Справа № 587/919/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року Сумський районний суд
Сумської області в складі:

головуючого судді - Черних О.М.

при секретарі - Рудавін Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Сумського районного управління
юстиції про повернення виконавчого
документа стягувану,-

встановив:

Скаржниця звернулась зі скаргою на
постанову старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сумського районного
управління юстиції Тимофєєвої Т.І. про
повернення виконавчого документу
стягувачу, в якій просила визнати
постанову неправомірною та скасувати
її. Зазначила, що на виконанні у
державного виконавця знаходився
виконавчий лист № 2-422/10 про стягнення з
ОСОБА_3 на її користь заборгованості в
розмірі 320003 грн. 00 коп., яке було
приєднане до зведеного виконавчого
провадження № 29561738. Постановою
державного виконавця від 25 лютого 2013
року виконавчий документ повернуто
стягувачу на підставі пункту 2 частини
першої статті 47 Закону України «Про
виконавче провадження», з чим
скаржник не погодився, так як
державним виконавцем не було вжито
усіх заходів для встановлення майна
боржника та просить суд визнати дії
державного виконавця щодо винесення
постанови про повернення, скасувати
вказану постанову та зобов'язати
державного виконавця поновити
виконавче провадження.

У судовому засіданні представник
скаржниці підтримав вимоги первісної
скарги, просив її задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу
підтримав.

Представник ПАТ "Дельтабанк" Павленко
А.А. покладається на розсуд суду.

Державні виконавці Тимофєєва Т.І. та
Костенніков Д.М. заперечували проти
скарги та надали копії документів з
матеріалів виконавчого провадження.

Суд, вислухавши пояснення всіх
учасників процесу, дослідивши
матеріали скарги і оцінивши зібрані у
ній докази, вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції
України та статті 14 ЦПК України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Державний виконавець, відповідно до
вимог частини першої статті 6 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб, а згідно із вимогами
частини першої статті 11 цього
Закону вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами статті 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи. Така ж
можливість передбачена статтею 82
Закону України «Про виконавче
провадження».

Завершальними стадіями виконавчого
провадження є повернення виконавчого
документа стягувачу та закінчення
виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов'язаний
здійснювати необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначений виконавчим
документом. Водночас, відповідно до
пункту 2 частини першої статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, прийнятий
державним виконавцем до виконання, за
яким стягнення не провадилося або було
проведено частково, повертається
стягувачеві, якщо у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернуто
стягнення, і здійснені державним
виконавцем відповідно до цього Закону
заходи з розшуку такого майна
виявилися безрезультатними.

У ході розгляду справи встановлено, що
на примусовому виконанні в державного
виконавця знаходився виконавчий лист
Сумського районного суду Сумської
області від 12 грудня 2012 року про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
боргу в сумі 320003 грн.00 коп., що
підтверджується копією постанови про
відкриття виконавчого провадження (а.с.
77)

Як вбачається з матеріалів справи, з
метою виявлення майна боржника були
зроблені запити до електронних баз
«Автомобіль», «Сумське міське бюро
технічної інвентаризації» (а.с. 97, 98).
Проте, в матеріалах наданих суду
відсутні запити до податкової та
реєстраційної служб, Пенсійного фонду,
Деркомзему (чи є у ОСОБА_3 земельні
ділянки окрім земельної ділянки на
території Косівщинської селищної ради
для будівництва та обслуговування
жилого будинку ), біржі цінних паперів,
відсутні дані щодо рахунків ОСОБА_3

Таким чином, при поверненні
виконавчого документу державним
виконавцем не в повній мірі виконано
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження» в частині вжиття усіх
передбачених Законом заходів для
виявлення майна в боржника.

У зв'язку із цим, скарга є
обґрунтованою та підлягає задоволенню
шляхом визнання оскаржуваної
постанови неправомірною та її
скасуванню.

Згідно з частини другої статті 387 ЦПК
України поновлення порушених прав
сторони виконавчого провадження
здійснюється судом будь-яким способом,
що забезпечить його дієвість і
ефективність.

Керуючись статтями 383-389 ЦПК України,
суд -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сумського районного
управління юстиції про повернення
виконавчого документа стягувачу -
задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову серії ВП № 30460175 від 25 лютого
2013 року про повернення виконавчого
документа ОСОБА_1, винесену старшим
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби Сумського
районного управління юстиції, у межах
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-1179 від
12 грудня 2011 року

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути до
апеляційного суду Сумської області
через Сумський районний суд Сумської
області протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя
О.М.Черних