Справа № 2-29/11
Провадження № 22-ц/779/575/2014
Головуючий у 1 інстанції Бородовський
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого- судді Фединяка
В.Д.

суддів:
Шишка А.І.,Меленко О.Є.

секретаря
Яковин М.Я.

з участю
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ будинку та земельної
ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Снятинського районного
суду від 11 грудня 2013 року , -

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року та грудні 2010 року
ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом
до ОСОБА_3 про поділ будинку та
земельної ділянки і зазначала, що вона
є власником 1/2 частини житлового
будинку із господарськими будівлями,
який розташовано за адресою: АДРЕСА_1.
Оскільки іншого житла вона не має, а
ОСОБА_3 поселила в належній їй частині
будинку квартирантів, позивачка
просила суд провести реальний розподіл
зазначеного житлового будинку із
господарськими будівлями та виділити
їй в натурі 1/2 частину цього будинку та
поділити між нею та ОСОБА_3 земельні
ділянки загальною площею 0, 2667 га
виділивши їй в натурі 1/2 частину
земельних ділянок.

Рішенням Снятинського районного
суду від 11 грудня 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено.

Додатковим рішенням цього ж суду
від 05 березня 2014 року вирішено
питання щодо розподілу судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
нового про відмову ОСОБА_2 у
задоволенні позову, посилаючись на те,
що суд першої інстанції неповно
з'ясував обставини справи, дав
неправильну оцінку поданим доказам,
допустив порушення норм матеріального
і процесуального права й ухвалив
незаконне рішення. На думку апелянта,
суд не врахував того, що спірний
будинок належить сторонам на праві
спільної часткової власності, є
неподільним та відповідно ст. 358 ЦК
України вона не давала згоди на
проведення будь-яких добудов до цього
будинку.

У судовому засіданні ОСОБА_2
апеляційну скаргу не визнала, вважає
оскаржуване рішення суду законним та
обґрунтованим.

ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явились, хоч про час і місце
розгляду справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, що
відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи у їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав. Задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
сторонам на праві спільної часткової
власності по 1/2 частині кожному
належить житловий будинку із
господарськими будівлями, який
розташовано за адресою: АДРЕСА_1. Поділ
цього будинку й земельної ділянки
проведено за варіантом судової
будівельно-технічної експертизи від
09.11.2012 року N 25/07/12. Із земельної
ділянки розміром 0,1103 га, призначеної
для обслуговування житлового будинку
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, виділено кожній по 238
кв.м. земельної ділянки. Висновок
суду відповідає вимогам закону і
матеріалам справи.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦПК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Правовий режим спільної
часткової власності визначається
главою 26 ЦК України з урахуванням
інтересів усіх її учасників. Володіння,
користування та розпорядження
частковою власністю здійснюється за
згодою всіх співвласників, а за
відсутності згоди - спір вирішується
судом. Незалежно від розміру часток,
співвласники при здійсненні
зазначених правомочностей мають рівні
права.

Відповідно до частин першої,
другої статті 364 ЦК України кожен із
співвласників спільної часткової
власності має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

Судом першої інстанції
встановлено, що згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом ОСОБА_2
і ОСОБА_3 є власниками кожна по 1/2
частині житлового будинку із
господарськими будівлями та
земельної ділянки розміром 0,2667 га, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України
співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову)без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

Згідно ст. 152 ЖК УРСР встановлено, що
переобладнання і перепланування
жилого будинку, що належить
громадянинові на праві власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

Так, із рішення виконавчого комітету
Снятинської міської ради від 29 січня 2010
року № 6 «Про надання дозволу на
добудову до житлового будинку»
вбачається, що ОСОБА_2 отримала дозвіл
на проведення добудови до житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, а саме:
кухні та веранди для влаштування
окремого входу при розподілі будинку
між співвласниками (т. 1 а.с.77).

Згідно даних, які містяться в листі
відділу регіонального розвитку,
містобудування та архітектури № 01-15/2
від 2 лютого 2010 року вбачається, що до
спірного житлового будинку можливо
добудувати кухню та веранду (т. 1 а.с. 78).

Також експерт ОСОБА_5 при
проведенні судової
будівельно-технічної експертизи
дійшов висновку, що варіантів
розподілу домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, крім варіанту з врахуванням
добудови, запропонованої відділом
регіонального розвитку,
містобудування та архітектури
Снятниської районної державної
адміністрації, немає (т. 1 а.с. 197).

За таких обставин, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про можливість поділу між
сторонами житлового будинку із
господарськими будівлями, який
розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та
реально поділив між ними зазначений
будинок відповідно до висновку №25/07-12
будівельно-технічної експертизи від
09.11.2012 року, так як відповідає вимогам
364 ЦК України.

Правильним є також висновок
суду щодо поділу земельної ділянки
загальною площею 0, 2667 га за адресою:
АДРЕСА_1 належної . ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
оскільки відповідає висновку № 25/07-12
судової будівельно-технічної
експертизи і варіантам розподілу
прибудинкової земельної ділянки (а.с.
20-21) та положенням статей 21, 24, 41
Конституції України, статей 319, 358 ЦК
України згідно яких всі громадяни є
рівними у своїх правах, усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
цих прав, в тому числі щодо захисту
права спільної часткової власності.
Суд відхиляє доводи ОСОБА_3 про те, що
відповідно ст. 358 ЦК України вона не
давала згоди на проведення будь-яких
добудов до спірного будинку, оскільки
нею не надано доказів того, що такими
діями будуть порушені її права.

Колегія суддів вважає
оскаржуване рішення таким, що ухвалене
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстав для
скасування цього рішення, за доводами
апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.
Рішення Снятинського районного суду
від 12 грудня 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк
Судді:
А.І.Шишко

О.Є.Меленко