У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 29 травня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Державного вищого навчального закладу
«Придніпровський енергобудівний
технікум», третя особа - Департамент
освіти і науки Дніпропетровської
обласної державної адміністрації про
скасування рішення атестаційної
комісії, визнання незаконним наказу
про результати атестації педагогічних
працівників, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
25 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 12 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
незаконним рішення атестаційної
комісії Державного вищого навчального
закладу ДВНЗ «Придніпровський
енергобудівний технікум» (далі - ДВНЗ
«Придніпровський енергобудівний
технікум») від 29 березня 2013 року щодо
присвоєння йому кваліфікаційної
категорії «спеціаліст другої
категорії», скасувати атестаційний
лист від 29 березня 2013 року щодо
присвоєння йому кваліфікаційної
категорії «спеціаліст другої
категорії», визнати незаконним наказ
ДНВЗ «Придніпровський енергобудівний
технікум» від 29 березня 2013 року №29-о
«Про результати атестації
педагогічних працівників ДВНЗ
«Придніпровський енергобудівний
технікум» в частині, що стосується
результатів його атестації.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він
працює у відповідача викладачем
англійської мови з 2000 року, а з 30
березня 2010 року має кваліфікаційну
категорію «спеціаліст першої
категорії».

Про позачергову атестацію дізнався 22
жовтня 2012 року при ознайомленні з
графіком атестаційної комісії, а з
поданням директора навчального
закладу про позачергову атестацію
ознайомлений не був.

29 березня 2013 року йому було присвоєно
кваліфікаційну категорію «спеціаліст
другої категорії», тобто нижче, ніж до
позачергової атестації.

Причину позачергової атестації вбачає
в упередженому ставленні до нього
з боку адміністрації ДНВЗ
«Придніпровський енергобудівний
технікум». У відповідь на пропозиції
щодо внесення змін до колективного
трудового договору, одержав низку
негативних дій з боку адміністрації, що
виразилося у зменшенні педагогічного
навантаження, підвищеної негативної
уваги до нього, складанні
нераціонального графіку навчальних
занять.

Щодо призначення позачергової
атестації вважає, що це було зроблено
без достатніх підстав і в порушення
п.п.1.2 - 1.4 Типового положення про
атестацію педагогічних працівників,
затвердженого наказом Міністерства
освіти і науки України №930 від 06 жовтня
2010 року.

Враховуючи наведене, просив
задовольнити позов.

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 25
вересня 2013 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12
листопада 2013 року ОСОБА_4 відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
його недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів.

Під час розгляду справи судами не було
встановлено порушень порядку
проведення позачергової атестації,
встановленого Типовим положенням про
атестацію педагогічних працівників,
затвердженого наказом Міністерства
освіти і науки України «930 від 06 жовтня
2010 року.

Докази про упереджене ставлення з боку
адміністрації технікуму до позивача в
матеріалах справи відсутні.

Висновки судів є правильними з
урахуванням встановлених обставин
справи, Типового положення про
атестацію педагогічних працівників,
положень ст.ст. 232, 233 КЗпП України та
вимог ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України щодо
належності, допустимості доказів і
обов'язку доказування та надання
доказів.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи також не дають
підстав вважати, що судами при розгляді
даної справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова