У х в а л а

28 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів:
Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Закарпатське обласне
управління публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України», третя особа -
приватний нотаріус Ужгородського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом, у якому
просив визнати виконавчий напис
приватного нотаріуса Ужгородського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
від 20 серпня 2012 року за № 1840, вчинений
на договорі застави, предметом якого є
належний йому на праві власності
автомобіль KIA Magentis 2.0 16V, реєстраційний
номер НОМЕР_1, таким, що не підлягає
виконанню.

В обґрунтування позову зазначав, що
вищеуказаний виконавчий напис
вчинений з порушенням вимог Закону
України «Про нотаріат» та Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 10
квітня 2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 23 серпня
2013 року рішення місцевого суду
скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позову ОСОБА_3 Визнано
виконавчий напис, посвідчений
приватним нотаріусом Ужгородського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
від 20 серпня 2012 року за № 1840 таким, що не
підлягає виконанню.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 23 серпня 2013
року скасовано та залишено в силі
рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 10
квітня 2013 року.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 грудня 2013 року у даній
справі з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
закону, що потягло ухвалення різних за
змістом рішень у подібних
правовідносинах, ОСОБА_3 зазначає, що
судами касаційної інстанції
неоднаково застосовані норми ст. ст. 24,
26 Закону України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрації
обтяжень».

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_3
долучив до заяви копію ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 січня 2014 року.

Згідно із ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Із доданої до заяви копії ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 січня 2014 року та судового
рішення, про перегляд якого подано
заяву, вбачається тотожність предмета
спору, підстав позову та змісту
позовних вимог.

Суди касаційної інстанції застосували
норми ст. ст. 24, 26 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрації обтяжень», але дійшли
протилежних один одному висновків щодо
застосування цих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах і, згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставою для
перегляду судових рішень.

Таким чином, справа за позовом ОСОБА_3
до публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Закарпатське обласне
управління публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України», третя особа - приватний
нотаріус Ужгородського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню
підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за заявою ОСОБА_3
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Закарпатське обласне управління
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»,
третя особа - приватний нотаріус
Ужгородського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська

В.А.
Черненко