Провадження № 2-др/344/11/14
У Х В А Л А

03 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Сивухіної Ю.Ю.,

за участі представника заявника
ОСОБА_1, представника позивача Жиляка
М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську заяву ОСОБА_3 про
ухвалення додаткового рішення по
цивільній справі за позовом
Комунального підприємства «Єдиний
розрахунковий центр» до ОСОБА_3 про
спростування недостовірної
інформації, стягнення моральної шкоди
та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 подав суду заяву про винесення
додаткового судового рішення по справі
за позовом Комунального підприємства
«Єдиний розрахунковий центр» до нього
про спростування недостовірної
інформації, стягнення моральної шкоди
та судових витрат, в якій просив суд
вирішити питання про судові витрати в
частині відшкодування понесених
відповідачем судових витрат на правову
допомогу в розмірі 15 000 грн., які він
сплатив представникові ОСОБА_1

Представник заявника в судовому
засіданні вимоги заяви підтримав, з
мотивів наведених в ній. Просив суд
винести додаткове рішення по справі та
стягнути з Комунального підприємства
«Єдиний розрахунковий центр» в користь
ОСОБА_3 15 000 грн. витрат на правову
допомогу.

Представник КП «Єдиний розрахунковий
центр» в судовому засіданні проти
задоволення заяви про ухвалення
додаткового рішення заперечив у
зв'язку з її безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника
заявника, доводи представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступне.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 31
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 04 липня
2013 року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від 27
листопада 2013 року в задоволенні позову
Комунального підприємства «Єдиний
розрахунковий центр» до ОСОБА_3 про
спростування недостовірної
інформації, стягнення моральної шкоди
та судових витрат відмовлено.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України
одним з питань яке вирішує суд при
ухваленні рішення є питання як
розподілити між сторонами судові
витрати.

У тому разі коли питання про судові
витрати не було вирішено при ухвалені
рішення, суд, що його ухвалив, вирішує
це питання відповідно до пункту 4
частини першої статті 220 ЦПК України за
заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухваленням додаткового рішення.

Як вбачається із роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у п.20
Постанови Пленуму № 14 від 18.12.2009 року
"Про судове рішення у цивільній справі"
додаткове рішення може бути ухвалено
лише у випадках і за умов, передбачених
статтею 220 ЦПК України воно не може
змінити суті основного рішення або
містити в собі висновки про права та
обов'язки осіб, які не брали участі у
справі, чи вирішувати вимоги, не
досліджені в судовому засіданні.
Додаткове рішення може ухвалити лише
той склад суду, що ухвалив рішення в
даній справі. В іншому разі особа має
право звернутися до суду з тими ж
вимогами на загальних підставах.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Витрати на правову допомогу,
відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
належать до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи, за
час її розгляду відповідачем про
відшкодування витрат на правову
допомогу не заявлялось, дане питання не
було предметом розглядом в судовому
засіданні, про стягнення витрат на
правову допомогу відповідач суд не
просив.

Питання відшкодування відповідачу
витрат на правову допомогу не
досліджувалось в судовому засіданні, а
тому вимоги заявника про ухвалення
додаткового рішення з цієї підстави
задоволенню не підлягають.

За змістом ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Належними доказами понесення витрат
пов'язаних з оплатою правової допомоги
можуть бути тільки фінансові документи
з цього приводу.

В матеріалах справи міститься
видатковий касовий ордер від 20 серпня
2012 року (а.с.78) про сплату ГО
«Громадський контроль» ОСОБА_1 15 000 грн.
за надані юридичні послуги. Однак ГО
«Громадський контроль» не є стороною
по справі, а тому вказаний платіжний
документ не може бути належним доказом
понесення заявником - ОСОБА_3 витрат за
правову допомогу у даній справі.

Додану заявником квитанцію № FJ060
про сплату 15 000 грн. суд також не вважає
належним доказом, так як проплата була
здійснена після вирішення справи по
суті - 22 травня 2014 року. А саму
квитанцію заявник долучив вже до заяви
про ухвалення додаткового рішення.

Інших доказів, що ОСОБА_3, як сторона по
справі, на користь, якої ухвалене
рішення понесла витрати на правову
допомогу в матеріалах справи не має.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про безпідставність вимог
заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового
рішення, тому в задоволенні заяви слід
відмовити.

На підставі наведеного відповідно до
ст. 59, 79, 84, 88 ЦПК України, керуючись ст. 220
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_3 в ухваленні
додаткового судового рішення по
цивільній справі за позовом
Комунального підприємства «Єдиний
розрахунковий центр» до ОСОБА_3 про
спростування недостовірної
інформації, стягнення моральної шкоди
та судових витрат.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку на протязі п'яти
днів з дня її проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції. У разі, якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Бабій О.М.