Справа № 567/420/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Острозі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Острозької
районної державної адміністрації
Рівненської області та ОСОБА_5, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на стороні відповідача - управління
Держземагенства в Острозькому районі
Рівненської області, про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом, -

встановив:

до Острозького районного суду
звернулась ОСОБА_3 з позовом до
Острозької районної державної
адміністрації Рівненської області та
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів - управління
Держземагенства в Острозькому районі
Рівненської області, про визнання за
нею в порядку спадкування за законом
права власності на земельну ділянку
площею 3,43 га, що складається з чотирьох
окремих земельних ділянок, а саме
ділянки НОМЕР_1, площею 2,27 га,
кадастровий номер :07:001:0025; ділянки
НОМЕР_2, площею 0,03 га, кадастровий номер
:10:006:0244; ділянки НОМЕР_3, площею 1,12
га, кадастровий номер :09:001:0163;
ділянки НОМЕР_4, площею 0,01 га,
кадастровий номер :08:001:0931,
призначеної для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована на території Оженинської
сільської ради Острозького району
Рівненської області, та належала для
ОСОБА_6 на підставі Державного акта на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА №688632, виданого 10.10.2005 р.
Острозькою районною державною
адміністрацією Рівненської області та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №8,

Позовні вимоги мотивує тим, що після
смерті двоюрідного дядька ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась
спадщина, що складається, зокрема, із
вищевказаної земельної ділянки.
Зазначає, що на день смерті ОСОБА_6
постійно проживав в с.Країв
Острозького району разом з двоюрідним
братом ОСОБА_5 (батьком позивача), та
останнього було засуджено за
протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6,
у зв'язку з чим в силу ст.1224 ЦК України
ОСОБА_5 не має права на спадкування.
Вказує, що вона є спадкоємцем п'ятої
черги за законом після смерті ОСОБА_6,
так як є родичем п'ятого ступеня
споріднення, родичів ближчого ступеня
споріднення у ОСОБА_6 немає, та останній
заповітів не складав, а відтак вона є
єдиним спадкоємцем за законом, що
належним чином прийняла спадщину, про
що подала до нотаріуса відповідну
заяву. Вказує, що ОСОБА_6 за життя
втратив оригінал державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 10.10.2005 р., та можливість відновити
державний акт після смерті власника
земельної ділянки ОСОБА_6 відсутня.
Після звернення до нотаріуса для
оформлення спадкових прав, останнім
винесено постанову про відмову у
видачі їй свідоцтва про право на
спадщину у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа, а
відтак вона позбавлена можливості в
позасудовому (нотаріальному) порядку
оформити свої спадкові права, що й
спонукало звернутися до суду з
вищевказаним позовом. Судові витрати
просить покласти на неї.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, в поданій до суду заяві
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила розгляд справи
здійснювати у її відсутності та з
участю її представників.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги та
просили їх задовольнити з підстав,
наведених у позові, надали суду
пояснення, аналогічні обставинам,
викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача Острозької
районної державної адміністрації в
судове засідання не з'явився, в поданій
до суду заяві позовні вимоги визнав та
просив розгляд справи здійснювати без
його участі.

Відповідач ОСОБА_5, відбуваючи
покарання в Менській ВК №91 управління
ДПтС України в Чернігівській області, в
судове засідання не з'явився. В поданій
до суду заяві позовні вимоги визнав, не
заперечував проти визнання права
власності за його донькою ОСОБА_3 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6 на земельну ділянку, а
також не заперечував проти свого
усунення від спадщини після смерті
ОСОБА_6

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, в поданій до суду
заяві управління Держземагенства в
Острозькому районі не заперечувало
проти задоволення позовних вимог та
просило розгляд справи здійснювати без
участі представника.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача, перевіривши
матеріали справи, дослідивши надані
сторонами докази, прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідачі та третя особа позовні
вимоги визнали та не заперечували
проти задоволення позову. Визнання
відповідачами позову не суперечить
закону та не порушує прав чи інтересів
третіх осіб, а тому приймається судом.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_5.

ОСОБА_6 був двоюрідним братом
відповідача ОСОБА_5 та двоюрідним
дядьком позивача ОСОБА_3, що
підтверджується їх свідоцтвами про
народження, свідоцтва про народження
їх батьків та витягами з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян.

Згідно вироку колегії суддів
Острозького районного суду
Рівненської області від 12.12.2013 р.
відповідача ОСОБА_5 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.115 КК України та призначено йому
покарання у виді семи років
позбавлення волі. Вищевказаним вироком
встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в
період часу з 11 год. 30 хв. до 12 год.,
знаходячись по місцю свого проживання
у АДРЕСА_1, під час сварки зі своїм
двоюрідним братом ОСОБА_6, яка раптово
виникла на ґрунті неприязних відносин,
умисно протиправно заподіяв смерть
останньому. В ході розгляду
кримінальної справи ОСОБА_5 вину у
вчиненні злочину визнав повністю.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок.

Відповідно до ч.1 ст.1224 ЦК України не
мають права на спадкування особи, які
умисно позбавили життя спадкодавця чи
будь-кого з можливих спадкоємців або
вчинили замах на їхнє життя.

З урахуванням встановлених обставин,
за відсутності будь-яких заперечень з
боку відповідача ОСОБА_5, суд приходить
до переконання, що останній не має
права на спадкування після смерті
ОСОБА_6 та підлягає усуненню від
спадщини.

Згідно довідки приватного нотаріуса
ОСОБА_7 № 67/02-14 від 02.04.2014 р. після смерті
ОСОБА_6 заведено спадкову справу № 131,
спадкоємцем за законом є позивач
ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів оглянутої в
судовому засіданні спадкової справи №
131, заведеної після смерті ОСОБА_6,
останній за життя заповітів не складав,
що підтверджується інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру від
20.12.2013 р. Позивач ОСОБА_3 у встановлений
законом строк звернулася до нотаріуса
із заявою про прийняття спадщини, а
відтак в силу ст.1269 ЦК України
вважається такою, що належним чином
прийняла спадщину. Відомості про інших
спадкоємців в матеріалах справи
відсутні.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків встановлених ст.1259 цього
Кодексу.

Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу
право на спадкування за законом мають
інші родичі спадкодавця до шостого
ступеня споріднення включно, причому
родичі ближчого ступеня споріднення
усувають від права спадкування родичів
подальшого ступеня споріднення.
Ступінь споріднення визначається за
числом народжень, що відділяють родича
від спадкодавця. Народження самого
спадкодавця не входить до цього числа.

В матеріалах справи відсутні та в ході
судового розгляду судом не здобуто
доказів на підтвердження наявності у
ОСОБА_6 родичів ближчого ступеня
споріднення, окрім ОСОБА_5 (який
підлягає усунення від права на
спадкування) та ОСОБА_3 (родич п'ятого
ступеня споріднення).

До складу спадщини, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_6 входить земельна
ділянка площею 3,43 га, що складається з
чотирьох окремих земельних ділянок, а
саме : ділянки НОМЕР_1 площею 2,27 га
(кадастровий номер :07:001:0025);
ділянки НОМЕР_2 площею 0,03 га
(кадастровий номер :10:006:0244);
ділянки НОМЕР_3 площею 1,12 га
(кадастровий номер :09:001:0163);
ділянки НОМЕР_4 площею 0,01 га
(кадастровий номер :08:001:0931),
призначеної для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована на території Оженинської
сільської ради Острозького району
Рівненської області, та належала для
ОСОБА_6 на підставі Державного акта на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА №688632, виданого 10.10.2005 р.
Острозькою районною державною
адміністрацією Рівненської області та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №882.

Як було встановлено судом, позивач
після смерті ОСОБА_6 звернулася до
нотаріуса з проханням видати свідоцтво
про право на спадщину за законом на
вищевказану земельну ділянку, однак їй
було відмовлено у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на нерухоме майно, про що
нотаріусом для позивача було видано
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 02.04.2014 р.

Згідно доводів позовної заяви та
пояснень представників позивача,
ОСОБА_6 за життя втратив державний акт
на право власності на земельну ділянку,
після його смерті віднайти
правовстановлюючий документ не
вдалося та про втрату останнього
здійснено оголошення в газеті «Життя і
Слово» від 22.02.2014 р. № 15-16 (8777-8778).

Згідно довідки управління
Держземагенства в Острозькому районі
Рівненської області від 05.02.2014 р. ОСОБА_6
на підставі розпорядження голови
Острозької РДА від 06.10.2005 р. № 420 взамін
успадкованого після смерті матері
права на земельну частку (пай),
посвідченого сертифікатом на право на
земельну частку (пай), видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯА № 688632 від 10.10.2005 р.

З оглянутої в судовому засіданні копії
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 688632 від
10.10.2005р вбачається, що останній видано
на ім'я ОСОБА_6 в підтвердження
належності йому земельної ділянки
площею 3,43 га (що складається з 4 окремих
земельних ділянок), призначеної для
ведення особистого селянського
господарства, що розташована на
території Оженинської сільської ради
Острозького району Рівненської
області.

З урахуванням встановлених судом
обставин справи та беручи до уваги лист
управління Держземагенства в
Острозькому районі від 05.02.2014 р. у суду
не має підстав ставити під сумнів факт
належності за життя ОСОБА_6
вищевказаної земельної ділянки, право
власності на яку посвідчувалося
державним актом, який було втрачено.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п."г" ч.1 ст.81 Земельного
кодексу України, громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі прийняття
спадщини.

Згідно ст.131 Земельного кодексу України
громадяни України мають право набувати
у власність земельні ділянки, зокрема,
на підставі спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п."а" ч.3 ст.152 Земельного
кодексу України, захист прав
громадянина та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом
визнання прав.

Таким чином, обраний позивачем спосіб
захисту своїх прав відповідає чинному
законодавству.

Оскільки ОСОБА_3 належним чином
прийняла спадщину, що відкрилась після
смерті ОСОБА_6 та беручи до уваги
неможливість оформлення позивачем
своїх спадкових прав в нотаріальному
порядку, суд приходить до переконання
про наявність підстав для захисту
цивільних прав та інтересів позивача в
судовому порядку.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позову та наявність
фактичних і правових підстав для
задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.15, 16, 1216, 1218, 1225, 1258, 1265, 1268
ЦК України, ст.ст.81, 131, 152 Земельного
кодексу України, ст.ст.10, 11, 174, 208-209, 212-215
ЦПК України, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, як спадкоємцем за
законом після смерті ОСОБА_6, право
приватної власності на земельну
ділянку площею 3,43 га (що складається з
чотирьох земельних ділянок : ділянки
НОМЕР_1, площею 2,27 га, кадастровий номер
:07:001:0025; ділянки НОМЕР_2, площею 0,03
га, кадастровий номер :10:006:0244;
ділянки НОМЕР_3, площею 1,12 га,
кадастровий номер :09:001:0163; ділянки
НОМЕР_4, площею 0,01 га, кадастровий номер
:08:001:0931), призначеної для ведення
особистого селянського господарства,
що розташована на території
Оженинської сільської ради
Острозького району Рівненської
області, та належала для ОСОБА_6 на
підставі Державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№688632, виданого 10.10.2005 р. Острозькою
районною державною адміністрацією
Рівненської області та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №882.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василевич О.В.