Справа № 288/711/14-ц
Провадження № 2/288/346/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
смт.
Попільня

Попільнянський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого судді - Сікан В. М.,

при секретарі - Дашинській Н.Є.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в смт.Попільня
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Андрушківської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області про визнання права власності
на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка у своїй позовній заяві
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько
- ОСОБА_3.

Після смерті батька відкрилась
спадщина, до складу якої входить
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, які
розташовані в АДРЕСА_1, які належали
спадкодавцю на підставі договору
купівлі-продажу.

23.03.1985 року ОСОБА_3 було складено
заповіт, яким він заповів своїй дочці,
тобто позивачці все своє майно, в тому
числі і вищезазначений будинок з
господарськими будівлями.

09.04.2014 року за заявою позивачки
нотаріусом заведено спадкову справу
після смерті її батька ОСОБА_3

Позивачка постійно проживала разом
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, а після смерті продовжувала
проживати до даного часу. Володіла та
управляла спадковим майном, а саме
будинком, в подальшому виготовила
технічну документацію, чим фактично
прийняла спадщину.

Звернувшись до нотаріуса, з метою
оформлення спадкових прав та отримання
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на вказаний будинок,
позивачка отримала відмову, в зв'язку з
тим, що договір купівлі продажу на
будинок за життя спадкодавця не було
зареєстровано у визначеному Законом
порядку. Позивачці необхідно визнати
право власності, щоб оформити спадкові
права.

Батьком позивачки ОСОБА_3 було
помилково зазначено прізвище
позивачки в заповіті як «ОСОБА_1», а не
«ОСОБА_1», як зазначено в паспорті.

Доказом того, що саме позивачка вказана
в заповіті, а не хтось інший, є те, що
батько зазначив «моїй дочці ОСОБА_1», що
в свою чергу підтверджується
свідоцтвом про народження, відповідно
до якого ОСОБА_3 є батьком позивачки.
Крім того в свідоцтві про шлюб,
прізвище позивачки та її чоловіка на
російській мові вказано як «ОСОБА_1».

Таким чином «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1» є
одна і та ж сама особа.

Позивачка просить встановити факт,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж
особою та визнати за нею, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, просила справу слухати у її
відсутність, позовні вимоги підтримує
і просить їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача
Андрушківської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області в судове засідання не з'явився,
надіслав заяву про слухання справи у
його відсутність, проти заявлених
позовних вимог не заперечує.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо
постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України,
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174
цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з слідуючих
підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, ОСОБА_1
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, її
батьком записаний ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 одружилася 25.03.1980
року з ОСОБА_6, прізвище дружини після
одруження «ОСОБА_1».

Відповідно до витягу про реєстрацію
в Спадковому реєстрі № 37115793 від 09.04.2014
року, спадкова справа після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
зареєстрована в Спадковому реєстрі.

Згідно даних технічного паспорту на
житловий будинок та довідки виданих
КП „Бердичівське МБТІ" від 13.02.2014 року
та 24.02.2014 року, право власності на
житловий будинок розташований за
адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано,
правоустановчі документи не оформлені,
інвентаризаційна вартість
вищевказаного житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
становить 54568 гривень.

Відповідно до довідки приватного
нотаріуса Попільнянського районного
нотаріального округу від 14.05.2014 року,
ОСОБА_1, відмовлено в видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
після смерті батька ОСОБА_3 на житловий
будинок з господарчими будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1, в зв'язку з тим,
що договір купівлі продажу на будинок
за життя спадкодавця не було
зареєстровано у визначеному Законом
порядку.

Як вбачається з довідки виданої
виконкомом Андрушківської сільської
ради Попільнянського району
Житомирської області від 09.04.2014 року
ОСОБА_1 - на день смерті її батька,
ОСОБА_3 до дня смерті постійно проживав
та був зареєстрований в АДРЕСА_1, разом
із ним проживали, вели спільне
господарство та були зареєстровані:
дружина ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_1

Згідно до договору купівлі-продажу
від 12.07.1984 року зареєстрованого за № 83
посвідченого секретарем виконавчого
комітету Андрушківської сільської
ради, ОСОБА_3 купив будинок
розташований у АДРЕСА_1, у ОСОБА_8.

Відповідно до заповіту від 23.03.1985
року, посвідченого секретарем
Андрушківської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області та зареєстрованого в реєстрі
за № 9, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
заповів все належне йому майно і хату з
господарськими будівлями, що
знаходяться за АДРЕСА_1, своїй дочці
ОСОБА_1.

Згідно ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Частиною 1 статті 549 ЦК УРСР,
передбачено, що визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України
у судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не вказано
іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, зібрані у справі
докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст. 331, 392, 1220-1223, 1261,1268-1270
ЦК України; ст.549 ЦК УРСР; ст. 3, 10, 57, 60, 61,
130, 174, 212-215, 256-259, ЦПК України, суд, -

РІШИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Житомирського
апеляційного суду через
Попільнянський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну

Суддя Попільнянського

районного суду
Сікан В. М.