№ 201/6984/14-ц
провадження 2/201/1933/2014
УХВАЛА

2 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська Антонюк О.А.,
ознайомившись з матеріалами позову
ОСОБА_4, як законного представника
малолітньої, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті
особи: Перша Дніпропетровська державна
нотаріальна контора та управління -
служба у справах дітей Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради,
про визнання заповіту частково
недійсним та визнання права власності
на частину майна в порядку спадкування,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, як законний представника
малолітньої, ОСОБА_1 30 травня 2014 року
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3, треті особи: Перша
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора та управління - служба у
справах дітей Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради, про визнання
заповіту частково недійсним та
визнання права власності на частину
майна в порядку спадкування.

Пунктом 43 постанови № 3 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» визначено, що якщо пред'явлено
позов про право власності на кілька
жилих приміщень (квартир), розташованих
у різних районах міста чи в різних
містах, або позов про поділ спадкового
майна, яке складається з кількох
квартир (об'єктів нерухомості) у різних
місцевостях, тобто вимоги, для кожної з
яких частиною першою статті 114 ЦПК
встановлено виключну підсудність, то
позов пред'являється до одного із судів
за вибором позивача, але за
місцезнаходженням основної частини
нерухомого майна, яка за своєю вартістю
перевищує ті, що знаходяться в інших
районах чи місцевостях.

Статтею 114 ЦПК України
встановлена виключна підсудність,
зокрема в частині 1 цієї статті
зазначено, що позови, що виникають з
приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини, а зі
змісту позовних вимог витікає, що
спірні правовідносини виникли з
приводу нерухомого майна, однак з
урахуванням обставин, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги та
самих позовних вимог, вбачається, що
основна частина спірного нерухомого
майна, яка за своєю вартістю перевищує
ті, що знаходяться в інших районах чи
місцевостях, є квартира, що знаходиться
у АДРЕСА_1, тобто у Кіровському районі м.
Дніпропетровська, а тому ця справа не
підсудна цьому суду.

Крім того, слід зазначити, що позивач у
позовній заяві не вказує та не
обґрунтовує підстави звернення з
вказаною позовною заявою саме до цього
суду, а тому з урахуванням вище
викладено вказана позовна заява не
підсудна цьому суду.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України
заява повертається у випадках, коли
справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, та з урахуванням вище
зазначеного, вважаю за необхідне позов
повернути позивачу та рекомендувати
звернутися до Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 114, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, як
законного представника малолітньої,
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Перша
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора та управління - служба у
справах дітей Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради, про визнання
заповіту частково недійсним та
визнання права власності на частину
майна в порядку спадкування вважати
неподаною і повернути позивачу та
рекомендувати звернутися до
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя