Справа № 296/296/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"03" червня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд міста
Житомира в складі :

головуючого-судді
Бондарчука В.В.

секретаря Воєвуцької
І.В.

розглянув у відкритому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми авансу,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в обгрунтування якого
вказала, що 20.05.2011р. між нею та
відповідачкою було укладено попередню
угоду про завдаток, згідно з умовами
якої остання зобов"язалася продати їй
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1. Відповідно до умов вказаної
угоди позивач передала відповідачці в
якості завдатку гроші в сумі 11 850 грн.,
що еквівалентно 1500 дол. США, а остання
зобов'язалася підготувати за власний
рахунок та в строк до укладення
основного договору документи,
необхідні для нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
вазаної земельної ділянки.

Проте, до теперішнього часу
відповідачка свої зобов'язання не
виконала та не повернула позивачу
сплачену суму авансу , в зв"язку з чим
позивач просить суд стягнути з
відповідачки на її користь суму авансу
в розмірі 11 850 грн. та витрати, понесені
при сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали та
просили його задовольнити, не
заперечували проти встановлення
заочного розгляду справи.

Відповідач, належним чином повідомлена
про час ти місце розгляду справи, в
судове засідання не з"явилася, про
причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи вищевикладене, у
відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК
України, беручи до уваги наявні у
справі дані про права і
взаємовідносини сторін, суд ухвалив
провести заочний розгляд справи.

Суд заслухав пояснення позивача та її
представника, дослідив матеріали
справи в межах заявлених позовних
вимог і вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 20.05.2011 р. між
сторонами була укладена попередня
угода про завдаток, згідно з умовами
якої ОСОБА_2 зобов"язалася продати
ОСОБА_1 земельну ділянку для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд по АДРЕСА_1 за 47 400 грн., що
еквівалентно 6000 дол. США (а.с. 6).

Відповідно до умов вказаного договору
(п.1.4) позивач передала відповідачці в
якості завдатку гроші в сумі 11 850 грн.,
що еквівалентно 1500 дол. США, а остання
зобов'язалася підготувати за власний
рахунок та в строк до укладення
основного договору (до 25.06.2011р.)
документи, необхідні для нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
вазаної земельної ділянки.

Тобто, позивач виконала свої
зобов'язання за попередньою угодою в
повному обсязі та передала
відповідачці обумовлену Договором
суму завдатку в розмірі 11 850 грн.

Проте, як встановлено в судовому
засіданні, відповідачка всупереч умов
угоди, свої зобов'язання не виконала,
отримані від позивача кошти не
повернула.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ч.3 ст. 635 ЦК України,
зобов'язання, встановлене попереднім
договором припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у
термін) встановленого попереднім
договором.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 570 ЦК України задатком
є грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Таким чином суд не вбачає підстав
розцінювати вказану угоду як договір
завдатку в розумінні ст. 570 ч.1 ЦК
України, оскільки вона не містить
посилань на істотні умови зобов'язання
та має просту письмову форму.

Відповідно до ст.571 ч.2 ЦК України суд
розцінює кошти, передані ОСОБА_2 для
позивача, як аванс, який у всіх випадках
невиконання зобов'язань підлягає
поверненню стороні, яка його видала, а
сторона, яка отримала аванс, ні за яких
умов не може бути зобов'язана до його
повернення у більшому розмірі.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що відповідачем не
виконано умов попередньої угоди, сума
авансу в розмірі 11 850 грн., яка була
сплачена позивачем, підлягає
стягненню.

Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, підлягають стягненню з
відповідача на коритсь позивача
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позивачем, відповідно до ст. 60 ЦПК
України доведено в судовому засіданні
ті обставини, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, а тому позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212, 215, 224-226
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ід. код НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ід. код НОМЕР_2) 11 850
(одинадцять тисяч вісімсот п"ятдесят)
гривень 00 копійок суми авансу.

Стягнути з ОСОБА_2 (ід. код НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ід. код НОМЕР_2) 229
(двісті двадцять дев"ять) гривень 40
копійок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Корольовським районним судом м.
Житомира за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до Апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя
В. В. Бондарчук