АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1465/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. РІШЕННЯ
05 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоХрапко В. Д.
суддівВініченко Б. Б. , Новіков О. М. при
секретаріПосипайко А.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси апеляційну скаргу
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 15 квітня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення
в с т а н о в и л а :
В листопаді 2013 року позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» пред'явив позов до ОСОБА_6
про стягнення боргу. В обґрунтування
своїх вимог вказував, що 28.02.2008 року між
сторонами було укладено кредитний
договір № б/н , відповідно умов якого
ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 10 000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування у
розмірі 30 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Позивач
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання
за договором виконав в повному обсязі,
надавши відповідачу кредит у розмірі,
встановленого договором. Проте, ОСОБА_6
не надав своєчасно банку грошові кошти
для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами відповідно до умов договору,
тобто не виконав взяті на себе
зобов'язання. З таких підстав, ПАТ КБ
«ПриватБанк» просив суд стягнути з
ОСОБА_6 на його користь заборгованість
у розмірі 33 438 грн. 27 коп.
Рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 15 квітня
2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором від 28 лютого 2008
року в сумі 33 438 грн. 27 коп. та 334 грн. 38
коп. судових витрат, а всього 33 772 грн. 65
коп.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить рішення суду
скасувати, як постановлене з грубим
порушенням норм матеріального і
процесуального права .

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія проходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги по наступних
підставах:

Постановляючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції виходив із
того, що доводи відповідача про сплив
строку позовної давності для звернення
до суду є необґрунтованими і підстав
для відмови в задоволенні позову немає.

Проте погодитись із такими висновками
суду неможна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Вказаним вимогам суду рішення суду не
відповідає.

Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки (
ст.. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного для
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила ( ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі ст.. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Судом встановлено, що 28.02.2008 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір шляхом
приєднання. Відповідно до нього ОСОБА_6
28.02.2008 року отримав кредит в розмірі 10 000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 30 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом із
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Згідно п. 9.12 умов і правил надання
банківських послуг, які разом із
Правилами користування платіжною
карткою та заявою ОСОБА_6 складають між
банком і відповідачкою договір,
останній діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий самий
термін.

Відповідно до п.п. 3.1.1, 5.4 Правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Із матеріалів справи випливає, що
граничний строк дії картки до березня
2011 року.

Нова картка відповідачу не надавалася.

Останнє погашення кредиту відбулося
23.09.2009 року.

Відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності ( ст.. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу , а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки ( ст.. 261 Ц України),
а не закінченням строку дії договору.

Оскільки після останнього дня місяця
дії картки до звернення із позовом до
суду сплило 2 роки 8 місяців, то позов в
частині стягнення неустойки не
підлягає до задоволення в зв'язку із
спливом строку позовної давності.

Відповідач в суді першої інстанції
заявив клопотання про застосування
строку позовної давності.

Що стосується стягнення основного
боргу і процентів за користування
кредитом, то по даних правовідносинах
строк позовної давності не сплинув.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справи від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
в п. 27 роз'яснив, що проценти, які
підлягають сплаті згідно з положеннями
ст.ст. 1054, 1056 ЦК України не підлягають
зменшенню через неспіврозмірність із
розміром основного боргу, оскільки
вони є сплатою за користування грошима
і підлягають сплаті боржником за
правилами основного грошового боргу.

Таким чином, основний борг і проценти
за користування кредитом не підлягають
до зменшення.

Звільнення від сплати процентів за
користування кредитом також чинним
законодавством не передбачено.

Таким чином, із ОСОБА_6 підлягає до
стягнення 9 221 грн. 44 коп. і
заборгованість по процентам 19 552 грн. 87
коп., а всього 28 774 грн. 31 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 задоволити частково.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 15 квітня 2014 року -
змінити.

Рішення в частині стягнення
заборгованості по комісії 2 595 грн.,
штрафу (фіксована частина) - 500 грн.,
штраф (процентна ставка) 1 568 грн. 49 коп.
скасувати і в задоволенні позову в цій
частині відмовити за пропуском строку
позовної давності.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з часу
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :