Справа №2/238/78/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року Новоазовський
районний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Кацаренко І.О.

при секретарі
Андріановій Т.І.,

за участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача адвоката
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Новоазовську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
припинення права на частку у спільному
майні,

в с т а н о в и в :

Позивач 21 жовтня 2013 року
звернулася до суду з зазначеним
позовом до відповідача ОСОБА_5.

В обгрутування позовних вимог
зазначила, що на підставі договору
дарування від 16 жовтня 2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Новоазовського районного
нотаріального округу, вона є власником
? частини жилого будинку АДРЕСА_1, який
розташований на земельній ділянці
Безіменської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області площею 0,1560 га.

? частина зазначеного жилого будинку
належить відповідачу ОСОБА_5, яка є
зареєстрованою і мешкає у належному їй
і її чоловіку жилому будинку в АДРЕСА_2,
не проживаючи при цьому у будинку
АДРЕСА_1.

По АДРЕСА_1 вона, позивач, мешкає разом
зі своєю сім'єю, з відповідачем ОСОБА_5
вона, позивач, і члени її родини
стосунки не підтримують, оскільки між
ними і відповідачем склалися стійкі
неприязні стосунки, що унеможливлює
спільне володіння та користування
майном, а будинок згідно висновку
експерта є річчю неподільною,
розділити його в натурі на дві
ізольовані квартири з відособленими
входами не є можливим. Будинок потребує
поточного і капітального ремонту, від
проведення яких відповідач ухиляється,
комунальні послуги відповідач не
сплачує.

Оскільки у неї, позивача, є переважне
право у володінні і користуванні
спірним жилим будинком, спірний жилий
будинок є таким, що не ділиться, спільне
володіння і користування ним
неможливе, просила винести судове
рішення, яким припинити право
власності ОСОБА_5 ? частиною спірного
жилого будинку, стягнувши з неї,
позивача, на користь відповідача
вартість ? частини будинку з
господарськими спорудами до нього;
визнати за нею, ОСОБА_1, право власності
на ? частину жилого будинку АДРЕСА_1 з
господарськими спорудами до неї, яка
належить відповідачу ОСОБА_5; стягнути
з відповідача на її користь судові
витрати (а.с.4-5).

До початку судового розгляду позивач,
дізнавшись, що відповідач ОСОБА_5 після
відкриття провадження у справі
подарувала належну їй ? частину жилого
будинку своєму сину ОСОБА_3, уточнила
свої позовні вимоги, пред'явивши їх до
відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_3, просила
припинити право власності ОСОБА_3 ?
частиною спірного жилого будинку,
стягнувши з неї, позивача, на користь
відповідача ОСОБА_3 вартість ? частини
будинку з господарськими спорудами до
нього; визнати за нею, ОСОБА_1, право
власності на ? частину жилого будинку
АДРЕСА_1 з господарськими спорудами до
неї, яка належить відповідачу ОСОБА_3;
стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її,
позивача, користь судові витрати, в
тому числі з оплати проведення
будівельно-технічної експертизи
(а.с.105).

У судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги з
зазначених у позові і уточненні до
позову підстав, просила задовольнити
їх в повному обсязі.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2,
повноваження якого підтверджені на
а.с.18-20, підтримав уточнені позовні
вимоги з зазначених у позові і
уточненні до позову підстав, просив
задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_5 у своїй письмовій
заяві просила справу розглянути в її
відсутність і відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.99).

Відповідач ОСОБА_3 у своїх письмових
запереченнях суду просив відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
оскільки її позов до нього і його
матері є надуманим і безпідставним.
Насправді він має намір в подальшому
проживати в належній йому частині
спірного жилого будинку, який він
прийняв в дар від своєї матері у грудні
2013 року, тільки б позивач і її рідні не
чинили йому перешкод в цьому, як з 1997
року мати позивача у справі ОСОБА_6
чинити його матері ОСОБА_5 перешкоди у
користуванні і розпорядженні належної
їй на той час ? частиною спірного жилого
будинку. Неприязні стосунки виникли
давно не між ним і його матір'ю і ОСОБА_1,
а між ОСОБА_6 і його матір'ю, бо ОСОБА_5
чомусь вважає, що тільки вона повинна
бути власницею батьківського будинку,
достовірно знаючи при цьому, що ОСОБА_5
і ОСОБА_3 не мають іншої жилої
нерухомості, крім будинку АДРЕСА_1.
Дійсно, аж до 2012 року його мати не мала
можливості проживати у належній їй ?
частині жилого будинку, бо ОСОБА_6
систематично чинила перешкоди в цьому.
Саме з цих причин він, відповідач, і
його мати не сплачували комунальні
послуги за цією адресою, бо не
користувалися ними. Він категорично
проти сплати на його користь вартості
половини спірного жилого будинку,
враховуючи падіння курсу гривні і
нестабільної економічної і політичної
ситуації в Україні (а.с.110-111).

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,
повноваження якої підтверджені на
а.с.100-104,126 у судовому засіданні позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнала і просила
відмовити в їх задоволенні в повному
обсязі, зазначив в обґрунтування своєї
позиції, що неприязні стосунки виникли
не між ОСОБА_1 і відповідачами у справі,
а між матір'ю позивача у справі ОСОБА_6 і
відповідачем ОСОБА_5, які є рідними
сестрами. Тому ОСОБА_6 ще у 2008 році і
надумала собі цю судову тяжбу, яка
триває і понині, але вже не між нею і її
рідною сестрою, а між її дочкою ОСОБА_1 і
відповідачами у справі - її рідною
тіткою і двоюрідним братом. Позовні
вимоги позивач обґрунтувала наявністю
у відповідачів іншого житла і тим, що
спірний жилий будинок є неподільною
річчю. Проте, наявність іншого жилого
будинку, власником якого є чоловік і
батько відповідачів у справі, не
свідчить про те, що відповідачі мають
інше житло. Ціна, яка зазначена у
висновку експерта, є сміхотворною, за
таку ціну не придбаєш зараз будь-якого
житла. Жилий будинок - це не просто річ,
а житлова нерухомість, і в ній
прекрасно можуть і уживаються
співвласники. ОСОБА_3 на даний час
просто ніде жити, крім як в належній
йому ? частині жилого будинку, який є
предметом спору. А неможливість
мирного проживання у спірному будинку -
це надумані слова позивача, бо саме
ОСОБА_6 перешкоджала у користуванні ?
частиною жилого будинку своїй рідній
сестрі ОСОБА_5, і це встановлено
судовими рішеннями.

У судовому засіданні свідок на стороні
позивача ОСОБА_8 суду пояснила, що вона
зі своєю родиною проживає у АДРЕСА_3
останні 10 років. Вона знає родину
ОСОБА_6 як добрих сусідів. ОСОБА_6
проживають у АДРЕСА_1 постійно, в тому
числі їх обидві дочки, одна з них -
ОСОБА_1. Родину ОСОБА_5 по зазначеній
адресі вона баче іноді, бо більшу
половину дня вона працює. ОСОБА_3 не
проживає постійно у АДРЕСА_1, батьки
його іноді навідуються , бо обробляють
город. Будинок, якщо його не привести до
ладу, скоро просто розвалиться.

У судовому засіданні свідок на стороні
позивача ОСОБА_10 суду пояснила, що вона
проживає у АДРЕСА_4 останні 16 років.
Неподалік від її будинку проживає
родина ОСОБА_1. ОСОБА_1 проживає на даний
час у АДРЕСА_1 постійно. Вона, ОСОБА_10,
завжди бачить, що ОСОБА_1 і її рідна
сестра доглядають за палісадниками, що
за подвір'ям, вона також бачила, як
ОСОБА_1 білили хату. ОСОБА_3 вона по
АДРЕСА_1 іноді бачить, коли вони
убирають город.

Суд, вислухав у судовому засіданні
позивача і її представника,
відповідача ОСОБА_3 і його
представника, свідків, дослідивши
письмові докази у справі, в тому числі
цивільну справу №2-470 за 2011 рік за
позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про вселення
та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5, третя особа КП «БТІ»
Новоазовського району про припинення
права на частку у спільному майні,
проаналізувавши добуті докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має
право на виділ у натурі частки із майна,
що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим, співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.

Згідно ч.2 ст.183 ЦК України, неподільною
є річ, яку не можна поділити без втрати
її цільового призначення.

Згідно ст.365 ЦК України, право особи на
частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо: 1)
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; 2) річ є неподільною;
3) спільне володіння і користування
майном є неможливим; 4) таке припинення
не завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї. Суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Судом встановлено в судовому
засіданні, що на підставі договору
дарування від 16 жовтня 2013 року позивач
є власницею ? частини жилого будинку
АДРЕСА_1 з надвірними спорудами до неї,
прийняв зазначену частину будинку в
дар від своєї матері ОСОБА_6. Зазначений
договір зареєстрований (а.с.7-9).

Судом встановлено в судовому
засіданні, що на підставі договору
дарування від 09 грудня 2013 року
відповідач ОСОБА_3 є власником ? частини
жилого будинку АДРЕСА_1 з надвірними
спорудами до неї, прийняв зазначену
частину жилого будинку в дар від своєї
матері ОСОБА_5. Зазначений договір
зареєстрований (а.с.82-84).

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 06
грудня 2013 року судом встановлено, що
розділити будинок АДРЕСА_1 Донецької
області між співвласниками відповідно
належним їм частинам у домоволодінні, а
саме по ? частці, не можливо відповідно
до ДБН В.3.2.2-2-2009 «Жилі будинки.
Реконструкція і капітальний ремонт» і
ДБН В.2.2.-15-2005 «Жилі будинки. Основні
положення», оскільки площа, яка
припадає на ідеальну ? частку, менше
мінімальної площі (30 кв.м), яка
регламентується нормами (а.с.31-32).

Згідно звіту про незалежну експертну
оцінку вартості домоволодіння зі всіма
надвірними будівлями і спорудами, який
розташований у АДРЕСА_1, ринкова
вартість його цілої частини становить
100241 грн., а найбільш вірогідна ринкова
вартість його ? частини становить 50120,50
грн. (а.с.33-77).

Відповідно до квитанції на а.с.107 судом
встановлено, що ОСОБА_1 05 лютого 2014 року
внесла на депозитний рахунок суду
грошову компенсацію за належну ОСОБА_3 ?
частину у будинку АДРЕСА_1 в сумі 50120,50
грн..

З паспортних даних позивача судом
встановлено, що ОСОБА_1 з 16 жовтня 2013
року зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.136).
Зазначене підтверджується і
поясненнями в судовому засіданні
самого позивача, а також свідків ОСОБА_8
і ОСОБА_12.

З відповіді Донецького обласного
адресного бюро судом встановлено, що
ОСОБА_5 зареєстрована у АДРЕСА_5 з 21
грудня 2011 року (а.с.17).

З повідомлення Безіменського
сільського голови від 16 квітня 2013 року
на а.с.135 судом встановлено, що ОСОБА_3
зареєстрований у АДРЕСА_1 з 10 грудня 2013
року.

Спору з приводу володіння і проживання
ОСОБА_3 у зазначеному жилому будинку
судом не встановлено в судовому
засіданні, оскільки, на думку суду,
наявність судових рішень, яким
встановлений факт чинення перешкод
колишньою співвласницею спірного
жилого будинку ОСОБА_6 другій колишній
співвласниці спірного жилого будинку
ОСОБА_5 не є доказом того, що позивач у
справі чинить перешкоди відповідачам у
користуванні і володінні ? частиною
спірного жилого будинку.

З пояснень у судовому засіданні
позивача і свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_12
судом встановлено, що ОСОБА_1 підтримує
спадковий будинок і прилеглу до нього
територію в порядку, що, на думку суду,
підтверджує її твердження в тій
частині, що вона має намір проживати у
спірному жилому будинку разом зі своєю
родиною.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
суд виходить з того, що саме вона
звернулася до суду з позовом про
припинення права на частку у спільному
майні до відповідачів, ініціювала
проведення судової
будівельно-технічної експертизи,
внесла на депозитний рахунок вартість ?
частини жилого будинку, яка належить
ОСОБА_3 з тим, щоб компенсувати
останньому її вартість у грошовому
вираженні. Крім того, задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 суд приходить до
висновку, що за конкретних обставин
справи припинення права на частку
ОСОБА_3 у спільному майні не завдасть
істотної шкоди інтересам його як
співвласника та членам його родини, бо
відповідачі належними доказами не
довели суду факт постійного їх
проживання у спірному жилому будинку
від дня звернення позивача до суду з
позовом.

Суд вважає безпідставними заперечення
відповідачів проти позову з тих
підстав, що оцінка вартості ? частини
спірного жилого будинку є такою, що не
відповідає дійсності, оскільки,
заперечуючи проти такої вартості
половини жилого будинку, відповідачі і
їх представник у судовому засіданні з
дня проведення експертної оцінки не
заявили про бажання провести оцінку
вартості ? частини жилого будинку і
довести суду іншу вартість предмету
спору.

За правилами ст.ст.79,88 ЦПК України суд
стягує з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
сплачені при подачі позову 500,57 грн.
судового збору і 1800 грн. вартості
проведення судових експертиз згідно
квитанцій на а.с.108-109.

З ОСОБА_3 суд стягує на користь держави
0,64 грн. судового збору (501,21 грн. - 500,57
грн. = 0,64 грн.).

Керуючись
ст.ст.10-11,60-61,79,88,212-215 ЦПК України,
ст.ст.183,364-365,392 ЦК України, Постановою
Пленуму Верховного суду України №7 від
04 жовтня 1991 року «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» (з
внесеними змінами і доповненнями до
неї), суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5,
ОСОБА_3 про припинення права на частку у
спільному майні задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3
на ? (одну другу) частину жилого будинку
АДРЕСА_1 з господарськими спорудами до
неї.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? (одну другу) частину жилого будинку
АДРЕСА_1 з господарськими спорудами до
неї, виділивши його ОСОБА_1 в натурі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію вартості ? частини
жилого будинку АДРЕСА_1 в сумі 50120
(п'ятдесят тисяч сто двадцять) грн. 50
коп., які внесені на депозитний рахунок
05 лютого 2014 року, шляхом виплати
зазначеної суми грошової компенсації
ОСОБА_3 з депозитного рахунку
територіального управління державної
судової адміністрації України в
Донецькій області.

.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 500 грн. 57 коп. судового збору і 1800
грн. витрат на проведення судових
експертиз, а всього стягнути 2300 грн. 57
коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 0
грн. 64 коп. судового збору.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через Новоазовський
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя