Провадження №2/534/119/14
Справа № 534/3184/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
Комсомольський міський суд

Полтавської області

у складі:

головуючого судді
Куц Т.О.

при секретарі
Ребриній О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельно-монтажне управління
«Жилспецбуд» про розірвання трудового
договору з ініціативи працівника, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із
вказаним позовом, мотивуючі свої
позовні вимоги наступним. 16.09.2012 року
ОСОБА_1 був прийнятий на роботу ТОВ «БМУ
«Жилспецбуд» на посаду директора, що
підтверджується протоколом загальних
зборів засновників від 16.09.12р. року.
Через фактичне припинення здійснення
підприємством господарської
діяльності протягом 2013 року, позивач
вирішив звільнитися із займаної ним
посади директора. У зв'язку з чим згідно
ст. 38 КЗпП України на ім'я засновників
ТОВ «БМУ «Жилспецбуд» надіслав поштою
заяву від 16.08.2013 року про своє
звільнення з 30.08.12 року за власним
бажанням. Оскільки засновники протягом
2013 року не з'являлись, зборів не
проводили, зв'язок з ними фактично
втрачений. Окрім того, дві особи з числа
засновників ТОВ «БМУ «Жилспецбуд» є
нерезидентами та юридичними особами
іншої держави - Російської Федерації.
Надіслані на їхню адресу листи щодо
звільнення ОСОБА_1 залишились без
відповідей. Призначення та звільнення
виконавчого органу (директора)
належить до виключної компетенції
засновників згідно п. п.5.2. Статуту ТОВ
«БМУ «Жилспецбуд», п.«г» ст. 41, 59 ЗУ «Про
господарські товариства» і можливе
лише при наявності протоколу загальних
зборів. Отже, на сьогодні також не є
можливим провести державну реєстрацію
змін до ЄДРПОУ, правильно внести запис
про звільнення до трудової книжки
ОСОБА_1, що обмежує його у праві щодо
працевлаштування. У відповідності до
ст. 43 Конституції України, кожен має
право на працю, що включає можливість
заробляти собі на життя працею, яку він
вільно обирає або на яку вільно
погоджується. Використання примусової
праці забороняється.

Згідно ст. 38 Кодексу законів про працю
України, працівник має право розірвати
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, попередивши про це
власника або уповноважений ним орган
письмово за два тижні. Власник або
уповноважений ним орган повинен
розірвати трудовий договір у строк, про
який просить працівник.

Письмовий трудовий договір (контракт)
між ОСОБА_1 та ТОВ «БМУ «Жилспецбуд» не
укладався.

Реалізувати в повному обсязі своє
право на звільнення та припинити
повноваження ОСОБА_1 на посаді
директора можливе лише на підставі
судового рішення. Окрім того, факт його
подальшого перебування на цій посаді
породжує для нього такі юридичні
наслідки (обов'язки), як здавання
звітності, відповідальність за
діяльність ТОВ «БМУ «Жилспецбуд» та
інші.

В судове засідання позивач не
з'явився, його представником до суду
було подано заяву, в якій позов
підтримав в повному обсязі, та просив
суд розглянути справу без його участі,
проти ухвалення заочного рішення не
заперечував.

Відповідач у судове засідання
не з'явився, про день , час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Зі згоди представника позивача,
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
16.09.2012 року ОСОБА_1 був прийнятий на
роботу ТОВ «БМУ «Жилспецбуд» на посаду
директора. Через фактичне припинення
здійснення підприємством
господарської діяльності протягом 2013
року, позивач вирішив звільнитися із
займаної ним посади директора. У
зв'язку з чим згідно ст. 38 КЗпП України
на ім'я засновників ТОВ «БМУ
«Жилспецбуд» надіслав поштою заяву від
16.08.2013 року про своє звільнення з 30.08.12
року за власним бажанням. Оскільки
засновники протягом 2013 року не
з'являлись, зборів не проводили, зв'язок
з ними фактично втрачений.

Окрім того, дві особи з числа
засновників ТОВ «БМУ «Жилспецбуд» є
нерезидентами та юридичними особами
іншої держави - Російської Федерації.
Надіслані на їхню адресу листи щодо
звільнення ОСОБА_1 залишились без
відповідей.

Призначення та звільнення
виконавчого органу (директора)
належить до виключної компетенції
засновників згідно п. п.5.2. Статуту ТОВ
«БМУ «Жилспецбуд», п.«г» ст. 41, 59 ЗУ «Про
господарські товариства» і можливе
лише при наявності протоколу загальних
зборів. Отже, на сьогодні також не є
можливим провести державну реєстрацію
змін до ЄДРПОУ, правильно внести запис
про звільнення до трудової книжки
ОСОБА_1, що обмежує його у праві щодо
працевлаштування. У відповідності до
ст. 43 Конституції України, кожен має
право на працю, що включає можливість
заробляти собі на життя працею, яку він
вільно обирає або на яку вільно
погоджується. Використання примусової
праці забороняється.

Згідно ст. 38 Кодексу законів про працю
України, працівник має право розірвати
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, попередивши про це
власника або уповноважений ним орган
письмово за два тижні. Власник або
уповноважений ним орган повинен
розірвати трудовий договір у строк, про
який просить працівник.

Письмовий трудовий договір (контракт)
між ОСОБА_1 та ТОВ «БМУ «Жилспецбуд» не
укладався.

Реалізувати в повному обсязі своє
право на звільнення та припинити
повноваження ОСОБА_1 на посаді
директора можливе лише на підставі
судового рішення. Окрім того, факт його
подальшого перебування на цій посаді
породжує для нього такі юридичні
наслідки (обов'язки), як здавання
звітності, відповідальність за
діяльність ТОВ «БМУ «Жилспецбуд» та
інші.

Таким чином суд приходить до
висновку про можливість задовольнити
позов у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10,11,30,60,61 ,208, 209,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Розірвати трудовий договір між
ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будівельно-монтажне
управління «Жилспецбуд» з 30.08.2013 року, з
ініціативи працівника згідно ст. 38 КЗпП
України.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги .

Особи, які брали участь у справі ,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т.О.Куц