Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №280/1853/13-ц
інст. Рибнікова М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Галацевич О.М.

суддів
Борисюка Р.М., Широкової Л.В.,

з участю секретаря судового засідання
Ходаківської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса
Коростишівського нотаріального округу
ОСОБА_3 про зміну черговості
спадкування, одержання права на
спадкування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 18 лютого
2014 року,-

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив змінити
черговість одержання права на
спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_4 та визнати за ним право на
спадкування разом з спадкоємцем першої
черги - ОСОБА_2 В обґрунтування позову
зазначив, що тривалий час опікувався,
матеріально забезпечував, надавав іншу
допомогу спадкодавцеві.

Рішенням Коростишівського районного
суду Житомирської області від 18
лютого 2014 року ОСОБА_1 у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення позову.
Скаргу обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції не надано належної оцінки
показам свідків та копіям медичних
документів, які свідчать про
обґрунтованість його позовних вимог.

Заслухавши доводи апелянта та його
представника, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні
позову про зміну черговості одержання
права на спадкування, суд першої
інстанції на підставі доказів, поданих
сторонами, дійшов висновку про те, що
підстав, передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК
України, для цього немає, позивач своїх
вимог не довів, що є його процесуальним
обов'язком згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК
України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, враховуючи наступне.

Встановлено, що померлий
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 є двоюрідним
братом ОСОБА_1 До спадкового майна
після смерті ОСОБА_4 увійшла належна
йому частина будинку АДРЕСА_1. Інша
частина будинку належить матері
позивача - ОСОБА_5

За відсутності родичів у померлого
ближчого ступеню споріднення, позивач
мав би право на спадкування у п'ятій
черзі на підставі ч. 1 ст. 1265 ЦК України.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1259 ЦК України
передбачено, що фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Застосування наведеної норми
права з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60
ЦПК України вимагає доведення
позивачем факту опікування,
матеріального забезпечення
спадкодавця протягом тривалого часу, а
також перебування спадкодавця у
безпорадному стані, тобто стані,
зумовленому похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли особа не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування (п. 6
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування»).

Як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_4 за життя поставлено
декілька діагнозів, зокрема:
остехондроз, неврит, енцефалопатія.
Останній протягом 2007-2013 років
скаржився на болі та оніміння в ногах,
погіршення при ходьбі, хиткість при
ходьбі, головокружіння та головний
біль, у зв'язку з чим проходив
обстеження та звертався до лікарів
01.06.2007 р., 04.06.07 р., 17.03.2011 р.,17.04.12 року,
01.06.2012 р., 14.10.12 р., (а.с. 76-92).

З 2006 року останній перебував на
лікуванні з 04.05.2012 року по 14.05.012 року у
відділенні урології та з 15.03.2013 року по
23.03.2013 року у відділенні неврології
(а.с.75).

Проте, вказані діагнози та час
перебування останнього на лікуванні,
враховуючи вік ОСОБА_4, не пов'язані з
тяжкою хворобою або каліцтвом та не
вказують на те, що він не міг тривалий
час самостійно забезпечити умови свого
життя, потребував стороннього догляду,
допомоги та опікування.

Крім того, у своїй позовній
заяві та поясненнях позивач зазначав,
що ОСОБА_4 проживав до дня смерті зі
своєю співмешканкою ОСОБА_6 ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 отримували пенсію. Крім того,
ОСОБА_6 мала дохід від оренди належної
їй квартири у м. Києві. Вказані обставни
не заперечував позивач, у суді
апеляційної інстанції пояснив, що за
проханням ОСОБА_4 отримував його пенсію
та купував останньому продукти
харчування. Про те, що догляд за ОСОБА_4
здійснювала його співмешканка ОСОБА_6
пояснив свідок ОСОБА_7 Свідки ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили факт
проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_4

Будь-яких письмових доказів про
витрачання власних грошових коштів на
придбання продуктів харчування, ліків
для ОСОБА_4 позивач як в суді першої так
і в суді апеляційної інстанції не
надав.

Газифікація та водопостачання
будинку, співвласниками якого являвся
ОСОБА_4 та мати позивача, не
може слугувати підставою для
задоволення позову. Крім того, докази
про те, що такі дії вчинені за рахунок
коштів позивача в матеріалах справи
відсутні. Технічні умови на
газифікацію будинку оформлені на
ОСОБА_4 (а.с. 53-56).

Факт зловживання спиртними напоями
також не підтверджує ту обставину, що
особа не могла тривалий час самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребувала стороннього догляду,
допомоги та опікування. Докази на
підтвердження того, що ОСОБА_4 і його
співмешканка перебували на обліку у
нарколога у зв'язку із зловживанням
спиртними напоями або у зв'язку з цим
обмежувалась їх цивільна дієздатність
у матеріалах справи відсутні.

Суд першої інстанції дав правильну
оцінку показанням свідків ОСОБА_9 та
ОСОБА_8, які не заперечували факту
допомоги ОСОБА_4 ОСОБА_1, проте
показання останніх, а так само надані
позивачем акти депутата відповідної
ради не є достатніми для застосування
до спірних правовідносин положень ч.2
ст. 1259 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене,
доводи апеляційної скарги є
безпідставними.

На думку сколегії суддів, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову у задоволенні позову,
оскільки ОСОБА_1 не надав переконливих
доказів на підтвердження того, що він
протягом тривалого часу опікувався,
матеріально забезпечув, надавав іншу
допомогу спадкодавцеві, який через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
був у безпорадному стані.

Рішення суду першої інстанції
ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування чи зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 18 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: