Справа №2-3073/11 05.06.2014 05.06.2014 05.06.2014
Провадження № 22ц/784/1688/14
Суддя першої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного
суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

5 червня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Царюк Л.М.,
Колосовського С.Ю.,

при секретарі Орельській Н.М.,

за участю: представника позивача - Орла
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
на рішення Заводського районного суду
м. Миколаєва від 19 березня 2014 року за
позовом публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3,
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
мале приватне науково-виробниче
підприємство «Алтана» про звернення
стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

13 липня 2011 року публічне акціонерне
товариство «Банк Форум» (надалі - Банк)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про звернення стягнення на предмет
іпотеки в рахунок заборгованості за
кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 22 червня 2007 року між акціонерним
комерційним банком «Форум» (надалі -
АКБ «Форум»), правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство «Банк
Форум» (надалі -Банк), та малим
приватним науково-виробничим
підприємством «Алтана» (надалі - МПНВП
«Алтана») було укладено кредитний
договір з кредитним лімітом 3 290 000 грн.
та додаткові договори про внесення
змін до нього.

Для забезпечення виконання зобов'язань
МПНВП «Алтана» за кредитним договором
в цей же день між Банком та фізичною
-особою підприємцем (надалі - ФОП)
ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки
із подальшими змінами, за яким він
передав в іпотеку нерухоме майно -
виробничий комплекс за адресою:
АДРЕСА_1

Підприємство зобов'язань за кредитним
договором належним чином не
виконувало, а постановою
господарського суду Миколаївської
області від 21 червня 2010 року було
визнано банкрутом.

З огляду на ці обставини, Банк просив в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, яка станом на 12
червня 2010 року складає 33 675 824 грн. 75 коп.,
звернути стягнення на зазначений
предмет іпотеки, надавши Банку право на
його продажу будь-якій особі-покупцю в
порядку ст. 38 Закону України «Про
іпотеку» з повноваженнями, необхідними
для здійснення продажу предмету
іпотеки; встановити початкову ціну
продажу предмету іпотеки в розмірі
оціночної вартості вказаної
нерухомості, що буде визначена
належним суб'єктом оціночної
діяльності на момент продажу; передати
предмет іпотеки в управління Банку на
період його реалізації.

18 травня 2012 року по справі було
ухвалено заочне рішення, з яким
погодився й апеляційний суд, позовні
вимоги Банку були задоволені частково.

Проте, ухвалою касаційного суду від 25
квітня 2013 року рішення попередніх
судових інстанцій скасовані , а справа
передана на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 19 березня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

В своїй апеляційній скарзі Банк просив
скасувати рішення та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі,
пославшись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у місцевому суді, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 22 червня 2007 року між
Банком та МПНВ «Алтана» було укладено
кредитний договір з кредитним лімітом
290 000 грн. та додаткові договори про
внесення змін до вказаного кредитного
договору ( т. 1 а.с. 11-22).

22 червня 2007 року між банком та ФОП
ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки,
за яким банку передано в іпотеку
належний іпотекодавцю на підставі
рішення господарського суду
Миколаївської області від 14 травня 2007
року виробний комплекс за адресою:
АДРЕСА_1. (т. 1 а.с. 259, 263).

Постановою Вищого господарського суду
України від 5 жовтня 2009 року
скасовано рішення господарського суду
Миколаївської області від 14 травня 2007
року, а ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 24 листопада
2009 року позовну заяву ФОП ОСОБА_3 про
визнання права власності на вказане
нерухоме майно залишено без розгляду
(т.1 а.с. 328).

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України та с. 1
Закону України «Про іпотеку» в силу
іпотеки іпотекодавець має право у разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки.

За змістом ст. 5 Закону України «Про
іпотеку» предметом іпотеки може бути
нерухоме майно за умови, якщо воно
належить іпотекодавцю на праві
власності.

З огляду на встановлені обставини та
аналіз зазначених правових норм суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
огляду на те, що іпотекодавець не є
власником нерухомого майна, що було
предметом договору іпотеки.

Доводи апеляційної скарги
правильних висновків суду першої
інстанції не спростовують, рішення
суду ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
відхилити, а рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від
19 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді