Справа № 219/2130/2014-ц
У Х В А Л А

22 травня 2014 року Суддя
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області Букрєй С.П.,
розглянувши матеріали заяви КП «
Компанія « Вода Донбасу» в особі
Часовоярського РВУ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про видачу судового наказу про
стягнення суми боргу за спожиті
послуги з водопостачання та
водовідведення ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з
заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
видачу судового наказу, в якій
відповідно до ст.ст.11,14,15,16,509,510,526,625 ЦК
України, ст.ст.3,4,15,88,95,96 ЦПК України,
просить видати судовий наказ про
стягнення солідарно з боржників на
свою користь заборгованість за період
з 01.06.2000р. по 01.02.2014року у розмірі 3468
гривень 58 копійок та судові витрати.

Згідно довідки адресно -
довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС
України від 12 травня 2014 року, яка
надійшла 21 травня 2014 року на запит суду
в порядку ст.100 ЦПК України, боржники
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15 квітня 2014 року
знята з реєстрації в Крим, боржник
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1, також боржник ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, не значиться
зареєстрованою, між тим, в заяві про
видачу судового наказу вказана адреса:
АДРЕСА_1, доказів про те, що боржники є
власниками за вказаним житлом не
надано.

Відповідно до п.10 Постанови
Пленуму ВССУ № 14 від 23.12.2011року, ЦПК
України не передбачає можливості
часткового задоволення заяви про
видачу судового наказу, оскільки, він
видається лише за умови безспірності
вимог.

Таким чином, враховуючи
неможливість часткового задоволення
заяви про видачу судового наказу,
вимога щодо стягнення заборгованості
за період з 01 червня 2000 року по 01 лютого
2014 року у розмірі 3468 гривень 58 копійок
водопостачання та водовідведення за
період не може бути визнана судом
безспірною та як наслідок цього, не
підлягає розгляду у порядку наказаного
провадження, у зв,язку із наявністю
спору про право.

Приймаючи рішення про
неможливість часткового задоволення
вимог, зазначених у заяві про видачу
судового наказу, суд не знаходить
підстав для застосування норм ч.5 ст.100
ЦПК України щодо можливості
постановлення ухвали про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу лише в частині вимог, які не
підлягають розгляду у порядку
наказного провадження, оскільки норми
даної статті не можуть бути
застосовані при наявності спору про
право.

Дані обставини позбавляють
суд можливості зробити однозначний та
безспірний висновок щодо виникнення у
заявника права вимоги за судовим
наказом та відсутності спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч.3 ст.
100 ІІПК України, суддя відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, у разі якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

За таких обставин, суддя
вважає за необхідне відмовити у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, та роз'яснити заявникові, що
відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України,
відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має
право звернутися з тими самими
вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного,
керуючись п. 2 ч.3 ст. 100 ЦПК України,
суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви
КП « Компанія « Вода Донбасу» в особі
Часовоярського РВУ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про видачу судового наказу про
стягнення суми боргу за спожиті
послуги з водопостачання та
водовідведення.

Роз'яснити заявнику право на
звернення до суду у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана
апеляція до Апеляційного суду
Донецької області через Артемівський
міськрайонний суд Донецької області
протягом п,яти днів після отримання
копії ухвали.

Суддя
С.П.Букрєй