АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4099/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Зосименко С. Г. Доповідач - Повєткін
В.В. Категорія 43
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2014
року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю, -

В с т а н о в и в :

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні власністю
посилаючись на те, що рішенням
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 31.05.2012 року, яке
набрало чинності 11.09.2012 року, за ним
визнано право власності на 1/2 частину
квартири по АДРЕСА_1, яке було
зареєстровано 10.06.2013 року. Звернувшись
до відповідачки ОСОБА_2, яка також
являється власницею 1/2 частини даної
квартири, з проханням надати комплект
ключів та можливість користуватися
власністю позивачу було відмовлено.
ОСОБА_2 навмисно перешкоджає ОСОБА_3 у
користуванні та розпорядженні
належною йому на праві власності
частиною квартири. Позивач просив суд
усунути йому перешкоди у користуванні
та розпорядженні 1/2 частиною спірної
квартири з боку ОСОБА_2, зобов'язавши її
не чинити перешкоди у вселенні
позивача у спірну квартиру шляхом
надання комплекту ключів для вільного
доступу до квартири (а.с.3-4).

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2014
року позовні вимоги задоволено,
позивачу усунено перешкоди в
користуванні спірною квартирою шляхом
зобов'язання відповідача надати
позивачу комплект ключів від вхідних
дверей для вільного доступу до
квартири (а.с.41-42).

В апеляційній скарзі (а.с.44-46) ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, ухвалите нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, оскільки:

- позивач не довів факт перешкоджання
користування 1/2 частиною квартири з
боку відповідача;

- в матеріалах справи відсутні будь-які
докази відмови відповідача у наданні
комплекту ключів, відмови впустити до
квартири позивача;

- посилання позивача на відсутність
позивача у спірній квартирі на протязі
останніх 10 років спростовується
наданим позивачем до матеріали справи
технічним паспортом, з якого
вбачається, що при інвентаризації
присутність позивача в спірній
квартирі є обов'язковою.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції встановив, що
відповідачка перешкоджає позивачу
користуватись і розпоряджатись
належної йому на праві власності 1/2
частиною квартири.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається матеріалів справи,
сторони є співвласниками спірної
квартири в рівних частках, що
підтверджується рішенням
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 31.05.2012 року
(а.с.11-15), яке залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 11.09.2012 року (а.с.17-19).

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Тому рішенням суду першої інстанції
захищено права позивача як
співвласника спірної квартири.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що позивач не довів факт
перешкоджання з боку відповідача у
користуванні 1/2 частиною квартири та
відсутні будь-які докази відмови
відповідача у наданні позивачу
комплекту ключів та відмови впустити
до квартири, не можуть бути визнані
обгрунтованими.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
31.05.2012 року, яке набрало законної сили,
встановлено, що в 2007 році шлюб між
сторонами розірваний за рішенням суду
та позивач в спірній квартирі з цього
часу не проживає, а там проживає
відповідач (а.с.11-15).

Таким чином рішення суду першої
інстанції щодо наявності перешкод
позивачу з боку відповідача
ґрунтується на рішенні суду про поділ
майна подружжя.

Доводи апеляційної скарги щодо
наявності у позивача ключів та доступу
до квартири з посиланням на отримання
технічного паспорту не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки до позовної
заяви позивачем додано копію
технічного паспорту на спірну квартиру
на ім'я відповідача, виготовлений в 2003
році (а.с.6-10).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доводів позивача щодо
відсутності у нього комплекту ключів
від вхідних дверей спірної квартири,
доказів відсутності з її боку перешкод
позивачу у користуванні квартирою суду
не надала.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: