Справа № 182/1712/14-ц
Провадження № 2/0182/1963/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.06.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

В складі : головуючого судді
Бабаніної В.А.

При секретарі
Нагаєвій Н.О.

за участі представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
представника Нікопольської міської
ради Любарець С.С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Нікополі цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до територіальної
громади в особі Нікопольської міської
ради , ОСОБА_2 про визнання права
власності на 1/3 частину будинку

встановив:

ОСОБА_4 звернулась з позовом у якому
вказує, що 05.07.1968 року по договору
купівлі-продажу р/н 2-2051, посвідченим
нотаріусом Першої Нікопольської
державної нотаріальної контори купила
1/3 частину житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу будинку не був
нею поданий для реєстрації в бюро
технічної інвентарізації, як того
вимагав закон.

Так як АДРЕСА_1 забудовувалась,
нумерація будинків змінювалась і
будинок під АДРЕСА_1 став числитись під
номером АДРЕСА_1, а так як він не був на
ній зареєстрований, то документів, що 1/3
частина будинку АДРЕСА_1 належить їй, у
неї немає.

Управління містобудування і
архітектури дало відповідь, що
матеріали про зміну нумерації будинків
на АДРЕСА_1 в управлінні відсутні.
Відповідно до плану забудованого
кварталу в 1970 роках та технічної
інвентарізації КП „ Нікопольське МБТІ"
від 14.03.1968 року домоволодіння , що
належить ОСОБА_4 знаходиться під
АДРЕСА_1. 2/3 частини цього будинку
належить ОСОБА_2.

Позивач просить визнати за нею право
власності на 1/3 частину житлового
будинку з надвірними будівлями за
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав. Представник
Нікопольської міської ради проти
позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала. Суду пояснила, що вона купила
2/3 частини будинку по АДРЕСА_1 по
договору купівлі-продажу 01 листопада
1983 року. На той час ОСОБА_4 вже
проживала у будинку і їй належала 1/3
частина цього будинку. Вона свій
договір купівлі-продажу зареєструвала
у БТІ. Знає, що ОСОБА_4 свою частину
будинку в БТІ не зареєструвала, бо весь
час брала її технічний паспорт.
Реально будинок між ними не розділений.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
на підставі ст. 392 ЦК України.

Судом встановлено, що 05.07.1968 року по
договору купівлі-продажу р/н 2-2051,
посвідченим нотаріусом Першої
Нікопольської державної нотаріальної
контори ОСОБА_4 купила 1/3 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1

( копія договору а.с.4).

У зв"язку з забудовою вулиці нумерація
будинків змінилась і будинок під
АДРЕСА_1 став числитись під АДРЕСА_1, що
підтверджується листом управління
містобудування та архітектури
Нікопольської міської ради ( а.с.6). Так
як ОСОБА_4 не зареєструвала договір
купівлі-продажу 1/3 частини будинку в
МБТІ, то у неї відсутні документи про
право власності на будинок під АДРЕСА_1.
Право власнсті ОСОБА_4 на 1/3 частину
будинку ніхто не оспорює. Як видно з
наданих ОСОБА_2договору
купівлі-продажу будинку від 01.11.1983
року, копії домової книги, технічного
паспорту на будинок ( а.с.22-26) 2/3 частини
будинку АДРЕСА_1 належать ОСОБА_2

Керуючись ст. 10,11,60, 212, 214, 215 ЦПК України ,
на підставі ст. 392 ЦК України, суд-

Вирішив:

Визнати за ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на 1/3 частину житлового
будинку з надвірними будівлями
АДРЕСА_1. Житловий будинок літ. „А"
загальною площею 86 кв.м, житловою
площею 56 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
проголошення через Нікопольський
міськрайонний суд.

Суддя: В. А. Бабаніна