Справа № 161/5401/14-ц
Провадження № 2/161/2083/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі - Шендерик В.В.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Луцьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Луцької
міської ради про визнання права
власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із
позовною заявою до Луцької міської
ради про визнання права власності на
нерухоме майно.

Свій позов мотивують тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, після
смерті якої відкрилась спадщина на
належну їй 1/2 частини житлового будинку
з надвірними будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_4 та прийняли
спадщину шляхом спільного проживання
із спадкодавцем.

Просять визнати за ОСОБА_2 право
власності на 3/4 частин житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1 з них: 1/2 частка в
спільній сумісній власності подружжя
та 1/4 частка в спадковому майні після
смерті ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати за
ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право
власності на 1/4 частини вказаного
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав із
підстав зазначених у позовній заяві,
просив суд позов задовольнити

Представник Луцької міської ради в
судове засідання не з'явилася, подала
на адресу суду заяву, якою просила
справу розглянути без її участі, при
прийняття рішення поклалась на розгляд
суду (а.с.30).

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підставний та підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_4, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.5).

За час життя спадкодавець ОСОБА_4 на
підставі рішення виконавчого комітету
Луцької міської ради народних
депутатів від 23.02.1989 року № 97 (а.с.10)
отримала будівельний паспорт на
забудову земельної ділянки (а.с. 14-17),
погодила проект будівництва будинку
(а.с. 13), отримала у безстрокове
користування земельну ділянку для
будівництва індивідуального житлового
будинку на праві особистої власності
(а.с. 7) та збудувала житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1.

Вищевказаний житловий будинок було
введено в експлуатацію з 23.11.1995 року, що
підтверджується актом державної
прийомки в експлуатацію
індивідуального домоволодіння (а.с. 18).

Згідно правової позиції викладеної в
Постанові ВСУ від 13.06.2012 року №6-54цс12, що
згідно ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для застосування, право
власності на збудоване до набрання
чинності Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» нерухоме майно
набувається в порядку, який існував на
час його спорудження, а не виникає у
зв'язку із здійсненням державної
реєстрації права власності на нього в
порядку, передбаченому цим законом, яка
є лише офіційним визнанням державою
такого права, а не підставою його
виникнення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що спадкодавець ОСОБА_4 набула права
власності на вищевказаний будинок.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на вищевказане майно.

Із матеріалів справи вбачається, що
після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями
згідно вимог ст. 1261 ЦК України, є
позивач ОСОБА_2, як чоловік померлої
(а.с. 37), та позивач ОСОБА_3, як син
померлої (а.с. 6), які прийняли спадщину в
порядку ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, що
підтверджується матеріалами спадкової
справи (а.с. 40, 44, 47-49).

Водночас, у відповідності до до ч.2 ст. 370
ЦК України у разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 та
позивач ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі, то останньому
належить 1/2 частки вищевказаного
будинку як співвласнику, а також 1/4
частки майна як спадкоємцю.

Позивачу ОСОБА_3, як спадкоємцю ОСОБА_4
належить 1/4 частка спадкового майна -
вищезазначеного житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами.

Судом встановлено, що позивачі не
можуть оформити своє право на спадщину
в нотаріальній конторі, оскільки на
ними не було подано правовстановлюючих
документів на вищевказаний будинок
(а.с. 21).

Таким чином, враховуючи ті обставини,
що позивачі є спадкоємцями першої
черги за законом після смерті ОСОБА_4 та
прийняли спадщину, суд приходить до
висновку, що слід визнати за ОСОБА_2
право власності на 3/4 частини, а за
ОСОБА_3 на 1/4 частину вищевказаного
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214,
215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 357,
370, 392, 1222, 1226, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного
кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
нерухоме майно, в тому числі на
спадкове майно після смерті дружини
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
саме: на 3/4 частини житлового будинку
житловою площею 36,1 кв.м., що
розташований по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
спадкове майно після смерті матері
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
саме: на 1/4 частину житлового будинку
житловою площею 36,1 кв.м., що
розташований по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання скарги про апеляційне
оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання скарги
про апеляційне оскарження, якщо скаргу
про апеляційне оскарження не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
А.М.
Пахолюк