печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7228/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді -
Батрин О.В.,

при секретарі - Лимар А. О.,

за участю представника позивача
Ліповуз Д.І.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» до ОСОБА_2 про стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року позивач ТзДВ «СК
«Альфа-Гарант» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів
в порядку регресу, мотивуючи тим, що 26
березня 2008 року між сторонами укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності №
ВВ/9077433, відповідно до якого
забезпеченим транспортним засобом є BMW,
номерний знак НОМЕР_1. 1 грудня 2008 року
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю вказаного автомобіля та
автомобіля Daewoo Lanos, номерний знак
НОМЕР_2, який був застрахований у АТ
«ПРОСТО-страхування», договір АТК №
154513 від 27 березня 2008 року. Постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 19 грудня ОСОБА_2 визнано
винною у вказаній
дорожньо-транспортній пригоді. У
виконання умов договору страхування АТ
«ПРОСТО-страхування» сплатило
страхувальнику 6 672 грн. 05 коп. та
звернулось до позивача із заявою про
стягнення сплачених коштів. Згідно з п.
1.1 угоди про зарахування зустрічних
вимог між АТ «ПРОСТО-страхування» та
ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» від 21 квітня 2011
року вказані страховики дійшли згоди,
що розмір страхового відшкодування по
випадку, що мав місце 1 грудня 2008 року
становить 4 904 грн. 78 коп. Враховуючи те,
що відповідач ОСОБА_2 не повідомила
позивача про вказаний страховий
випадок, то позивач звернувся до суду з
цим позовом та просив стягнути з
відповідача 4 904 грн. 78 коп. в порядку
регресу на підставі п. 38.1 ст. 38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, зазначених вище.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, мотивуючи
тим, що позивачем пропущено строк
позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення позову
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 березня 2008 року
між сторонами ТзДВ «СК «Альфа-Гарант»
та ОСОБА_2 укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності №
ВВ/9077433, відповідно до якого
забезпеченим транспортним засобом є BMW,
номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 4).

1 грудня 2008 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
вказаного автомобіля та автомобіля Daewoo
Lanos, номерний знак НОМЕР_2, який був
застрахований у АТ
«ПРОСТО-страхування», договір АТК №
154513 від 27 березня 2008 року (а.с. 6-9).

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 грудня ОСОБА_2
визнано винною у вказаній
дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 5).

У виконання умов договору страхування
АТ «ПРОСТО-страхування» сплатило
страхувальнику 6 672 грн. 05 коп. (а.с. 25-32).

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

У зв'язку з цим, між АТ
«ПРОСТО-страхування» та ТзДВ «СК
«Альфа-Гарант» укладено угоду про
зарахування зустрічних вимог від 21
квітня 2011 року, згідно з п. 1.1 якої
страховики дійшли згоди, що розмір
страхового відшкодування по випадку,
що мав місце 1 грудня 2008 року становить 4
904 грн. 78 коп. (а.с. 37-38).

Відповідно до пп. «ґ» п. 38.1.1. ст. 38
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховик після
виплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Згідно із п. 33.1.2. ст. 31 вказаного Закону
у редакції, яка діяла на час укладення
договору страхування обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності між сторонами,
страхувальник зобов'язаний у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний вжити
заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, або, у випадках,
передбачених цим Законом, МТСБУ про
настання дорожньо-транспортної
пригоди. Якщо зазначені особи з
поважних причин не мали змоги виконати
зазначені дії, вони мають підтвердити
це документально.

Разом з тим, відповідач не повідомила
страховика у строк, визначений Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» про настання страхового
випадку, а тому позивач має право на
стягнення коштів з відповідача в
порядку регресу.

Відповідно до ч. 3 п. 28 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 1 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» при регресі
перебіг строку позовної давності
починає обчислюватися з того моменту,
коли страховик виплатив страхове
відшкодування.

Таким чином, перебіг строку позовної
давності у цьому випадку починає
обчислюватися з моменту виплати
страхового відшкодування (укладення
угоди про зарахування зустрічних
вимог), тобто з 1 квітня 2011 року.

Оскільки позивач звернувся з позовом 28
березня 2014 року, то ним строк позовної
давності не пропущено.

У зв'язку з цим, доводи відповідача про
пропущення позивачем строку позовної
давності звернення до суду з позовом,
передбаченого ст. 257 ЦК України, є
безпідставними.

З урахуванням наведеного суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сплачений судовий
збір.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» до ОСОБА_2 про стягнення
коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» кошти у розмірі 4 904 грн.
78 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги через
Печерський районний суд м. Києва до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Батрин О.В.