Справа №705/3679/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року Уманський
міськрайонний суд Черкаської
області

В складі: головуючої - судді
Гудзенко В.Л.

при секретарі
Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Умань заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову, -

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Уманського
міськрайонного суду з заявою про
забезпечення позову до подання
позовної заяви.

В заяві зазначає, що вона являється
власником квартири АДРЕСА_1. 03.02.2014 року
Уманським РВ ДВС відкрито виконавче
провадження ВП №41821404 про стягнення з
неї на користь ЖБК « Надія » м. Умань
боргу в сумі 6837,46 грн. та ВП №41821248 про
стягнення судових витрат 229,40 грн.
відповідно до виконавчого листа
№705/2191/13-ц; 2/705/868/13 від 21.01.2014 року
виданого Уманським міськрайонним
судом. Оскільки вона не згідна з
застосованим житлово-будівельним
кооперативом способом здійснення
управління справами кооперативу та
буде оскаржувати правомірність його
дій в судовому порядку, в тому числі, що
стосується стягнення з неї надмірно
нарахованих коштів в сумі 6837,46 грн., то
вважає за необхідне на період судового
розгляду даного спору: 1) заборонити ЖБК
« Надія » вчиняти стягнення коштів в
виконавчому провадженні ВП №41821404 в
сумі 6837,46 грн. та ВП №41821248 про стягнення
судових витрат 229,40 грн. відповідно до
виконавчого листа №705/2191/13-ц; 2/705/868/13 від
21.01.2014 року виданого Уманським
міськрайонним судом; 2) Уманському РВ
ДВС зупинити стягнення боргу в сумі 6837,
46 грн. та 229,40 грн.

Відповідно до ст.151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно постанови Пленуму Верховного
суду №9 від 22.12.2006 року « Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову
» розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Суд вважає, що заява ОСОБА_1 є не
обґрунтованою, оскільки доказів тому,
що незабезпеченням позову будуть
порушені її права, так як суду невідомо
чи взагалі майбутнім відповідачем
вчиняються дії направлені на порушення
цих прав і чи існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову суду не надано. Крім того
вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд бере до уваги інтереси не
тільки майбутнього позивача, а й
відповідача, права якого забезпеченням
позову можуть бути порушені.

Оскільки на даний час суд не вбачає
реальної загрози не виконання чи
утруднення виконання майбутнього
рішення суду, тому заява про
забезпечення позову задоволенню не
підлягає.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л
И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви
про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
В. Л. Гудзенко