РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/21249/13-ц

2/643/1158/14

16.05.2014 м.
Харків

Московський районний суд м.
Харкова

в складі: головуючого судді
- Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання
- Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Харківської міської ради про
визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до Харківської міської ради, в якому
просила визнати за нею право власності
на двоповерховий житловий будинок, що
розташований про АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначено, що
позивачці належить житловий будинок по
АДРЕСА_1. У зв'язку з сімейними
обставинами для покращення житлових
умов виникла необхідність будівництва
ще одного житлового будинку за той же
адресою, для проживання її доньки, її
чоловіка та онуки, які там
зареєстровані для проживання. У 2008 році
було закінчено будівництво
двоповерхового житлового будинку,
загальною площею 189,5 кв.м. по АДРЕСА_1. На
теперішній час вона отримала технічний
паспорт на вищевказаний житловий
будинок. Оскільки будівництво було
проведено без оформлення відповідного
дозволу на початок будівельних робіт,
на даний час не виявляється можливим
прийняти об'єкт до експлуатації.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, подала до суду заяву, в якій
просила справу розглядати за її
відсутності та задовольнити позов.

Представник відповідача Буряковська
О.Ю., яка діє на підставі довіреності
від 30.12.2013 року №08-11/5905/2-13, в судове
засідання не з'явилася, подала до суду
заяву, в якій просила справу розглядати
за її відсутності. Крім того, 18.04.2014 року
вищевказаним представником
відповідача було подано заперечення
проти позову.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснюється.

Оцінивши належність, допустимість
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного.

В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Одним зі способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права (ч. 2
ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 21.12.2004 року за ОСОБА_1 було визнано
право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Право власності на вищевказаний
будинок зареєстровано в КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
що підтверджується витягом №15037830 від
26.06.2007р.

На двоповерховий житловий будинок
«Д-2», що розташований про АДРЕСА_1 було
видано технічний паспорт в КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації», однак в ньому стоїть
штамп з зазначенням «Побудовано
самочинно».

Згідно технічного висновку, складеного
ТОВ «НТК ЕНЕРГО-ТАЙМ», що за
результатами проведення технічного
обстеження самовільно побудованого
індивідуального житлового будинку літ.
«Д-2» з Ґанком літ. «д» у домоволодінні
по АДРЕСА_1 приходимо до висновку, що
визначений будинок, його несучі та
огороджувальної конструкції
знаходяться в задовільному технічному
стані (стан конструкцій - П). Будівля
відповідає вимогам надійності та
безпечності в подальшій експлуатації.
Конструктивні елементи та планування
обстеженого будинку в цілому не
протирічать будівельно-технічним,
протипожежним, та
санітарно-гігієнічним вимогам. При
виконанні зазначених рекомендацій та
дотримання в процесі експлуатації
існуючих архітектурно-будівельних,
протипожежних і санітарних норм
експлуатація самовільно побудованого
індивідуального житлового будинку літ.
«Д-2» з Ґанком літ. «д» у домоволодінні
по АДРЕСА_1, є можливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на
вимогу власника /користувача/
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права осіб.

Таким чином, оскільки позивачкою
самочинне будівництво було здійснено
на земельній ділянці, яка перебуває у
її користуванні, оскільки рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 21.12.2004 р. було визнано право
власності на будинок, тобто на
земельній ділянці, що необхідна для
обслуговування будинку, та з
урахуванням будівельних норм і правил,
однак без отримання на це належного
дозволу, судом не встановлено обставин,
які б свідчили про порушення прав та
інтересів інших осіб, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позову та
необхідності його задоволення.

Керуючись: ст. 11, ч.ч. 1, 5 ст. 376 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 169, ч. 4 ст. 197, ст.ст.
209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
двоповерховий будинок літ. «Д-2»,
загальною площею 189,5 кв.м., який
складається з приміщень першого
поверху, а саме: « 1-1» - коридору, площею
21,0 кв.м.; « 1-2» сходової клітини, площею
0,3 кв.м.; « 1-3» комори, площею 1,2 кв.м.; « 1-4»
топочної, площею 5,3 кв.м.; « 1-5»
вбиральні, площею 6,9 кв.м.; « 1-6»
житлового приміщення, площею 40,4 кв.м.; «
1-7» кухні, площею 13,4 кв.м., та з приміщень
другого поверху, а саме: « 1-8» сходової
клітини, площею 7,7 кв.м.; « 1-9» коридору,
площею 21,0 кв.м.; « 1-10» вбиральні, площею
6,9 кв.м.; « 1-11» житлового приміщення,
площею 17,0 кв.м.; « 1-12» житлового
приміщення, площею 22,7 кв.м.; « 1-13»
житлового приміщення, площею 19,7 кв.м., з
Ґанком літ. «д» по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
А.М. Задорожна