Номер провадження 22-ц/775/3535/2014
Номер апеляційного провадження
22-ц/775/3535/2014 Головуючий I
інстанції Данилюк О.С.
Суддя доповідач
10 квітня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
головуючого судді
суддів Гусєва
В.В., Кішкіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ленінського районного суду м.Донецька
від 04 березня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа публічне акціонерне
товариство «Альфа-банк», про стягнення
суми боргу та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору
про надання юридичних послуг недійсним
та відшкодування моральної шкоди,
Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 04 березня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа ПАТ «Альфа банк», про
стягнення суми боргу відмовлено, в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання договору про
надання юридичних послуг недійсним та
відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився
позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в
апеляційному порядку, в апеляційній
скарзі просить змінити рішення суду в
частині відмови в задоволенні його
позову, а саме задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в повному
обсязі, та стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 заборгованість у сумі 8200 грн.,
рішення в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову
залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції при ухваленні рішення не
взяв до уваги саме вимоги п.5.1.1 договору
про надання юридичних послуг, згідно
якого незалежно від узгодження
замовником проблемних питань з ПАТ
«Альфа-банк» по кредитному договору №
800003640 від 15 квітня 2008 року відповідач
взяв на себе зобов'язання в порядку
передплати сплатити апелянту 4500 грн., а
сплатив всього 800 грн. в рахунок
передплати по вищевказаному договору.
Крім того, суд не з'ясував у
відповідності до ст. 903 ЦК України, що
замовник зобов'язаний сплатити надану
йому послугу в розмірі, порядку та в
строки вказані в договорі, а відповідач
свої зобов'язання за договором не
виконав, в той час як він за договором
свої зобов'язання виконав вчасно та в
повному обсязі, що підтверджується
наданими документами про його
безпосередню участь в урегулюванні
проблемних питань, вирішення вказаних
питань відбулось в досудовому порядку,
всіма можливими законними шляхами, що
ним і було зроблено.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
апеляційної інстанції підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
апеляційної інстанції не з`явився, про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про що
свідчить телефонограма, зареєстрована
в журналі телефонограм за № 1328 від 03
квітня 2014 року.

Представник третьої особи ПАТ «Альфа
банк» в судове засідання апеляційної
інстанції не з`явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав заяву, згідно якої просить
справу розглянути за відсутності
представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
як вбачається з матеріалів справи, що 01
жовтня 2012 року між позивачем ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 був укладений договір про
надання юридичних (адвокатських)
послуг, згідно умов якого позивач
зобов'язався надати відповідачу ОСОБА_2
юридичні послуги щодо представництва
інтересів останнього в будь-яких
органах державної влади, на
підприємствах, в установах,
організаціях всіх форм власності та
підпорядкування, контролюючих і
правоохоронних органах та органах
прокуратури, а також в усіх судових
органах України з питань: 1) оскарження,
скасування рішення та видачу
виконавчого листа на рішення ПДТС при
ВГО «Всеукраїнський фінансовий союз»
від 14 травня 2010 року по справі № 872-9/103/10;
2) позову замовника до ПАТ «Альфа-банк»
про визнання частково недійсним
кредитного договору № 800003640 від 15
квітня 2008 року; 3) представництва
інтересів замовника в ДВС
Будьоннівського району м.Донецька та
оскарження дій працівників ВДВС
Будьоннівського району м. Донецька (в
тому числі до суду Будьоннівського
району м.Донецька) відносно
виконавчого провадження щодо
стягнення заборгованості по
кредитному договору № 800003640 від 15
квітня 2008 року, а замовник зобов'язався
оплатити такі послуги (а.с.7).

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору
виконавець ОСОБА_1 зобов'язаний
добросовісно, компетентно надавати
послуги за цим договором на підставі
особистої ініціативи та конкретних
доручень замовника з метою досягнення
максимально вигідного для замовника
результату.

Відповідно до п. 5.1. та п. 5.1.1 договору за
послуги замовник оплачує виконавцю
гонорар; сума гонорару за надання
послуг складає 4500 грн. передплати, яка
платиться замовником частками, а саме
по 800 грн. кожну наступну неділю з дня
укладання договору, та 4500 грн. після
узгодження замовником проблемних
питань з ПАТ «Альфа-банк» по кредитному
договору № 800003640 від 15 квітня 2008 року
(а.с.7).

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа публічне
акціонерне товариство «Альфа-банк»,
про стягнення суми боргу, суд першої
інстанції виходив з того, що укладений
між сторонами договір про надання
юридичних (адвокатських) послуг від 01
грудня 2011 року містить вичерпний
перелік юридичних послуг, який повинен
був виконати позивач, при цьому умови
п.п. 2 п. 1.1 договору позивачем виконані
не були, погашення суми заборгованості
за кредитним договором шляхом продажу
квартири предметом вказаного договору
не було та сторонами не узгоджувалось,
крім того, максимально вигідного для
замовника результату у вирішенні
проблемних питань з ПАТ «Альфа-банк»
досягнуто не було, у зв'язку з чим
відсутні підстави щодо стягнення з
відповідача заборгованості за
договором про надання юридичних послуг
в сумі 8200 грн.

З вказаним висновком погоджується
апеляційний суд.

Рішення в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання договору про
надання юридичних послуг недійсним та
відшкодування моральної шкоди не
оскаржується.

Згідно із ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Відповідно до Закону України «Про
адвокатуру» визначено дотримання
Правил адвокатської етики як одного з
основних зобов'язань адвоката, які він
бере на себе, складаючи Присягу
адвоката України.

Правила адвокатської етики, схвалені
Вищою кваліфікаційною комісією
адвокатури при Кабінеті Міністрів
України 01 жовтня 1999 року протокол від 1-2
жовтня 1999 року №6/VI, що діяли на момент
укладення сторонами договору про
надання юридичних послуг, визначали
уніфіковане тлумаченням норм
адвокатської етики, у тому числі щодо
винагороди адвоката за виконані ним
дії по наданню правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 17, ч.ч. 1-6 ст. 33
Правил адвокатської етики в угоді про
надання правової допомоги мають бути
чітко і недвозначно визначені всі
головні умови, на яких адвокат приймає
доручення клієнта. Гонорар є єдиною
допустимою формою отримання адвокатом
винагороди за надання правової
допомоги клієнту. Гонорар, отримуваний
адвокатом за надання правової
допомоги, повинен бути законним за
формою і порядком внесення і розумно
обґрунтованим за розміром. Фактори, що
повинні братися до уваги при
визначенні обґрунтованого розміру
гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу
і роботи, що вимагаються для належного
виконання доручення; ступінь
складності та новизни правових питань,
що стосуються доручення; необхідність
досвіду для його успішного завершення;
2) вірогідність того, що прийняття
доручення перешкоджатиме прийняттю
адвокатом інших доручень або суттєво
ускладнить їх виконання в звичайному
часовому режимі; 3) необхідність виїзду
у відрядження; 4) важливість доручення
для клієнта; 5) роль адвоката в
досягненні гіпотетичного результату,
якого бажає клієнт; 6) досягнення за
результатами виконання доручення
позитивного результату, якого бажає
клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги
клієнта стосовно строків виконання
доручення; 8) характер і тривалість
професійних відносин даного адвоката з
клієнтом; 9) професійний досвід,
науково-теоретична підготовка,
репутація, значні професійні здібності
адвоката. Жодний з факторів, вказаних у
частині третій цієї статті, не має
самодостатнього значення; вони
підлягають врахуванню в їх
взаємозв'язку стосовно до обставин
кожного конкретного випадку. Розмір
гонорару і порядок його внесення мають
бути чітко визначені в угоді про
надання правової допомоги. Засади
обчислення гонорару (фіксована сума,
погодинна оплата, доплата гонорару за
позитивний результат по справі, тощо)
визначаються за домовленістю між
адвокатом та клієнтом і також мають
бути закріплені в угоді.

Судом першої інстанції обґрунтовано
зазначено, що за умовами договору про
надання юридичних (адвокатських)
послуг від 01 грудня 2011 року між
сторонами не було досягнуто
домовленості про узгодження
замовником проблемних питань з ПАТ
«Альфа-банк» за кредитним договором
шляхом продажу квартири та погашення
суми заборгованості за кредитним
договором, сторонами конкретно
визначені права та обов'язки виконавця
послуг, передбачені договором, п. 1.1.
договору визначено вичерпний перелік
юридичних послуг, які позивач
зобов'язався надати відповідачеві.

Крім того, суд першої інстанції,
виходячи з наданих сторонами доказів,
вірно дійшов висновку про те, що
юридичної послуги як позов замовника
до ПАТ «Альфа-банк» про визнання
частково недійсним кредитного
договору позивачем відповідачеві
надано не було, що відповідно до
положень ст. 610 ЦК України свідчить про
неналежне виконанням умов
зобов'язання. Також, п. 4.2 договору
зазначено, що виконавець зобов'язаний
документально обґрунтувати понесені
ним витрати, пов'язані з наданням
послуг, обґрунтувати обсяг наданих
послуг, підтверджуючи документами.
Позивачем не надано будь-яких доказів,
що підтверджують обсяг виконаних ним
послуг, не визначено вартість наданих
ним послуг окремо, оскільки за своїм
змістом кожна з послуг, передбачених
договором, повинна бути співмірна
грошовій сумі, яка визначена договором.

Таким чином, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, апеляційний
суд вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені правовідносини,
що склалися між сторонами і їм надана
належна оцінка, в судовому рішенні
повно відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги про не
відповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, не
знайшли свого підтвердження та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
помилкового судового рішення.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги і скасування судового рішення
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд,

у х в а л
и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Донецька від 04 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий

Судді