АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Нежури
В.А.,

при секретарі: Меєчко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 28.02.2014 у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«Право. Закон. Справедливість» про
відшкодування збитків, завданих
неналежним виконанням договору, та
моральної (немайнової) шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 28.02.2014 задоволено заяву про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«Право. Закон. Справедливість» про
відшкодування збитків, завданих
неналежним виконанням договору, та
моральної (немайнової) шкоди.

З метою забезпечення позову накладений
арешт на майно, яке належить
відповідачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яке
знаходиться за адресою
зареєстрованого місця проживання
ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 в межах суми 330000,00 грн.
(триста тридцять тисяч) грн.

Не погоджуючись з судовим рішення,
представником відповідача подано
апеляційну скаргу, посилаючись на те,
що суд безпідставно задовольнив заяву
позивача при цьому порушуючи норми
процесуального законодавства.
Зазначає, що суд, наклавши арешт на
майно, яке належить відповідачу ОСОБА_1
не взяв до уваги той факт, що позивачами
не було виконано вимоги ст. 151 ЦПК
України, та не було зазначено в заяві (в
позовній заяві) жодних причин у зв'язку
з якими потрібно забезпечити позов, а
також обґрунтування необхідності
застосування того чи іншого виду
забезпечення позову, зокрема арешту на
майно, а тому суд в силу ч. 8 ст. 153 ЦПК
України мав повернути позовну заяву
заявнику, про що постановити
відповідну ухвалу.

Крім того, судом не було зазначено у
постановленій ним ухвалі жодних
обставин, що підтверджувалися б
належними та допустимими засобами
доказування, що невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, що
свідчить

Справа № 753/18823/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц-796/7062/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Парамонов
М.Л.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.про
незаконність та необґрунтованість
ухвали суду про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладання
арешту на майно.

Отже, враховуючи вищезазначене,
апелянт просить ухвалу суду першої
інстанції про

забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно скасувати та зняти
арешт накладений на майно ОСОБА_1

Позивач - ОСОБА_3 та представник
позивачів в судовому засіданні
заперечували проти доводів
апеляційної скарги та просили її
відхилити.

Інші особи в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялися у встановленому
законом порядку, причини неявки суду не
повідомили, а тому, враховуючи
положення ст. 303-1, ст. 305 ЦПК України ,
колегія суддів вважає за можливе
розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб які приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що у листопаді 2013
року позивач звернувся до суду із
позовом про стягнення моральної шкоди
та матеріальних збитків, завданих
неналежним виконанням договору.

З метою забезпечення позову, за
клопотанням позивачів судом
постановлено оскаржувану ухвалу.

Задовольняючи клопотання про
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що у випадку
невжиття заходів забезпечення позову,
виконання рішення суду, у випадку його
ухвалення на користь позивача, може
бути утрудненим або неможливим, права
відповідача та третіх осіб порушені в
зв'язку з застосування заходів
забезпечення позову не будуть, а тому
вважав за необхідне забезпечити
позовні вимоги шляхом накладення
арешту на майно в межах заявлених
позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що висновки
суду першої інстанції зроблені на
підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих доказів та в
повній мірі відповідають вимогам
чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття таких заходів може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду, види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
вимогами.

Згідно з роз'ясненнями Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Враховуючи суму пред'явлених позовних
вимог, колегія суддів вважає, що
застосовані заходи забезпечення
позову у вигляді накладення арешту на
майно відповідача - ОСОБА_1
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно ст. 291 ч. 1 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
а також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга подана
представником відповідача ґрунтується
на доводах, з яких не вбачається які
саме права відповідача порушені судом
першої інстанції при постановленні
ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують і не
впливають на їх правильність.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду, постановлена з
додержанням норм процесуального права,
і підстав для її скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 28.02.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: