Справа №751/4563/14
Провадження №2/751/1015/14
Рішення

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К.
В.

при секретарі
Шестак К. В.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Глібко В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства "Чернігівторф"
про стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ДП "Чернігівторф" про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні і просить
стягнути з відповідача на користь
позивача середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні,
розраховуючи з середньої заробітної
плати 177,69 грн. за день, за період з 20
серпня 2013 року по 15 червня 2014 року у
сумі 36604,14 грн. Мотивуючи вимоги тим, що
оскільки з дня звільнення і досі
відповідач не сплатив заборгованість
по зарплаті в сумі 1339,82 грн., кошти за
невикористану відпустку - 1681,09 грн., 400
грн. у відшкодування моральної шкоди та
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні за період з 11
грудня 2012 року по 20 серпня 2013 року в
сумі 30384,99 грн. згідно рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 18 вересня 2013 року по
справі № 751/7191/13-ц, тому позивач просить
додатково стягнути середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні за період з 20 серпня 2013 року
по 15 червня 2014 року у сумі 36604,14 грн.,
обчислений відповідно до Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затверджений Постановою КМУ № 100 від
08.02.1995 року: 177,76 грн. * 208 робочих дня =
36604,14 грн..

28.05.2014 року в судовому засіданні
позивачем подано заяву про зменшення
розміру позовних вимог (а.с.19), в якій
просить зменшити розмір позовних вимог
і стягнути з відповідача на користь
позивача середній заробіток при
звільненні, розраховуючи з середньої
зарплати 177,69 грн. за день за період з 21
серпня 2013 року по 28 травня 2014 року у
сумі 34294,17 грн..

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила
задовольнити, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу №
21-к від 10.04.2012 року позивач була
прийнята на роботу до філії
Смолинського торфозаводу ДП
"Чернігівторф" на посаду головного
бухгалтера та згідно наказу № 73-к від
11.12.2012 року була звільнена з роботи за
власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП
України, що підтверджується копією
трудової книжки (а.с.6-7).

Згідно копії довідки № 378 від 08 серпня
2013 року ДП «Чернігівторф» повідомляє,
що заборгованість по заробітній платі
головного бухгалтера філії
«Смолинський торфозавод» ОСОБА_1
становить 3020,91 грн., в тому числі: 1339,82
грн. - заробітна плата; 1681,09 грн.
компенсація за невикористану
відпустку (а.с.8).

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 116 КЗпП
України, при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 18.09.2013 року з ДП
"Чернігівторф" на користь ОСОБА_1
стягнуто заборгованість по заробітній
платі в сумі 1339,82 грн.; грошові кошти за
невикористану відпустку в сумі 1681,09
грн.; середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні за
період з 11 грудня 2012 року по 20 серпня 2013
року в сумі 30384,99 грн.; відшкодування
завданої моральної шкоди в сумі 400,00
грн. (а.с.14-16).

Згідно копії постанови старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області від 15.10.2012 року
встановлено, що в рамках зведеного
виконавчого провадження ВП № 31021237,
накладено арешт на кошти боржника ДП
«Чернігівторф», що заходяться на його
відповідних рахунках (а.с.17).

Відповідач порушив право позивача щодо
строків розрахунку при звільненні, що
передбачено ст. 116 КЗпП України, тому
відповідно до ст. 117 КЗпП України та
враховуючи диспозитивність цивільного
судочинства, з ДП "Чернігівторф" на
користь ОСОБА_1 підлягає стягненню
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні.

Враховуючи вимоги постанови Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№ 100 «Про затвердження Порядку
обчислення середньої заробітної
плати» в рішенні Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 18.09.2013
року судом визначений розмір
середньоденної заробітної плати в сумі
177,69 грн..

Таким чином з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні за період з 21 серпня 2013
року по 28 травня 2014 року відповідно до
ст. 11 ЦПК України в межах визначеної
позивачем суми в розмірі 34294,17 грн. (193
робочих дня * 177,69 грн. = 34294,17 грн.).

Заперечення відповідача не
ґрунтуються на нормі діючого
законодавства. Статті 47, 116 КЗпП України
прямо покладають на підприємство,
установу, організацію обов'язок
провести зі звільненим працівником
повний розрахунок - виплатити всі суми,
що належать йому; при невиконанні
такого обов'язку з вини власника або
уповноваженого ним органу наступає
передбачена статтею 117 КЗпП України
відповідальність.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, які містяться
в п. 20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13
«Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці», суд на
підставі ст. 117 КЗпП України стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при непроведенні останнього до
розгляду справи - по день постановлення
рішення, якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини.

Після постановлення рішення суду про
стягнення невиплаченої при звільненні
заробітної плати відносини працівника
і роботодавця не переходять у сферу
виконавчого провадження.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на
рахунок спеціального фонду Державного
бюджету України.

Керуючись ст. 117 КЗпП України, ст. ст. 3,
10,11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Державного
підприємства "Чернігівторф" про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні -
задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
"Чернігівторф" на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 34294
(тридцять чотири тисячі двісті
дев'яносто чотири) грн. 17 коп. за період
з 21 серпня 2013 року по 28 травня 2014 року.

Стягнути з Державного підприємства
"Чернігівторф" судовий збір в сумі 342
грн. 94 коп. на користь УК у м. Чернігові
Державний бюджет, , МФО
853592, ГУДКСУ в Чернігівській області,
розрахунковий рахунок 0004, код
бюджетної класифікації 22030001,
призначення платежу 02894496.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Новозаводський районний суд міста
Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
К. В. Мороз