирання елементів ходової частини або
скритого недоліку заводського
походження.

Ухвалення рішення на користь позивача
на підставі такого висновку прямо
заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України, яка
визначає, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Стягнення з відповідача витрат
позивача на проведення автотехнічного
дослідження наукового співробітника
лабораторії судових автотехнічних
видів досліджень ОСОБА_5 Київського НДІ
судових експертиз № 3570/11-18 від 15.07.2011
року у сумі 2812,80 грн. на підставі ст. 17
Закону України «Про захист прав
споживачів» не відповідає вказаній
нормі права.

За ч. 4 ст. 17 цього Закону у разі коли під
час гарантійного строку необхідно
визначити причини втрати якості
продукції, продавець (виконавець,
виробник) зобов'язаний у триденний
строк з дня одержання від споживача
письмової згоди організувати
проведення експертизи продукції.
Експертиза проводиться за рахунок
продавця (виконавця, виробника). Якщо у
висновках експертизи буде доведено, що
недоліки виникли після передачі
продукції споживачеві внаслідок
порушення ним встановлених правил
використання, зберігання чи
транспортування або дій третіх осіб,
вимоги споживача не підлягають
задоволенню, а споживач зобов'язаний
відшкодувати продавцю (виконавцю,
підприємству, яке виконує його функції)
витрати на проведення експертизи.
Споживач, продавець (виконавець,
виробник) мають право на оскарження
висновків експертизи у судовому
порядку.

Проте, у даній справи через дії
позивача, які суперечать цій нормі
права, експертиза в сенсі її вимог не
проводилася. Тому не підлягають
задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача витрат на
проведення експертизи, яка не
здійснювалася.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо
безпідставності відмови суду у
стягненні пені спростовані під час
апеляційного розгляду справи.

Згідно ст. 680 ЦК України покупець має
право пред'явити вимогу у зв'язку з
недоліками товару протягом
гарантійного строку.

Статті 708, 709 ЦК України визначають
права покупця у разі продажу йому
товару неналежної якості та порядок і
строки задоволення вимог покупця про
усунення недоліків та передбачають, що
за кожний день прострочення продавцем
або виготовлювачем усунення недоліків
товару і невиконання вимоги про
надання в користування аналогічного
товару на час усунення недоліків
продавець сплачує покупцеві неустойку
в розмірі одного відсотка вартості
товару.

З наведених норм матеріального права
слідує, що ними регулюються
правовідносини в разі неналежної
якості товару та його недоліків
протягом гарантійного строку.

Проте, у даній справі позивач не надав
доказів, що пошкодження вказаних
деталей ходової частини автомобіля
пов'язано з недоліками товару, а не з
наслідками його експлуатації, а також
перешкоджав відповідачу у проведенні
передбаченої ст. 17 Закону України «Про
захист прав споживачів» експертизи.

Відповідно, відповідач не мав обов'язку
з проведення гарантійного
безоплатного ремонту автомобіля
позивача, а тому відсутні підстави для
нарахування та стягнення пені.

Колегією суддів встановлена
відсутність передбачених законом
підстав для задоволення позовних вимог
позивача у частині стягнення пені, що
правильно вирішено судом першої
інстанції, який відмовив у цій частині
вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
незаконну відмову відповідача від
проведення гарантійного безоплатного
ремонту та порушення судом ст.ст. 680, 708,
709 ЦК України спростовані при
апеляційному розгляді справи з
підстав, що вище наведені у цьому
рішенні.

Інших доводів апеляційна скарга ОСОБА_2
не містить.

Доводи апеляційної скарги ТОВ з
іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»
про неправильність рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 про
відшкодування морвальної шкоди
знайшли своє підтвердження.

В частині задоволення судом першої
інстанції позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди рішення
суду не відповідає нормам
матеріального і процесуального права з
наступних підстав.

За ст.22 Закону України «Про захист прав
споживачів» відшкодування моральної
(немайнової) шкоди передбачено у разі
задоволення вимог споживача судом.

Апеляційним судом встановлено, що
позовні вимоги позивача про захист
прав споживача задоволенню не
підлягають. Звідси слідує, що немає
правових підстав для задоволення
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка
визначає правила розподілу судових
витрат між сторонами, з урахуванням, що
новим рішенням апеляційного суду
позивачу відмовляється у повному
обсязі позовних вимог, з нього на
користь відповідача підлягають
стягненню понесені ним та
документально підтверджені судові
витрати.

Згідно ст. 79 ЦПК України до судових
витрат належать витрати, пов'язані з
проведенням судових експертиз.

Відповідачем документально
підтверджені такі витрати на суму
23022,72грн. ( 942,72грн. + 22080грн. = 23022,72грн.), що
піддягає стягненню з позивача.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд вбачає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, не врахував, що обставини на
підтвердження позову позивачем
доведені не були, а заперечення
відповідача доведені належним чином.
Висновки суду в частині задоволених
позовних вимог не відповідають
обставинам справи та зроблені з
порушенням вищевказаних норм
процесуального і матеріального права,
а тому наявні підстави для
задоволення апеляційної скарги та
ухвалення нового рішення в справі про
відмову в задоволенні позову про
стягнення витрат на проведення
автотехнічного дослідження у сумі 2 812,80
грн., моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.
В частині відмови у задоволенн
позовних вимог про стягнення 2 556 373,31
грн. пені рішення суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»
задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2014 року у
цій справі в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія» 2812,80грн.
витрат на проведення автотехнічного
дослідження та 50000грн. на відшкодування
моральної шкоди скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_2 у позові про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія» 2812,80грн.
витрат на проведення автотехнічного
дослідження та 50000грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія»
(ідентифікаційний код юридичної особи
23730020, місцезнаходження: бульвар Івана
Лепсе, 4 м. Київ, 03067, рахунок №2 в
ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854) понесені
судові витрати у сумі 23022,72грн.
(двадцять три тисячі двадцять дві
гривні 72 копійки).

В решті рішення Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 12 лютого
2014 року у цій справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: