АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/6843/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Бартащук Л.П. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Кулікова С.В., Поліщук Н.В.

при секретарі:
Гречка Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому зсіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
"Дельта - Банк" - Поповича Сергія
Сергійовича на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 20 березня
2014 року у справі за скаргою Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
на дії державного виконавця.

в с т
а н о в и л а:

Звертаючись до суду з
вищевказаною скаргою, банк вказував на
те, що в Хортицькому відділі державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа виданого 16.07.2012 року Дніпровським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ПАТ "Дельта банк"
заборгованості у сумі 280272,29 гривень. На
виконання рішення суду Хортицьким
відділом ДВС Запорізького РУЮ було
описано майно що належить боржнику та
знаходиться у АДРЕСА_1 та отримано звіт
про оцінку арештованого майна, що
становило - 176 430 гривень. Прилюдні торги
з реалізації арештованого майна не
відбулися у зв'язку з відсутністю
купівельного попиту. У зв'язку з чим
вони звернулися до державної
виконавчої служби з заявою про
залишення за ними не реалізованого
майна боржника. Однак, їм було
відмовлено у відповідності до ст. 62
Закону України "Про виконавче
провадження". Заявник вважав дану
відмову безпідставною. А відтак
виходячи з положень ст. 49 Закону
України "Про іпотеку", просив визнати
незаконною відмову у видачі акту
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки та постанови,
скасувати акт про уцінку арештованого
майна від 22.10.2013 року, видати акт
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки та відповідну
постанову.

Ухвалою Дніпровського
районного суду м. Києва від 20 березня 2014
року скаргу Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" на дії
державного виконавця було залишено
без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою
суду, скаржник подав апеляційну скаргу
де ставив питання про її скасування та
постановлення нової про задоволення
скарги. Вказуючи на те, що судом
порушено норми матеріального права,
відбулося неповне з'ясування обставин
справи, що мають істотне значення для
прийняття рішення. А саме не було взято
до уваги те, що рухоме майно яке було
виставлено на реалізацію є предметом
іпотеки згідно іпотечного договору і
відповідно до п.8 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» чітко
визначено, що примусове звернення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку».

Апелянт( стягував), відділ
Хортицького ДВС Запорізького МУЮ
будучи належним чином повідомленими
про розгляд справи, у судове засідання
не з'явилися, поважність причин своєї
неявки суду не повідомили. Судова
колегія вважає за можливе розглянути
справу у їх відсутність в силу вимог
ст. 305 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні
скарги, суд першої інстанції виходив з
того, що примусове виконання рішення
суду про стягнення заборгованості
регулюються Законом України "Про
виконавче провадження" ст. 62 цього
Закону визначає, що реалізація
арештованого майна здійснюється
шляхом його продажу на прилюдних
торгах, аукціонах або на комісійних
засадах. Оскільки стягувач самостійно
обрав такий спосіб свого захисту, як
стягнення заборгованості, то державним
виконавцем правомірно застосовуються
саме положення Закону України «Про
виконавче провадження», норми якого
регулюють такий порядок виконання
рішення суду про стягнення
заборгованості. Виходячи з того, що
перші призначені торги з продажу майна
боржника не відбулися з урахуванням
положень Закону у разі, якщо в місячний
строк з дня проведення повторної
уцінки майно не реалізовано на
прилюдних торгах, то державний
виконавець повідомляє про це стягувача
і пропонує йому вирішити питання про
залишення за собою нереалізованого
майна.

При цьому судом також
вказувалось на те, що обґрунтування
скаржником порушень державним
виконавцем їх права на отримання майна
у відповідності до положень Закону
України «Про іпотеку» є помилковим,
оскільки вказані норми
застосовуються за наявності на
виконанні рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Розглядаючи спір, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду не
спростовують, та не дають підстав
вважати, що судом першої інстанції при
постановленні судового рішення були
допущені порушення норм матеріального
та процесуального права які б призвели
до його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 311-
312, 315, 317 ЦПК України. Колегія суддів

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу
представника Публічного акціонерного
товариства "Дельта - Банк" - Поповича
СергіяСергійовича відхилити.

Ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 20 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення. Може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :