АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

29 травня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовом Приватного
підприємства «Автотранспортне
підприємство «Фаворит -
Транстехсервіс» до ОСОБА_1, третя особа:
Моторне (транспортне) бюро України про
відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 12 березня 2014року,

В С Т А Н О В И Л А:

позивач у травні 2013 року звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з відповідача матеріальну шкоду в сумі
10 873 грн. 53 коп., яка складається з
вартості відновлювального ремонту
належного позивачу автомобіля та
упущену вигоду в розмірі 4 999 грн. 80 коп.,
посилаючись на те, що автомобіль було
ушкоджено з вини відповідача.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 12 березня 2014 року позов
було задоволено частково - стягнуто на
користь позивача упущену вигоду та
судовий збір, в задоволенні іншої
частини позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
представник відповідача - ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить змінити рішення та ухвалити
нове, яким відмовити задоволенні
позову в повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин по справі.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

При зверненні до суду позивач
посилався на те, що належний йому
автомобіль марки «Daewoo Lanos TF09Y»,
державний номер НОМЕР_1, було ушкоджено
в результаті ДТП, яка сталась 24.08.2012 р. у
м. Києві. Оскільки ДТП сталась з вини
ОСОБА_1, що було встановлено постановою
судді Деснянського районного суду м.
Києва від 25.09.2012 р. позивач просив
стягнути з відповідача вартість
відновлювального ремонту вказаного
автомобіля в розмірі 10 873 грн. 53 коп. та
упущену вигоду в розмірі 4 999 грн. 80 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 12 березня 2014 року позов
було задоволено частково - стягнуто на
користь позивача упущену вигоду та
судовий збір, в задоволенні іншої
частини позову було відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в
частині вирішення вимог про стягнення
вартості відновлювального ремонту
сторонами по справі не оскаржувалось і
судом апеляційної інстанції не
переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
стягнення упущеної вигоди, суд першої
інстанції виходив з того, що заявлена
позивачем вимога про стягнення
упущеної вигоди є обґрунтованою.

Однак погодитись з таким висновком
суду першої інстанції не можна,
оскільки він зроблений з порушенням
норм матеріального права.

Відповідно до ст. 22 ЦК України
передбачено, що збитками, на
відшкодування яких має право особа, є
зокрема: доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено.

Задовольняючи вимоги позивача про
стягнення на її користь упущеної
вигоди, суд першої інстанції послався
лише на положення ст. 22 ЦК України, як
збитки, які особа могла б одержати за
звичайних обставини, якби її право не
було порушено. Разом з тим, суд першої
інстанції не застосував положення ст.
623 ЦК України, відповідно до яких
відшкодування збитків, до яких
віднесено стягнення упущеної вигоди,
може мати місце тільки у випадку
порушення зобов'язання.
Правовідносини, що виникли між
сторонами, випливають з положень ст. 1166
ЦК України, яка регулює відшкодування
матеріальної шкоди, завданої майну
фізичної особи. За таких підстав,
позовні вимоги про стягнення упущеної
вигоди, яка складається з розміру
плати в сумі 4 999 грн. 80 коп., за
Договором на обслуговування
автомобільним транспортом (таксі),
укладеним 01.07.2012 р., яку міг б отримати
позивач, задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції слід скасувати в
частині вирішення вимог про стягнення
упущеної вигоди та ухвалити в цій
частині нове рішення - про відмову в
задоволенні даної вимоги та стягнення
судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 12 березня 2014 року
скасувати в частині вирішення вимог
про стягнення упущеної вигоди та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позовної вимоги
Приватного підприємства
«Автотранспортне підприємство
«Фаворит-Транстехсервіс» до ОСОБА_1 про
стягнення упущеної вигоди відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6267/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Гончарук В.П.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.