Провадження № 2/470/7/14
Справа № 470/1128/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.

при секретарі Дячук А.А.,

за участю представників позивачки
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3, третьої особи
ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до Березнегуватської селищної
ради Миколаївської області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору ОСОБА_4, про скасування
рішення 21 сесії 6 скликання
Березнегуватської селищної ради
Миколаївської області № 22 від 25 грудня
2012 року,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2012 року позивачка звернулася
до Березнегуватського районного суду
Миколаївської області з позовом до
відповідача про відновлення меж
земельної ділянки.

В позові зазначила, що вона є
користувачем земельної ділянки, що
розташована АДРЕСА_1. Рішенням
Березнегуватської селищної ради
народних депутатів № 88 від 24 травня 1996
року їй було виділено у приватну
власність вказану земельну ділянку
площею 0,09 гектара. 22 травня 2012 року вона
звернулася до відповідача із заявою
про встановлення меж цієї земельної
ділянки, однак їй було відмовлено.
Посилаючись на те, що цим порушені її
права, позивачка просила відновити
межі земельної ділянки площею 0,09 га.

31 липня 2013 року позивачка направила до
суду заяву про збільшення позовних
вимог, в якій крім іншого просила
скасувати рішення № 22, 21 сесії 6
скликання Березнегуватської селищної
ради від 25 грудня 2012 року, яким було
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
ОСОБА_4 для обслуговування квартири
АДРЕСА_1, оскільки зазначене рішення
було прийняте без її згоди та ні нею ні
її сином ОСОБА_2, які є співвласниками
квартири АДРЕСА_1, межі земельної
ділянки ОСОБА_4 погоджені не були.

Ухвалою суду від 16 серпня 2013 року до
участі у справі залучено третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору ОСОБА_4

Ухвалою суду від 07 жовтня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_6 до
Березнегуватської селищної ради, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору ОСОБА_4 про
скасування рішення № 22, 21 сесії 6
скликання Березнегуватської селищної
ради від 25 грудня 2012 року про
затвердження проекту землеустрою
виділено в окреме провадження.

В судовому засіданні представники
позивачки позовні вимоги підтримали,
пояснили, що позивачка та її син ОСОБА_2
є співвласниками квартири АДРЕСА_1.
Власником квартири № 1 вказаного
будинку є ОСОБА_4 25 грудня 2012 року
відповідачем без згоди позивачки, її
сина та без погодження ними меж
земельної ділянки, затверджено проект
землеустрою щодо відведення ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,0932 гектари в
оренду терміном на 49 років, що є
порушенням вимог законодавства, а тому
воно повинно бути скасоване. Крім того
пояснили, що через здійснені ОСОБА_4
добудови до квартири, позивачка не має
можливості заїхати на подвір'я,
оскільки ширина проїзду стала менше
двох метрів, необхідно переносити
в'їздні ворота, її вигрібна яма
розміщена на межі їх земельних ділянок,
а посеред подвір'я розміщено
свердловину, що створює перешкоди у
користуванні позивачкою своїм житлом.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
позивача заперечувала, пояснила, що
ОСОБА_4 має право на отримання в оренду
земельної ділянки, яка перебуває під
об'єктами нерухомого майна, які
належать їй на праві власності. При
виготовленні проекту землеустрою була
створена комісія селищної ради для
погодження меж земельної ділянки із
суміжними землекористувачами, однак
позивачка за місцем проживання була
відсутня, оскільки проживає в м.
Миколаєві, а ОСОБА_2 від підписання акту
про погодження меж відмовився. Проект
землеустрою було виготовлено ОСОБА_4 у
відповідності до вимог Земельного
кодексу України, він пройшов
експертизу, а тому підстави для
скасування рішення про його
затвердження відсутні.

Третя особа та її представник в
судовому засіданні проти позовних
вимог позивачки також заперечували,
пояснили, що оскаржуваним рішенням
відповідача права позивачки не
порушено, вони намагалися погодити
межі земельної ділянки з позивачкою та
її сином, однак ОСОБА_2 від підписання
акту погодження меж безпідставно
відмовився, проект землеустрою
погодила комісія з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
та він пройшов відповідну експертизу.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши докази у справі
суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивачці та її сину ОСОБА_2 на праві
спільної сумісної власності належить
квартира АДРЕСА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про право власності
на житло, виданого 17 вересня 1993 року
Березнегуватською селищною радою
народних депутатів Миколаївської
області (а.с.247).

Власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4,
про що свідчить копія договору
купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_7
приватним нотаріусом
Березнегуватського районного
нотаріального округу 14 грудня 2010 року
(а.с.110-113).

Зазначені квартири розміщені в будинку
квартирного типу.

Рішенням Березнегуватської селищної
ради № 5 від 15 травня 2012 року ОСОБА_4
надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду терміном на 49 років
для обслуговування її квартири (а.с.167).

25 грудня 2012 року 21 сесією шостого
скликання Березнегуватської селищної
ради було прийнято рішення № 22 про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду
терміном на 49 років громадянці ОСОБА_4
для обслуговування квартири АДРЕСА_1 із
земель житлової та громадської
забудови, загальною площею 0,0932 гектари,
з яких 0,0090 гектара для обслуговування
квартири, 0,0001 для обслуговування
свердловини, 0,0101 гектара для
обслуговування сараю і господарського
подвір'я, 0,0740 гектара для
обслуговування гаражів і фруктового
саду та рекомендовано укласти договір
оренди (а.с.72).

Комісією Березнегуватської селищної
ради двічі здійснювалося погодження
меж земельної ділянки, яка передається
в оренду ОСОБА_4 з суміжними
землекористувачами, однак син
позивачки ОСОБА_2 від підписання актів
відмовлявся (а.с.133,174).

Зазначений проект землеустрою було
погоджено комісією з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою у Березнегуватському
районі, висновок № 107 від 24 липня 2012
року та згідно висновку державної
експертизи землевпорядної
документації № 16-14/4 від 19 листопада 2012
року Головного управління
Держземагенства у Миколаївській
області, з урахуванням доопрацювань,
він відповідає вимогам чинного
законодавства України (а.с.171-172,280).

27 грудня 2012 року між Березнегуватською
селищною радою та ОСОБА_4 було укладено
договір оренди вищевказаної земельної
ділянки та підписано акт приймання
передачі (а.с.119-121).

Крім того, рішенням Березнегуватської
селищної ради Миколаївської області №
17 від 29 травня 2013 року позивачці та
ОСОБА_2 також надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
площею 0,09 гектара для обслуговування
квартири АДРЕСА_1 (а.с.132).

Суд вважає, що між сторонами мають
місце правовідносини, щодо захисту
прав на землю.

Відповідно до частин 2 та 3 ст.152 ЗК
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян на земельні ділянки
здійснюється зокрема шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Однак, згідно ст.123 зазначеного Кодексу
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється зокрема
органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначеного органу
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
місцевого самоврядування, який передає
у користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган місцевого
самоврядування в межах його
повноважень у місячний строк розглядає
клопотання і дає дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки або надає мотивовану
відмову у його наданні. Підставою
відмови у наданні такого дозволу може
бути лише невідповідність місця
розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Умови і строки розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок визначаються договором,
укладеним замовником з виконавцем цих
робіт відповідно до типового договору.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погоджується в
порядку, встановленому статтею 186-1
цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого
самоврядування після отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки
у користування за проектом землеустрою
щодо її відведення здійснюються
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Підставою відмови у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише його
невідповідність вимогам законів та
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів.

Стаття 186-1 ЗК України передбачає, що
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок усіх категорій та
форм власності підлягає обов'язковому
погодженню з територіальним органом
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у межах населеного
пункту, на якій розташовано об'єкт
будівництва, подається також на
погодження до структурних підрозділів
районних державних адміністрацій у
сфері містобудування та архітектури.

Органи, що здійснюють погодження
проектів землеустрою, зобов'язані
надати розробнику свої висновки про
його погодження або про відмову в
такому погодженні з обов'язковим
посиланням на закони та прийняті
відповідно до них нормативно-правові
акти, що регулюють відносини у
відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише
невідповідність його положень вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів,
документації із землеустрою або
містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки підлягає
обов'язковій державній експертизі
землевпорядної документації,
погоджений проект подається
замовником або розробником до
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин,
або його територіального органу для
здійснення такої експертизи.

З огляду на викладене, незгода
позивачки та відмова її сина ОСОБА_2 від
підписання акту погодження меж
земельної ділянки не є підставою для
відмови органу місцевого
самоврядування в затвердженні проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

За такого, враховуючи, що при
розробленні, погодженні та
затвердженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
громадянці ОСОБА_4 вимог чинного
законодавства порушено не було, суд
дійшов висновку про недоведеність
порушення прав позивачки оскаржуваним
рішенням Березнегуватської селищної
ради, а тому право ОСОБА_6 у обраний нею
спосіб захисту не підлягає.

Щодо доводів представників позивачки
про порушення ОСОБА_4 прав ОСОБА_6 на
користування житлом через добудову до
квартири, то зазначені права можуть
бути захищені зокрема у спосіб,
передбачений ст.391 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_6 до
Березнегуватської селищної ради
Миколаївської області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_4, про скасування
рішення 21 сесії 6 скликання
Березнегуватської селищної ради
Миколаївської області № 22 від 25 грудня
2012 року, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Березнегуватський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів, з дня його проголошення.

Суддя
С. А. Луста