________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/799/14-ц
Провадження № 2/520/3015/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Площинській Т.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
- головний державний виконавець
Другого Київського відділу ДВС ОМУЮ
Мельниченко Анна Володимирівна, про
звільнення від сплати заборгованості
за аліменти та зміну розміру аліментів,
суд, -

в с т а н о в и в :

27.01.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 та уточнивши
вимоги просить ухвалити рішення, яким
встановити заборгованість по сплаті
аліментів ОСОБА_1 при примусовому
виконанні виконавчого листа у справі
№520/4056/13-ц від 21.08.2013 року, виданого
Київським районним судом м. Одеси, про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліментів в розмірі 1097,00 грн. станом на
28.02.2014 року. При цьому позивач
посилається на те, що сторони
перебувають у шлюбі, від якого мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого за
рішенням суду від 21.08.2013 року з позивача
стягуються аліменти в розмірі 800 грн.
Станом на 11.11.2013 року другим Київським
відділом Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
встановлено заборгованість по
аліментам в розмірі 5677,43 грн., яка на
теперішній час збільшується. Однак з
вказаними сумами позивач не
погоджується, оскільки добровільно
сплачував аліменти, що не враховано в
розрахунку заборгованості та окрім
того, з 24.10.2013 року по 30.12.2013 року син
перебував на утриманні батька, у
зв'язку з чим позивач змушений
звернутись до суду.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 підтримав позовні
вимоги та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнала та заперечувала проти
його задоволення.

Третя особа Мельниченко А.В. вирішення
питання по суті спору залишила на
розсуд суду.

Вислухавши представника позивача,
відповідача та третю особу, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на
підставі рішення Київського районного
суду м. Одеси по справі №520/4056/13-ц 21.08.2013
року видано виконавчий лист про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 в розмірі 800,00 грн.
щомісячно, починаючи з 29.03.2013 року, на
підставі чого 13.09.2013 року старшим
державним виконавцем другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Мельниченко А.В.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №39877031
/а.с.4/.

Відповідно до розрахунку
заборгованості по аліментам від 26.05.2014
року головним державним виконавцем
Мельниченко А.В. встановлено
заборгованість по аліментам боржника
ОСОБА_1 в розмірі 6477,43 грн. станом на
30.04.2014 року /а.с.45/. При цьому в
розрахунку враховані квитанції про
сплату аліментів, надані боржником, на
суму 4000,00 грн.

Також суду надані: заява ОСОБА_6 від
18.12.2013 року /підпис ОСОБА_6 засвідчено
19.12.2013 року КП «ЖКС «Вузівський»/, про
те, що наприкінці березня 2013 року вона
отримала від позивача 500,00 грн. на
утримання дитини ОСОБА_1 для подальшої
передачі відповідачу ОСОБА_2 Вказану
суму було передано повністю наступного
дня /а.с.6/; заява неповнолітнього ОСОБА_4
від 18.12.2013 року /підпис ОСОБА_4
засвідчено 19.12.2013 року КП «ЖКС
«Вузівський»/ про те, що 16.04.2013 року
отримав від батька 700 грн. та 18.05.2013 року
отримав 800 грн. в якості аліментів та
передав їх матері - ОСОБА_2 /а.с.7/.

Стороною відповідача суду надано заяву
неповнолітнього ОСОБА_4 від 01.03.2014 року,
в якій він зазначає, що писав заяви під
диктування свого батька ОСОБА_1 та крім
того, під час проживання з ОСОБА_1 на
вихідних він проживав у своєї сестри
ОСОБА_7, куди його в п'ятницю відвозив
батько, а в неділю забирав. Сестра його
одягала та давала гроші на незначні
витрати /а.с.21/.

Проаналізувавши надані письмові
докази, які були досліджені судом, суд
вважає недопустимими доказами в сенсі
ст. 59 ЦПК України письмові заяви
неповнолітньої дитини письмову заяву
бабусі ОСОБА_6, оскільки вони не можуть
бути належними доказами, в зв'язку з
тим, що позивач має зобов'язання за
рішенням суду про перерахування
аліментів на ім'я матері дитини, а не
перерахування коштів дитині чи бабусі.

На підтвердження позовних вимог
стороною позивача, окрім квитанцій,
врахованих державним виконавцем при
складенні розрахунку заборгованості,
суду надано довідку КМ СОН «Южный А, Б»
№2 від 13.01.2014 року, з якої вбачається, що
разом з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1,
проживав з 24.10.2013 року по 30.12.2013 року без
реєстрації його син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджують сусіди
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які проживають в кв.
НОМЕР_1 /а.с.8/.

Доводи позивача щодо проживання дитини
з батьком, що підтверджується довідкою
КМ СОН «Южный А, Б» №2 від 13.01.2014 року, в
зв'язку з чим ОСОБА_1 вважає, що він не
повинен сплачувати аліменти за
вказаний термін, судом не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки така угода,
при наявності спору між батьками має
бути належним чином складена, тому
письмові пояснення свідків викликають
сумнів в їх достовірності та є такими,
що не відображають дійсних обставин по
даній частині вимог.

Суд вважає належними, допустимими лише
докази, надані позивачем в частині
перерахування ним коштів через
Укрпошту /а.с.17/.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом
платника аліментів суд може повністю
або частково звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, якщо
вона виникла у зв'язку з його тяжкою
хворобою або іншою обставиною, що має
істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За таких обставин, проаналізувавши
надані докази в їх сукупності, суд
вважає, що вимоги позивача не
підлягають задоволенню, так як
позивачем не доведена наявність
обставин, передбачених ч. 2 ст. 197 СК
України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 180, 182, 192, 194, 195, 197 СК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог - головний державний
виконавець Другого Київського відділу
ДВС ОМУЮ Мельниченко Анна
Володимирівна, про звільнення від
сплати заборгованості за аліменти та
зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення або протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення особами, які не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення.

Суддя
Васильків О. В.