Справа № 570/1702/14-ц
Номер провадження 2/570/910/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року

Рівненський районний суд Рівненської
області в особі:

судді Гнатущенко Ю.В.

при секретарі Іллюк С.Р.

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка
не заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору, ОСОБА_3 про визнання
осіб такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням та
про зняття з реєстраційного обліку в
будинку,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 , третя особа ОСОБА_8 про
визнання осіб такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням
та про зняття з реєстраційного обліку в
будинку.

В обгрунтування заявлених вимог
позивач ОСОБА_4 вказує, що їй на праві
приватної власності належить житловий
будинок АДРЕСА_1. Разом з позивачем у
вказаному будинку фактично проживає
без реєстрації її дочка - третя особа
ОСОБА_8, яка систематично здійснює
догляд та піклування за позивачем,
оскільки остання за станом свого
здоров"я та віком сама про себе подбати
не має змоги.

У вказаному будинку також
зареєстровані відповідачі: син
позивача - ОСОБА_2, його дружина та двоє
синів. Вказані особи вже 20 років не
проживають в даному будинку, не
сплачують комунальних платежів, не
отримують кореспонденцію за вказаною
адресою, їхні особисті речі в будинку
відсутні.

Позивач вказує, що перешкод у
користуванні будинком відповідачам не
чинила, останні добровільно обрали
собі інше місце проживання та не
проживають у вказаному житловому
будинку більше 20 років. Наявність
реєстрації відповідачів у будинку
перешкоджає їй належним чином
користуватися та розпоряджатися
належним їй майном, оскільки вона, як
власник житлового будинку, змушена
нести додаткові витрати по оплаті
комунальних послуг, оскільки не може
оформити субсидію без довідок, наданих
відповідачами. Водночас, останні
участі в оплаті витрат на утриманн
будинку не приймають, а реєстрація
працездатних відповідачів перешкоджає
позивачу отримувати соціальні виплати.

В суді представник позивача позов
підтримав, просить його задоволити.
Крім того, пояснює, що відповідачу
ОСОБА_2 належить дві земельні ділянки у
с.Бармаки, про що відповідач ОСОБА_2 не
заперечує, та усі відповідачі мають
інше житло для проживання, яке фактично
за ними поки не зареєстроване на праві
власності.

Відповідач ОСОБА_2 позов не
визнав, просить суд відмовити в його
задоволенні. Крім того, не заперечив, що
вони усі відповідачі не проживають за
місцем реєстрації у спірному будинку
вже протягом 18-ти років, однак час від
часу він провідує свою матір - позивача,
участі в оплаті комунальних послуг за
користування спірним майном не бере.
Фактично він та його дружина
відповідач ОСОБА_5 та їх син відповідач
ОСОБА_7 живуть за адресою АДРЕСА_2, а їх
син - відповідач ОСОБА_6 проживає
протягом останніх двох років після
одруження разом з дружиною за адресою:
АДРЕСА_3. Пояснює, що його сім"я, тобто
дружина та сини, мають намір проживати
за місцем своєї реєстрації в
майбутньому.

Третя особа ОСОБА_3 в суді
пояснила про доцільність задоволення
позову, оскільки вона доглядає за своєю
матір"ю - позивачем, кожного дня
навідується до неї. Пояснює, що несе
власні витрати на благоустрій спірного
будинку та прилеглої території,
оскільки вона також є його
співвласником. А відповідачі, які не
живують за місцем реєстрації протягом
останніх 20-ти років, а лише час від часу
навідуються до нього, висловлюють свої
наміри щодо користування та
розпорядження будинком, що на її думку
порушує їх з матір"ю права власників.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
суду не з"явилися повторно, були
належним чином повідомлені про розгляд
справи, клопотань до суду не подали.

Суд, вислухавши пояснення осіб,
які беруть участь у справі, показання
свідків, дослідивши письмові докази,
встановив, що у задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 01.04.2014р., позивачу ОСОБА_4
на праві приватної спільної часткової
власності належить 1/2 житлового
будинку в АДРЕСА_1.

Крім того, відповідачу ОСОБА_2 згідно
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 24.05.2014р., та третій
особі ОСОБА_3 згідно витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 01.04.2014р., на праві
приватної спільної часткової
власності належить по 1/4 частині
житлового будинку в АДРЕСА_1.

Згідно довідки №411 від 12.03.2014р., виданої
Великожитинською сільською радою, до
складу сім"ї позивача ОСОБА_4, які
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1,
входять відповідачі: ОСОБА_2 - син
позивача; ОСОБА_5 - невістка (дружина
ОСОБА_2); ОСОБА_6, ОСОБА_7 - онуки позивача.

В суді відповідач ОСОБА_2 не заперечив,
що він та його дружина з дітьми не
проживають за місцем реєстрації
протягом останніх 15-18 років.

Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у
разі відсутності члена сім'ї без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.

На думку суду, відповідач ОСОБА_2, як
співвласник житлового будинку, згідно
ч.1 ст.383 ЦК України, має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім"ї, інших осіб.

У відповідності до ч.2 ст.317 ЦК
України, на зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 Статті 356 ЦК України,
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Як вбачається зі змісту статті 358
ЦК України, право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю.

В суді з пояснень представника
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та
третьої особи ОСОБА_3 встановлено, що
ніяких угод щодо користування будинком
жодним із співвласників не укладалося.

Отже, житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 належить на праві
приватної спільної часткової
власності, зокрема: 1/2 - позивачу
ОСОБА_4; 1/4 - відповідачу ОСОБА_2; 1/4
третій особі ОСОБА_3, частки яких
фактично в натурі не виділені, що
сторонами визнається. Тому право
спільної часткової власності на це
майно не припинено.

Як на підставу своїх вимог
позивач посилається також на ст.391 ЦК
України, однак до суду не подано
належних та допустимих доказів, що їй
відповідачами чиняться перешкоди у
здійсненні користування та
розпорядження своїм майном.

Третя особа ОСОБА_3 як співвласник
спірного майна самостійних вимог щодо
предмета позову не подавала.

Виходячи із вказаних підстав позову, на
думку суду, вирішення заявленого
ОСОБА_4 - одним із співвласників у
приватній спільній частковій
власності на житло, де не виділені
частки в натурі, позову щодо визнання
втратившим право користування цим
житлом другого із співвласників -
ОСОБА_2, та наявності третього
співвласника ОСОБА_3, яка взагалі не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета позову, за відсутності згоди
усіх співвласників щодо користування
майном, свідчить про порушення прав
співвласника такого майна -
відповідача ОСОБА_2, членами сім"ї якого
є інші відповідачі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.317, 321, 356, 358, 405 ЦК України,
ст.ст.3,10,11,60,88,212,214,215,218,223,294 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що
втратили право користування житловим
будинком АДРЕСА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Гнатущенко Ю.В.