Справа №
Провадження № 6/201/197/2014р.
У Х В А Л А

03 червня 2014р.
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі :головуючого - судді - Ткаченко
Н.В.

при секретарі - Кім Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську заяву
представника ОСОБА_1 про поворот
виконання рішення суду від 20.10.2010р. по
цивільній справі за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2010р. рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет застави було задоволено в
повному обсязі (а.с. № 86-87).

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22.04.2013р.
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20.10.2010р. скасоване
та в задоволені позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» - відмовлено
(а.с. № 153-155).

29.04.2014р. до суду надійшла заява
представника ОСОБА_1 про поворот
виконання судового рішення суду від
20.10.2010р. з посиланням на те, що рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22.04.2013р. було скасовано
рішення районного суду від 20.10.2010р. про
звернення стягнення на автомобіль та
відмовлено в задоволені позову ПАТ КБ
«ПриватБанк». З огляду на те, що
автомобіль, на який звернуто стягнення,
згідно листа ДАІ України було знято з
обліку на підставі рішення суду від
20.10.2010р. та реалізовано, то представник
заявниці просив в порядку повороту
виконання рішення від 20.10.2010р.
зобов'язати банк відшкодувати ОСОБА_1
вартість автомобіля в розмірі 20 361,15
дол. США, що еквівалентно 162 292грн. 62 коп.

Представник заявниці в судове
засідання не з'явився, про дату та час
слухання був повідомлений належним
чином, своєю заявою, що надійшла до суду
29.05.2014р., просив розглядати справу за
його відсутності (а.с. №
146).

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк»
також надала суду заяву про розгляд
справи за її відсутності,
в задоволені заяви просила відмовити,
посилаючись на те, що на примусовому
виконанні виконавчий лист, виданий на
підставі рішення суду від 20.10.2010р., не
перебував та транспортний засіб був
переданий банку відповідно до Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» та
умов договору застави, а тому
відсутні підстави для повороту
виконання рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що в задоволені заяви слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 ЦПК України,
якщо рішення після його виконання
скасовано і справу повернено на новий
розгляд, а при новому розгляді справи
в позові відмовлено або позовні
вимоги задоволено в меншому розмірі,
або провадження у справі закрито чи
заяву залишено без розгляду, суд,
ухвалюючи рішення, повинен
зобов'язати позивача повернути
відповідачеві безпідставно стягнене
з нього за скасованим рішенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 380 ЦПК України, у
разі неможливості повернути майно в
рішенні або ухвалі суду передбачається
відшкодування вартості цього майна
в розмірі грошових коштів, одержаних
від його реалізації.

Судом встановлено, що 20.10.2010р. по
цивільній справі № 2- 5558/2010р. було
винесено рішення, яке рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22.04.2013р. скасоване та в
задоволені позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено (а.с. № 86-87,
153-155).

Згідно довідки УДАІ УМВС України в
Кіровоградській області № 4252 від
31.10.2013р. автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2008р.в.,
державний номер НОМЕР_1, на який
рішенням суду від 20.10.2010р. звернуто
стягнення, було знято з обліку (а.с. №
132).

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від
12.03.2014р. № 329 автомобіль було
реалізовано та банком отримано
грошові кошти в розмірі 20 361,15 дол. США,
що є еквівалентом 162292,62грн. (а.с. № 137).

Відповідно до акту прийому-передачі
від 15.12.2009р. позивачем було отримано в
рахунок виконання зобов'язання за
кредитним договором зазначений
автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2008р.в., державний
номер НОМЕР_1. З боку ОСОБА_1 під час
огляду автомобіля був присутній
представник ОСОБА_2, який відмовився
від підписання даного акту (а.с. № 172).

З наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» довідки,
підписаної заступником керівника ДПЗ
ГО Мазур А.С. (а.с. № 199, 200-201)
вбачається, що виконавчий лист,
отриманий банком на підставі рішення
суду від 20.10.2010р. не було пред'явлено до
примусового виконання до виконавчої
служби, а автомобіль фактично майже за
рік до винесення рішення, було в
добровільному порядку, передано банку
відповідно до Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» та умов п. 7.2.3
договору застави (а.с. № 150-153, 172).

Таким чином, відсутність примусового
виконання рішення Жовтневого
районного суду м.
Дніпропетровська від 20.10.2010р.
(виконавчий лист про звернення
стягнення на предмет застави не
перебував на примусовому виконанні в
ДВС), добровільна передача автомобіля
банку, унеможливлює застосування норми
закону про поворот виконання
судового рішення.

Аналогічна позиція визначена в ухвалі
№ 6-7365св13 Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, в якій зазначено
«…що у розумінні ст. 380 ЦПК України
поворот виконання судового рішення
можливий у тому випадку, коли рішення
перебувало на примусовому
виконанні…».

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що в задоволені заяви
представника ОСОБА_1 про поворот
виконання рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
20.10.2010р. слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 293, 380 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви представника
ОСОБА_1 про поворот виконання рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20.10.2010р. по
цивільній справі за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет застави -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
п'яти днів через Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська.

Суддя:

Н.В.Ткаченко