АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2432/14 Справа № 2-176/11
Головуючий у 1 й інстанції - Троян
Н.А Доповідач - Дерев'янко О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Філіній Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_2,
ОСОБА_3

на рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 січня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2004 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди внаслідок ДТП. З
урахуванням уточненої позовної заяви
від 28.11.2011 року (т. 1 а.с. 2-3, 101 -103) ОСОБА_2
зазначив, що 09.08.2004 року з вини
відповідача ОСОБА_4, який керував
автомобілем «Фіат-Уліссе» державний
номер НОМЕР_3 був пошкоджений належний
йому на праві власності автомобіль
«Форд-скорпіо», державний номер НОМЕР_2.

Згідно висновку автотоварознавчої
експертизи дорожнього транспортного
засобу № 6 від 05.11.2004 року його
автомобіля отримав пошкодженя:
передній бампер, капот, дві блок-фари,
радіатор, панель передка в зборі, скло
вітрове, датчик ввімкнення
вентилятора, повторювач поворотів, два
покажчика поворотів, решітка
радіатора, корпус повітряного фільтра,
ремінь приводу генератора,
гідропідсилювач, бачок склоомивача,
натяжний ролик ременя генератора і
гідропідсилювача, молдінг бампера
середній, два молдінга бампера
лівого/правого, два ущільнювача фар,
датчик оборотів. Вартість матеріальної
шкоди складає 16 418 грн. 70 коп., яку він
просив стягнути з відповідача,
моральну шкоду 5000,0 грн., а також за
послуги експерта 470 грн.

У жовтні 2004 року ОСОБА_3 також
звернулась до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
посилаючись на те, що ДТП сталося з
вини ОСОБА_2, тому згідно уточнених
вимог просила суд стягнути з
відповідача матеріальну шкоду 20556,04
грн., оплата послуг експерта 210 грн. та
моральну шкоду 10 000 грн. (т.1 а.с.17-18,57)

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 січня 2014 року у позовні
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду в сумі 10 694 грн. 12 коп.,
моральну шкоду в сумі 2 000 грн. та судові
витрати в сумі 51 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовлено. (т.1
а.с.241-246)

В апеляцiйнiй скарзi ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3- відмовити, його
позов задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норми матеріального та
процесуального права (т.2 а.с.6-9).

В апеляцiйнiй скарзi ОСОБА_3 посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норми матеріального та процесуального
права ставить питання про зміну
рішення суду та стягнення з ОСОБА_2
матеріальної шкоди у розмірі 20556,04 грн.,
моральної шкоди у розмірі 10000 грн. (т.2
а.с.1-2).

Перевiривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегiя суддiв вважає, що скарги
підлягають відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних пiдстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
09 серпня 2004 року, внаслідок ДТП на
перехресті вулиць Довгалівська і
Цегельна в м.Нікополі було пошкоджено
автомобіль «Форд Скорпіо», державний
номер НОМЕР_2 належний ОСОБА_2, а також
автомобіль «Фіат-Уліссе», державний
номер НОМЕР_3 належний ОСОБА_3, яким
керував ОСОБА_4.

В результаті зіткнення, автомобіль
«Фіат-Уліссе» державний номер НОМЕР_3,
який належить ОСОБА_3, отримав
пошкодження, а саме: деформовано ліве
переднє крило, передня панель,
кріплення бампера та решітки
радіатора, передні ліві двері, захист
переднього лівого крила, розбита
декоративна решітка, передня ліва фара
та покажчик повороту.(т.1 а.с.48)

Згідно висновку судового експерта
Хаджанець М.І. №44 від 03.12.2004 року,
вартість матеріального збитку
завданого ОСОБА_3 в результаті
пошкодження автомобіля «Фіат Уліссе»
державний номер НОМЕР_4 складає 10 694,12
грн. (т. 1. а.с.40-45)

Автомобіль «Форд Скорпіо», державний
номер НОМЕР_2 належний ОСОБА_2 також
отримав пошкодження: передній бампер,
капот, дві блок-фари, радіатор, панель
передка в зборі, скло вітрове, датчик
ввімкнення вентилятора, повторювач
поворотів, два покажчика поворотів,
решітка радіатора, корпус повітряного
фільтра, ремінь приводу генератора,
гідропідсилювач, бачок склоомивача,
натяжний ролик ременя генератора і
гідропідсилювача, молдінг бампера
середній, два молдінга бампера
лівого/правого, два ущільнювача фар,
датчик оборотів. Відповідно до
висновку авто товарознавчої
експертизи № 6 від 05.11.2004 року вартість
матеріального збитку власнику
автомобіля «Форд скорпіо» становить
16418,70 грн. (а.с.106-122 т. 1)

Постановою Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 09 жовтня 2004 року
адміністративна справа про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП провадженням була закрита у
зв'язку зі спливом строку притягнення
до адміністративної відповідальності
(а.с.39).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними діями, чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК
України шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 27.03.1992, № 6
"Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди", розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що відповідно до
статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі
і майну громадянина або заподіяна
майну юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини. (абзац
перший пункту 2 із змінами, внесеними
згідно з постановою Пленуму Верховного
Суду України від 24.10.2003 р. N 9)

Така правова позиція узгоджується із
роз'ясненнями постанови Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 01.03.2013, № 4 "Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки".

Якщо груба необережність потерпілого
сприяла виникненню або збільшенню
шкоди, то залежно від ступеня вини
потерпілого, якщо інше не встановлено
законом, розмір відшкодування з особи,
яка здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, має бути
зменшено (але не може бути повністю
відмовлено у відшкодуванні шкоди).

Враховуючи викладене, обставини
справи, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано
частково задовольнив позов та стягнув
з відповідачки на користь позивачки
матеріальну шкоду 10694,12 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Частинами 1 і 2 ст. 23 ЦК України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд правильно виходив з того, що
вина відповідача у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди та
заподіянні шкоди є доведеною, у зв'язку
з цим обґрунтовано поклав на
відповідача обов'язок відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду
позивачу.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, обставини справи,
перевіривши доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку, суд постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
з'ясував обставини справи, права та
обов'язки сторін, та виходячи з
вищенаведених обставин ДТП частково
задовольнив вимоги позивачки щодо
стягнення на її користь моральної
шкоди у розмірі 2000 грн. За вказаних
обставин, колегія суддів вважає, що
об'єктивні данні для переоцінки
рішення суду та збільшення розміру
моральної шкоди, як про це зазначає
позивачка у апеляційній скарзі
підстави відсутні.

Доводи ОСОБА_3 про те, що суд
необґрунтовано відмовив у стягненні з
відповідача на її користь вартість
ремонтних робіт є безпідставними, та не
ґрунтуються на фактичних обставинах
справи.

Відповідно до вказаного висновку
експертизи, вартість матеріального
збитку, завданого ОСОБА_3 становить
10694,12 грн., вартість відновлювального
ремонту становить за наведеною
експертом формулою 20346,04 грн.

Суд першої інстанції правильно в
рішенні зазначив, що експертом
відповідно до Методики правильно
визначено вартість матеріального
збитку - (У) за формулою: У=Ср+См+Ссх(1-Ез)
зокрема з урахуванням коефіцієнта
фізичного зносу автомобіля (1-0,58) та
складає :У +3036,01+668,8+16641,23х(1-0,58)=10694,12.

Відповідно до додатка № 1 до висновку
експерта № 44 від02.12.2004р. експертом
зазначено : вартість замінених деталей
- 16641,23 грн., вартість ремонтних робіт -
2556,01 та вартість фарбувальних робіт - 480
грн., що дорівнює 3036,01, вартість
матеріалів - 668,8 грн.

Таким чином посилання апелянта ОСОБА_3
щодо стягнення 20346,04 грн., що становить
вартість відновлювального ремонту не
ґрунтуються на законі та є
безпідставними.

Представник ОСОБА_3 не просив суд
стягнути матеріальну шкоду по цінам
діючим на час розгляду справи, та в
судовому засіданні на встановленні цих
обставин не наполягав.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не є винним
у ДТП судом першої інстанції також
обґрунтовано не прийнято до уваги,
оскільки як вбачається з відмовного
матеріалу, постановою
Державтоінспектора відділення ДАІ
Нікопольського МВ УМВС УМВС України
від 31.08.2004 року встановлено порушення
правил дорожнього руху саме водієм
ОСОБА_2, який не надав перевагу в русі
автомобілю «Фіат Уліссе» під
керуванням ОСОБА_4, який рухався в
зустрічному напрямку. Зазначено, що
ОСОБА_2 порушив п. 16.13 ПДР «Перед
поворотом ліворуч і розворотом водій
нерейкового транспортного засобу
зобов'язаний дати дорогу трамваю
попутного напрямку, а також
транспортним засобам, що рухаються по
рівнозначній дорозі у зустрічному
напрямку прямо чи праворуч».

Як в протоколі про адміністративне
правопорушення Серія АА № 405743 від
09.08.2004 року так і в первинних своїх
поясненнях від 09.08.2004 року ОСОБА_2
визнав свою вину, саме в тому, що
здійснюючи поворот ліворуч не
пропустив автомобіль «Фіат Уліссе»
який рухався у зустрічному напрямку.
(т.1 а.с.37-38)

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не прийняв до уваги
твердження ОСОБА_2 в тій частині, що ДТП
сталося з вини ОСОБА_4, та висновок
експертизи, який винність ОСОБА_4
визначив виходячи з пояснень свідка
ОСОБА_6 про можливу його швидкість, та
без вихідних даних, які б дозволили
експертним шляхом встановити механізм
стадії зближення автомобілів,
встановити механізм ДТП в цілому та
пояснень самого ОСОБА_2. (а.с.190-206)

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи ОСОБА_2, зокрема щодо номеру авто
належного ОСОБА_3, який відповідно до
наданих суду даних було змінено, та
інші не спростовують висновків
місцевого суду, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин
справи.(т.1 а.с. 236)

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є
необґрунтованими, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 209,218,303,307, 308, 313- 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3
-відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 14
січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: