Справа № 2-1963/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Овідіопольський
районний суд Одеської області у
складі:

головуючого судді Бичковського Є.Л.,

при секретарі Ауловій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
фактів проживання однією сім'єю,
ухилення від надання допомоги під час
хвороби та припинення шлюбних
відносин, усунення від права на
спадкування, визнання майнових прав
забудовника та права власності в
порядку спадкування, стягнення
компенсації та зустрічним позовом про
визнання майнових прав забудовника та
права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року позивачка
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3 посилаючись на те, що під час
перебування з 1999 року по 2003 рік у
фактичних шлюбних відносинах з сином
відповідачів ОСОБА_4 її донька ОСОБА_5
придбала земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_2. Земельна ділянка входила до
складу дачного товариства та її
відчуження відбулося шляхом заміни
попереднього землекористувача на
ОСОБА_4 Купівля цієї земельної ділянки
відбулася за 5000 доларів США, які
позивачка отримала у позику та
передала дочці. Повернення позики
відбулося за рахунок коштів, отриманих
позивачкою та її сином ОСОБА_6 від
продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Також під час перебування з ОСОБА_4 у
шлюбних відносинах у 2003 році ОСОБА_5 за
особисті кошти, отримані від продажу
належної їй квартири, придбала
автомобіль "Ніссан", реєстраційний
номер НОМЕР_1, яким спочатку керувала на
підставі довіреності, а у 2006 році
зареєструвала як власник на своє ім'я.

12 вересня 2003 року дочка позивачки
та ОСОБА_4 одружилися, а 27 листопада 2003
року ОСОБА_4 було видано державний акт
на земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_2. Протягом 1999-2005 років ОСОБА_4
ніде не працював, не мав самостійного
заробітку та проживав за кошти дружини.
Для закупівлі будматеріалів донька
позивачки вмовила її оформити
кредитний договір від 27 вересня 2007 року
№002-15240-270907. В подальшому на земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_2, був
побудований трьохповерховий житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, який підключений до системи
газопостачання. У цьому житловому
будинку знаходяться речі доньки
позивачки: телевізор та пральна машина,
бойлер, два мобільних телефони, набір
сертифікованого посуду "Цептер", меблі,
газова плита GRETTA, блендер BOSH MSM. Крім
цього, на ім'я доньки позивачки є дві
ощадні книжки за рахунком НОМЕР_2 на
суму 4200 гривень та за рахунком НОМЕР_3 у
сумі 51,85 гривень, які є її особистою
власністю. ІНФОРМАЦІЯ_1 донька
позивачки померла. Останній рік життя
донька позивачки хворіла на цукровий
діабет, гепатит, пневмонію,
правосторонній плеврит, часто втрачала
свідомість. Вона знаходилась у
безпорадному стані та потребувала
допомоги, але її чоловік ОСОБА_4 про неї
не дбав, ніякої допомоги, в тому числі
на придбання ліків, їй не надавав та
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка ОСОБА_1 просила суд визнати
за нею право власності:

- на 3/4 частини земельної ділянки та
дачного будинку з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_2;

- автомобіль марки "Ніссан Прем'єра",
реєстраційний номер НОМЕР_1;

- набір сертифікованого посуду "Цептер";

- на ощадні книжки за рахунком НОМЕР_2 у
ощадній касі №5374/0151 м.Одеси на суму 4200
гривень та за рахунком НОМЕР_3 у філії
№7860/846 Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» на суму 51,85 гривень.

31 жовтня 2011 року відповідач ОСОБА_3
звернулась до суду з зустрічною
позовною заявою, яка була об'єднана у
одне провадження з первісним позовом
ОСОБА_1

У зустрічній позовній заяві відповідач
ОСОБА_3 зазначила, що її син ОСОБА_4 з 1999
року дійсно став проживати однією
сім'єю з ОСОБА_5 та у них виникло бажання
придбати власне житло. Батько ОСОБА_4
був членом дачного кооперативу
"Ремонтник" у с.Алтестово та у 1999 році за
усною домовленістю за 2200 доларів США
переуступив свою частку-пай іншій
особі. ОСОБА_4 також продав за 2500
доларів США належний автомобіль
"Опель". У березні 2000 року ОСОБА_4
вступив до дачно-будівельного
товариства "Кінсбурн" та сплатив
попередньому користувачу земельної
ділянки у цьому товаристві 4500 доларів
США за рахунок коштів від продажу
автомобіля та коштів, отриманих від
батька. За рахунок спільних коштів
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також придбали
земельну ділянку за адресою: : АДРЕСА_2,
на якій вже знаходилась недобудований
дачний будинок. Рішенням Таїровської
селищної ради від 28 квітня 2000 року
зазначена земельна ділянка була
безоплатно передана у власність ОСОБА_4
Деякий час ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали у
належній позивачці та її синові
квартирі під АДРЕСА_1. Але у 2001 році
власники продали цю квартиру з метою
використання отриманих коштів для
будівництва будинку у АДРЕСА_3. Тому 14
вересня 2001 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за
спільні кошти придбали квартиру під
АДРЕСА_4, яку у подальшому стали здавати
у оренду та за отримані від оренди
кошти продовжували будівництво
дачного будинку. Автомобіль марки
"Ніссан", державний номер НОМЕР_1, також
був придбаний за спільні кошти ОСОБА_5
та ОСОБА_4. Протягом 2000 - 2008 років ОСОБА_4
особисто робив на будівництві дачного
будинку, а фінансування цих робіт
здійснювалось за рахунок спільних
коштів подружжя від продажу квартири
та отриманих у кредит. При цьому
відповідачка та її чоловік також
надавали для цього фінансову допомогу.
Після одруження син відповідачки
ОСОБА_4 та її невістка ОСОБА_7 жили у
злагоді, але ОСОБА_7 не могла мати дітей.
У 2010 році у батька ОСОБА_4 діагностували
пухлину голосових зв'язок. Поряд з цим
ОСОБА_4 виконував свої зобов'язання
щодо надання допомоги як дружині, так й
батькові. З літку 2010 року стосунки між
подружжям погіршились та за кілька
днів до смерті у лікарні ОСОБА_4
розповів відповідачці, що його дружина
ОСОБА_7 була хвора на СНІД. ОСОБА_7
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті
спадкоємцями першої черги є чоловік
ОСОБА_4 та її мати - позивачка ОСОБА_1
Оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та
не встиг прийняти спадщину дружини, в
силу 1225 ЦК України відповідачка ОСОБА_3
є також спадкоємцем ОСОБА_7

Відповідачка ОСОБА_3 у зустрічній
позовній заяві просила суд в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 визнати за нею право
власності на 3/4 частини земельної
ділянки та дачного будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_2, а також на 3/4
частини автомобіля марки "Ніссан
Прем'єра", реєстраційний номер НОМЕР_1
(т.1, а.с.67-73).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача
ОСОБА_3 ухвалою суду від 01 серпня 2013
року до участі в справі в якості
відповідача було залучено її
спадкоємця ОСОБА_2

Відповідно до заяви від 21 березня 2014
року ОСОБА_2 зменшила позовні вимоги в
частині визнання права власності на
спірний дачний будинок та просила суд
визнати за нею права забудовника щодо
3/4 частин дачного будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_2.

Позивачка ОСОБА_1 у свою чергу
збільшила позовні вимоги та відповідно
до заяви від 22 квітня 2014 року остаточно
просила суд:

- встановити факт проживання ОСОБА_7 та
ОСОБА_4 однією сімє'ю з 1999 по 12 вересня
2003 року;

- встановити факт припинення шлюбних
відносин ОСОБА_7 між ОСОБА_4.з 2010 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1;

- встановити факт умисного ухилення
ОСОБА_4 від надання ОСОБА_7 допомоги у
зв'язку з хворобою та безпорадним
станом;

- визначити частку спадкового майна
після померлої ОСОБА_7 у розмірі 3/4
частин дачного будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати за позивачкою ОСОБА_1 право на
спадкування на 3/4 часток спадкового
майна після ОСОБА_7;

- усунути ОСОБА_4 від спадкування за
законом після ОСОБА_7;

- визнати за позивачкою ОСОБА_1 права
забудовника щодо 3/4 частин не зданого в
експлуатацію дачного будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_2, яка складається з
приміщень дачного дому літ.А: 1-4 сходи 3,4
кв.м; 1-5 кухня 13,6 кв.м; 1-5 кухня 13,6 кв.м; 1-6
туалет 1,1 кв.м; 1-7 санвузол 1,7 кв.м; 1-8
житлове 20,0 кв.м, а також частини
цокольного поверху літ.А1 площею 22,0
кв.м; прибудови літ.а площею 10,4 кв.м,
балкону літ.а-2 площею 1,6 кв.м, що
становить 70/100 часток;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь
позивачки компенсацію у розмірі 17714
гривень за зменшення частки у будинку
на 5/100;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2,
надвірні споруди: навіс літ.Б, басейн
№6, мангал №5 та огорожу залишити у
спільному користуванні осіб;

- визнати за позивачкою ОСОБА_1 право
власності на автомобіль марки "Ніссан
Прем'єра", реєстраційний номер НОМЕР_1;

- визнати за позивачкою ОСОБА_1 право
власності на ощадні книжки за рахунком
НОМЕР_2 у ощадній касі №5374/0151 м.Одеси на
суму 4200 гривень та за рахунком НОМЕР_3 у
філії №7860/846 Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» на суму 51,85 гривень;

- визнати за позивачкою ОСОБА_1 право
власності на особисте майно ОСОБА_7:
набір сертифікованого посуду фірми
"Цептер" столовий сервіз на 12 осіб,
пральна машина ARDO; батарея електрична,
мікрохвильова печь LG; газова плита GRETTA,
холодильник двохкамерний; телевізор
SONY; DVD-плеєр PIONEER; ресивер GLOBO 8300A; бойлер
ARISTON; газову колонку;

- стягнути з ОСОБА_2 пропорційно частці
у спадковому майні витрати, пов'язані з
утриманням та користуванням дачного
будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Вислухавши пояснення сторін та
представника позивача, допитавши у
якості свідків позивача, відповідача
та свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6,
дослідивши матеріали справи та надані
докази, що заявлені по цій справі
первісний та зустрічний позови
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 12
вересня 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7
було укладено шлюб (т.1, а.с.14).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с.15).

Мати ОСОБА_7 - позивачка по цій справі
ОСОБА_1 прийняла спадщину своєї дочки
шляхом звернення 30 травня 2010 року до
Третьої одеської державної
нотаріальної контори з відповідною
заявою про прийняття спадщини (т.1,
а.с.240, 247).

Крім цього, спадкоємцем ОСОБА_7 першої
черги також був її чоловік ОСОБА_4, який
пережив дружину та помер ІНФОРМАЦІЯ_2
(т.1, а.с.77).

Мати ОСОБА_3 належним чином та
своєчасно прийняла спадщину свого сина
ОСОБА_4 шляхом звернення 25 травня 2011
року до Третьої одеської державної
нотаріальної контори з відповідною
заявою про прийняття спадщини (т.1,
а.с.131, 138).

Батько померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_10
відмовився від прийняття спадщини сина
на користь матері померлого ОСОБА_3 (т.1,
а.с.132, 138).

Таким чином, ОСОБА_3 була єдиним
спадкоємцем свого сина ОСОБА_4 та після
його смерті в порядку спадкової
трансмісії вона також прийняла
спадщину своєї невістки ОСОБА_7 шляхом
звернення 12 липня 2011 року до Третьої
одеської державної нотаріальної
контори з відповідною заявою про
прийняття спадщини (т.1, а.с.252).

Згідно з ст.1276 ЦК України якщо
спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія). Право на
прийняття спадщини у цьому випадку
здійснюється на загальних підставах.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 її
єдиним спадкоємцем є онука ОСОБА_2, що
підтверджується належним чином
засвідченою копією матеріалів
спадкової справи №505/2013, яка заведена
Третьою одеською державною
нотаріальною конторою щодо майна
померлої ОСОБА_3 ОСОБА_2 належним чином
прийняла спадщину ОСОБА_3 шляхом
звернення 29 травня 2013 року до вказаної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини ОСОБА_3 (т.2, а.2-22).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд вправі розглядати справи про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Вирішуючи заявлену по цій справі
вимогу про встановлення факту
проживання однією сім'єю суд звертає
увагу, що шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було
укладено у вересні 2003 року до набрання
законної сили Сімейним кодексом
України, а відповідно до Кодексу про
шлюб та сім'ю України факт проживання
чоловіка та жінки однією сім'єю без
реєстрації шлюбу на той час не
породжував будь-які взаємні права та
правові обов'язки, а тому не мав
юридичного значення.

Згідно з ч.1 ст104 СК України шлюб
припиняється внаслідок смерті одного з
подружжя.

При вирішенні питання про визнання
майна подружжя їх спільною сумісною чи
особистою приватною власністю
з'ясуванню підлягають як підстави й час
набуття такого майна, так і обставини,
що свідчать про окреме проживання
подружжя у зв'язку з фактичним
припиненням шлюбних відносин до
розірвання шлюбу.

Але стороною позивача у судовому
засіданні не доведено, що з 2010 року
подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_4 проживали
окремо та припинили шлюбні відносини.

Так, позивачка ОСОБА_1 у судовому
засіданні пояснювала, що її донька
протягом останніх 2 років свого життя
майже постійно проживала з нею.
Позивачка та допитаний у судовому
засіданні її син свідок ОСОБА_6
пояснювали, що у 18 грудня 2010 року саме
ОСОБА_4 доставив ОСОБА_7 у лікарню з
місця їх спільного проживання за
адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_7 проживала за
цією адресою, дачний будинок погано
опалювався та саме це могло сприяти її
захворюванню у грудні 2010 року.

Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_9 він
зі своєю дружиною відвідував ОСОБА_7 на
день її народження у 2010 році саме у
дачному будинку у с.Мізікевича.

Згідно з ст.cт. 1216,1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Так, на підставі державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 27 листопада 2003 року, виданого на
підставі рішеня Таїровської селищної
ради від 19 вересня 2003 року №201, ОСОБА_4 є
власником земельної ділянки для
дачного будівництва площею 0,0148 га за
адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.16,18).

Суд критично оцінює пояснення сторін
щодо придбання цієї земельної ділянки
шляхом оплатної переуступки права на
цю земельну ділянку попереднім її
користувачем, оскільки такий порядок
набуття майна не заснований на законі
та не має правового значення, а
відповідно й правових наслідків.

Ця спірна земельна ділянка не є також
майном, набутим подружжям під час
шлюбу, оскільки ОСОБА_4 безоплатно
отримав її в приватну власність у 2003
році, використавши своє право
громадянина на приватизацію.

Правовідносини подружжя ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 щодо цієї спірної земельної
ділянки виникли у 2003 році, а тому
регулюються діючими до 01 січня 2004 року
нормами Кодексу про шлюб та сім'ю
України, за якими приватизована
земельна ділянка не є спільним майном
подружжя. Закон України "Про внесення
зміни до статті 61 Сімейного кодексу
України щодо об'єктів права спільної
сумісної власності подружжя " від 11
січня 2011 року №2913-VI не має зворотної
дії в часі і не може бути застосований
до цих правовідносин.

Згідно з технічним паспортом від 07
грудня 2011 року на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_2, самочинно
побудований дачний будинок з
господарчими будівлями та спорудами,
який складається з дачного будинку
літ.А, прибудови літа, сходи літ.а1,
балкону літ.а2, тераси літ.а3, цокольного
поверху літ.А1, надбудови літ.А2, навісу
літ.Б, споруд №1-8,І,ІІ (т.1, а.с.177-182).

Згідно з висновком судової комплексної
експертизи від 05 березня 2012 року
ринкова вартість дачного будинку з
надвірними будівлями та спорудами
складає 134772 доларів США, що за курсом
Національного Банку України на день
оцінки 05 березня 2012 року складає 1076559
гривень (т.1, а.с.173).

Відповідно до статті 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

У силу ст.ст. 69, 70 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності. У разі поділу такого майна,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

Як за умови наявності акта відведення
земельної ділянки під забудову,
дозволів на забудову, якщо будинок не
було введено в експлуатацію, таке
будівництво не може визнаватись
самочинним, а є незавершеним (п.3.2 листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13).

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року
встановлено, якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки
входять до складу спадщини.
Законодавством передбачено порядок
прийняття в експлуатацію будівель
інспекцією архітектурно-будівельного
контролю за місцем їх розташування,
який не може підмінятися судовим
рішенням. Визнання права власності в
порядку спадкування на недобудований
будинок відповідно до чинного
законодавства України неможливе.

З урахуванням встановлених по справі
обставин до складу спадщини ОСОБА_7 та
ОСОБА_4 у рівних частинах входять саме
майнові права забудовника дачного
будинку з господарськими будівлями та
спорудами за адресою: АДРЕСА_2.

Суд критично оцінює посилання сторони
позивача та показання допитаних у
якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6
та позивачки ОСОБА_11 щодо використання
належних особисто ОСОБА_7 коштів для
здійснення будівництва, які вона
отримувала від позивачки та у кредит, а
також від продажу особисто їй належної
квартири. Показання свідків не є
допустимими доказами таких обставин
справи, інші письмові докази
використання 5700 гривень, отриманих
ОСОБА_7 від продажу 18 квітня 2003 року
квартири під АДРЕСА_4 саме на
будівництво спірного майна, суду не
надані (т.1, а.с.20).

Кошти отримані одним з подружжя на
підставі кредитного договору та
використані на користь сім'ї є спільним
майном подружжя.

Так, згідно з ч.3 ст.61 Сімейного кодексу
України якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

На підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, виданого 01
листопада 2006 року РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУМВС
України в Одеській області, власником
автомобіля марки "Ніссан Прем'єра",
реєстраційний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_7 на
підставі біржової угоди від 04
листопада 2005 року.

Ринкова вартість автомобіля складає
20400 гривень (т.1, а.с.211-214).

Цей автомобіль придбаний ОСОБА_7 під
час шлюбу та в силу ст.60 СК України є
спільною власністю подружжя ОСОБА_7 та
ОСОБА_4

Ухвалою суду від 05 грудня 2011 року на
вирішення судової комплексної
експертизи також було поставлено
питання щодо ринкової вартості
побутових речей, що знаходяться у
дачному будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з висновком судової комплексної
експертизи від 05 березня 2012 року на
момент огляду експертом приміщень
будинку там знаходилось наступне
рухоме майно, вартість якого з
урахуванням часткової втрати
побутових та товарних цінностей
(амортизаційного зносу) складає:
пральна машина ARDO - 1827,42 гривень;
батарея електрична 148,96 гривень;
мікрохвильова піч LG - 356,44 гривень;
газова плита GRETTA - 733,50 гривень;
холодильник двохкамерний - 1063,05
гривень; телевізор SONY - 455,43 гривень;
DVD-плеєр PIONEER - 205,20 гривень; ресивер GLOBO
8300A - 218,50 гривень; бойлер ARISTON - 455,43
гривень; газова колонка - 522,69 гривень
(т.1, а.с.173).

Газова плита GRETTA була придбана саме
позивачкою за грошові кошти отримані у
кредит та подарована дочці ОСОБА_7, тому
є її особистою власністю. Ці обставини
відповідачем у судовому засіданні
фактично визнані та не
спростовувалися, а крім цього
підтверджуються відповідними
видатковою накладною та кредитним
договором (т.1, а.с.43, 44).

Також стороною відповідача у судовому
засіданні не оспорювалось та фактично
визнано, що грошові кошти на
банківських рахунках ОСОБА_7 були її
особистою власністю.

Згідно з ощадними книжками ОСОБА_7 на її
рахунку НОМЕР_2 у ощадній касі №5374/0151
м.Одеси знаходиться 4200 гривень та на її
рахунку НОМЕР_3 у філії №7860/846
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
знаходиться 51,85 гривень (т.1, а.с.22).

Наявність іншого спірного рухомого
майна, що входить до складу спадщини
ОСОБА_7 та ОСОБА_4, сторонами перед судом
не доведена.

З врахуванням наведеного, суд вважає,
що до складу спадщини ОСОБА_7 входять
належні їй на праві особистої
власності газова плита GRETTA, а також
грошові кошти у сумі 4200 гривень на
рахунку НОМЕР_2 ощадної каси №5374/0151
м.Одеси та грошові кошти у сумі 51,85
гривень на рахунку НОМЕР_3 у філії
№7860/846 Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України».

Згідно з ст.1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Тому, з врахуванням встановленого суд
вважає, що до складу спадщини ОСОБА_4 та
ОСОБА_7, окремо кожного, входять майнові
права забудовника ? частини дачного
будинку, , 1/2 частина автомобіля марки
"Ніссан Прем'єра", реєстраційний номер
НОМЕР_1, а також по 1/2 частині пральної
машини ARDO, батареї електричної,
мікрохвильової печі LG, холодильника
двохкамерного, телевізора SONY, DVD-плеєра
PIONEER, ресивера GLOBO 8300A, бойлеру ARISTON,
газової колонки.

Вирішуючи по суті позовні вимоги про
усунення померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4
від права спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_7
суд керується положеннями ч.5 ст.1224 ЦК
України, відповідно до яких за рішенням
суду особа може бути усунена від права
на спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно з ст.75 СК України дружина,
чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного. Право на
утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного суду України у п.6 його
постанови "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30 травня
2008 року N7 правило ч.5 ст.1224 ЦК України
стосується всіх спадкоємців за
законом, зокрема й тих, які відповідно
до СК України не були зобов'язані
утримувати спадкодавця. Безпорадним
слід розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Згідно з показаннями позивача
ОСОБА_1, яка була допитана у судовому
засіданні в якості свідка, її донька
ОСОБА_7 не могла мати дітей, у 2010 році
почала хворіти на цукровий діабет. Між
нею та чоловіком ОСОБА_4 почали
виникати скандали. Останні два роки
життя ОСОБА_7 майже постійно проживала
у позивачки. Поряд з цим, наприкінці
осені 2010 року вона жила у дачному
будинку в АДРЕСА_5. Вона скаржилася на
низьку температуру у житлових
приміщеннях будинку, але її чоловік
ОСОБА_4 відмовлявся підвищувати
температуру в системі опалення. У
грудні 2010 року вона захворіла на
пневмонію та 18 грудня 2010 року чоловік
ОСОБА_4 відвіз її до лікарні. Зі слів
доньки їй відомо, що ОСОБА_4 залишив
доньку з речами у входу в лікарню та
сказав, щоб вона більше у АДРЕСА_5 не
поверталася, а їхала помирати до
матері. Ніякої матеріальної допомоги
ОСОБА_4 дружині не надавав, ліки
купували позивачка та її син за свій
рахунок. Також ОСОБА_4 не відвідував
дружину у лікарні та вона не могла
зв'язатися з чоловіком по телефону, що
додавало їй страждань. Після лікарні
одужання ОСОБА_7 не відбулося: вона
постійно втрачала свідомість, не могла
самостійно рухатися та потребувала
постійного стороннього нагляду, у
зв'язку з чим позивачка вимушена була
звільнитися з роботи. Померла ОСОБА_7 у
позивачки дома, поховання було
оплачено її сином та братом померлої
ОСОБА_6

Ці обставини також підтвердив свідок
ОСОБА_6, зазначивши, що останній Новий
рік у своєму житті його сестра ОСОБА_7
зустрічала у лікарні. Йому нічого
невідомо про те, що чоловік ОСОБА_4
відвідував дружину у лікарні та
надавав їй допомогу. Свідок оплачував
лікування ОСОБА_7 та після лікарні
відвіз її до матері.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_8
коли ОСОБА_7 перебувала у лікарні ліки
для неї купували матір та брат. Свідок
намагалася помирити подружжя ОСОБА_7,
але чоловік цього не хотів.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
показав, що ОСОБА_4 вигоняв дружину з
будинку та останній рік життя дружина
ОСОБА_7 для ОСОБА_4 навіть не існувала.
Раніше ОСОБА_4 жив за рахунок дружини,
але під час хвороби ОСОБА_7 він їй не
допомагав.

Показання свідків щодо безпорадного
стану ОСОБА_7 підтверджуються медичною
документацією ОСОБА_7 (т.1, а.с.7, 23-27).

З врахуванням встановленого суд
вважає, що ОСОБА_7 дійсно знаходилась у
безпорадному стані, який був
зумовлений тяжкою хворобою, та вона не
могла самостійно забезпечити умови
свого життя, потребувала стороннього
догляду, допомоги та піклування. Але
ОСОБА_4 ухилився від надання їй
будь-якої допомогу, тому в силу ч.5 ст.1224
ЦК України його має бути усунено від
права спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7

При цьому суд критично оцінює
заперечення відповідача проти
задоволення цієї частини первісного
позову, оскільки її посилання на те, що
під час хвороби дружини ОСОБА_4
вимушений був надавати допомогу своєму
батькові похилого віку, який страждав
на онкологічне захворювання, не
спростовують вищенаведених висновків
суду. Наявність хвороби у ОСОБА_4 було
діагностовано лише 24 лютого 2011 року (т.1,
а.с.93).

З врахуванням вищенаведеного, оцінивши
встановлені обставини у їх сукупності,
суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 є
єдиним спадкоємцем після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 доньки ОСОБА_7, а
відповідачка ОСОБА_2 не має права
спадкувати частину спадщини ОСОБА_7.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 61, 209, 212, 213, 256 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 16, 1216 - 1218, 1220,
1222 - 1228, 1258, 1261, 1267 - 1270, 1276 ЦК України,
ст.ст. 57, 60, 75, 90 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Усунути померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4
від права спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_1 майнове право
забудовника 1/2 частини дачного будинку
з господарськими будівлями та
спорудами за адресою: АДРЕСА_2, в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7.

Визнати право власності ОСОБА_1 на
газову плиту GRETTA та 1/2 частину:

- автомобіля марки "Ніссан Прем'єра",
реєстраційний номер НОМЕР_1

- пральної машини ARDO;

- батареї електричної;

- мікрохвильової печі LG;

- холодильника двохкамерного;

- телевізора SONY;

- DVD-плеєра PIONEER;

- ресивера GLOBO 8300A;

- бойлеру ARISTON;

- газової колонки, в порядку
спадкуванням за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7.

Визнати право власності ОСОБА_1 на
грошові кошти у сумі 4200 гривень на
рахунку НОМЕР_2 ощадної каси №5374/0151
м.Одеси та грошові кошти у сумі 51,85
гривень на рахунку НОМЕР_3 у філії
№7860/846 Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в порядку спадкуванням за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_2 майнове право
забудовника 1/2 частини дачного будинку
з господарськими будівлями та
спорудами за адресою: АДРЕСА_2, в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, яка була
спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4.

Визнати право власності ОСОБА_2 на 1/2
частину:

- автомобіля марки "Ніссан Прем'єра",
реєстраційний номер НОМЕР_1;

- пральної машини ARDO;

- батареї електричної;

- мікрохвильової печі LG;

- холодильника двохкамерного;

- телевізора SONY;

- DVD-плеєра PIONEER;

- ресивера GLOBO 8300A;

- бойлеру ARISTON;

- газової колонки,

після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, яка
була спадкоємцем померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

У задоволенні решти зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
через Овідіопольський районний суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя
Є.Л.Бичковський