Провадження № 4-с/522/73/14
Справа № 522/3452/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Домусчі Л.В.,

при секретарі -
Герасименко Ю.С.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні заяву представника
скаржника Публічного акціонерного
товариства «Марфін Банк» про
накладення арешту у цивільній справі
за скаргою Публічного акціонерного
товариства «Марфін Банк» на дії
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Кравця О.В., -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ПАТ «Марфін Банк» 28.02.2014
року звернувся до суду зі скаргою на
дії державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Кравця О.В., за якою
просить визнати протиправною
бездіяльність державного виконавця, що
виразилась у ненаданні документів,
підтверджуючих проведення
Рецензування звітів про незалежну
оцінку ринкової вартості арештованого
майна, а саме: нежитлового приміщення №
III загальною площею 214,9 кв.м., яке
розташовано за адресою: АДРЕСА_1, з якою
скаржник не згодний та ненаданні
відповідей на звернення.

28.05.2014 року представник скаржника
ПАТ «Марфін Банк» - Шаповал В.А. (діє на
підставі довіреності від 14.01.2014) надав
до суду клопотання про накладення
арешту на заставне майно, а саме:
нежитлового приміщення № III загальною
площею 214,9 кв.м., розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 та яке належить
боржнику ОСОБА_3. В обґрунтування свого
клопотання представник скаржника
зазначив, що державним виконавцем
Кравцем О.В. в період виконавчого
провадження були порушені права ПАТ
«Марфін Банк», а саме: не надано
можливості ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
копії, не надано протоколу опису і
арешту майна, постанови про
призначення експертної оцінки, не
виконано рішення суду щодо зупинення
виконавчого провадження, не надаються
матеріали експертної оцінки, не
встановлена ринкова вартість майна,
тобто вказаного нежитлового
приміщення. У зв'язку з цим просить
накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання 29.05.2014 року
представник Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
та представник скаржника ПАТ «Марфін
Банк» не з'явилися, хоча були
повідомлені належним чином у
встановленому порядку про час, дату та
місце судового засідання, чим
позбавили суд можливості вислухати їх
думку по суті. Заяв про розгляд справи
за їх відсутністю суду не надано.
Неявка Сторін виходячи із норми ч.1 ст.
153 ЦПК України не створює перешкод для
вирішення такого питання.

Суд розглянувши заяву, яка
відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України,
вивчивши позовну заяву та додані до неї
документи, прийшов до наступного.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України - суд, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову (скарги).

Судом встановлено, що скаржник ПАТ
«Марфін Банк» звернувся до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Кравця О.В., предметом
якої є визнати протиправною
бездіяльність державного виконавця, що
виразилась у ненаданні документів,
підтверджуючих проведення
Рецензування звітів про незалежну
оцінку ринкової вартості арештованого
майна, а саме: нежитлового приміщення №
III загальною площею 214,9 кв.м., яке
розташовано за адресою: АДРЕСА_1, яке
належить боржнику ОСОБА_3, з якою
скаржник не згодний.

Твердження представника скаржника
про те, що не вжиття заходів
забезпечення скарги може утруднити або
зробити неможливим у подальшому
виконання рішення суду по суті скарги,
вважаються судом обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову (скарги)
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено,
що суд може застосувати кілька видів
забезпечення позову, а самі види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

У скарзі позивач вказує на те, що на
вказане нежитлове приміщення було
звернуто стягнення на користь ПАТ
«Марфін Банк» для погашення
заборгованості ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 перед ПАТ «Марфін Банк» у
розмірі 661 841,81 дол. США та 354 002,99 грн..

Враховуючи, що предметом скарги
скаржника є оспорювання дій відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області щодо проведеної
оцінки на звернене заставне майно, а
саме: нежитлове приміщення № III,
загальною площею 214,9 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
належного боржнику ОСОБА_3, суд
приходить до висновку щодо
співмірності заявлених вимог та видами
забезпечення скарги, які скаржник
просить вжити.

В підтвердження обґрунтувань
скаржника щодо необхідності
накладення арешту на майно та
враховуючи, що на виконання ухвали суду
від 23.04.2014 року про витребування з
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області належним чином
завіреного повного звіту експертної
оцінки ЧП «Брокбізнесконсалт» щодо
оцінки вказаного майна, відділом не в
повному обсязі надано суду витребувані
документи суд вважає за можливе
задовольнити клопотання представника
скаржника.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно це єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єкти цих прав. Державна реєстрація
речових прав є обов'язковою, держава
гарантує достовірність зареєстрованих
прав на нерухоме майно.

Згідно п.4 Постанови Пленума
Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вивчивши скаргу та додані до неї
матеріали, враховуючи те, що
незастосування заходів по
забезпеченню позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання
можливого рішення суду, що вимоги є
співмірними із заявленими вимогами,
суд вважає за можливе задовольнити
заяву позивача стосовно застосування
способу забезпечення позовних вимог до
розгляду справи по суті.

Через це суд вважає, що до
вирішення скарги по суті необхідно
накласти арешт на наступне майно, а
саме: нежитлове приміщення № III,
загальною площею 214,9 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке
належить ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.. 11, 57, 151-153, 210 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника скаржника
Публічного акціонерного товариства
«Марфін Банк» про накладення арешту -
задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а
саме: нежитлове приміщення № III,
загальною площею 214,9 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке
належить ОСОБА_3.

Ухвала про забезпечення позову
(скарги) виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

Копії ухвали для виконання
направити до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
(м. Одеса, вул. Старицького, 10-А) і заяву
відповідного зразка про накладання
арешту.

Дана ухвала суду набирає чинності
із дня її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали,
згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Домусчі Л.В.

29.05.2014