Справа
№263/4487/14-ц
Провадження №2/263/2133/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2014 року Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі:
судді Ікорської Є.С. при секретарі
Корзініній О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування. В позові
зазначила, що після смерті її чоловіка
ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді
земельної ділянки, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, що належав йому на
праві державного акту на право
власності на земельну ділянку.
Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_3 є сторони по справі. Позивачка
сплатила відповідачу ? частину спірної
земельної ділянки, у зв'язку з чим
останній не заперечує проти визнання
права власності в порядку спадкування
за ОСОБА_1 Позивачка звернулась до
Першої державної нотаріальної контори
для оформлення спадщини, але їй було
відмовлено з причини невідповідності
імені по батькові спадкодавця в
державному акті на право власності. У
зв'язку з вищенаведеним, позивачка
просить суд визнати за нею право
власності на земельну ділянку площею
0,0596 га по АДРЕСА_2 в порядку спадкування
за законом після ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивачка до залу судового засідання
не з'явилась, надала заяву з проханням
розглянути справу у її відсутності,
позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач до залу судового
засідання не з'явився, надав на адресу
суду заяву з проханням розглянути
справу у його відсутності, не
заперечував проти задоволення
позовних вимог.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України
справа розглянута у відсутності сторін
без фіксування судового засідання
технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи в їхній
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, зі збереженням його
цільового призначення.

Згідно з державним актом на право
приватної власності на землю від 07.04.1999
року №556 земельна ділянка АДРЕСА_2
розміром 0,596 га, розташована за адресою:
СТ «Азовсталець», належить ОСОБА_3. При
цьому ім'я по батькові власника
українською мовою викладено як
«ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3», як в усіх
інших його документах (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про шлюб
серії НОМЕР_1 від 15.03.2008 року
зареєстровано шлюб 15.03.2008 року між
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Згідно зі свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 30.05.2008 року ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії №929/02-31 від 29.04.2014 року
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на
земельну ділянку АДРЕСА_2, площею 0,0596
га, яка розташована на території СТ
«Азовсталець» Жовтневого району
м.Маріуполя (а.с.7).

З особового рахунку НОМЕР_3
вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мешкали
разом за адресою: АДРЕСА_1 по день
смерті останнього.

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України) право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України (в
редакції від 1963 року) спадкоємець
вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном.

У відповідності зі ст.1261 ЦК України
у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Частина 2 статті
3 цього Закону визначає, що державна
реєстрація гарантує достовірність
зареєстрованих прав на нерухоме майно
та їх обтяжень.

Згідно з ч. 4 цього Закону права на
нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Тобто такі права мають
підтверджуватися відповідними
правовстановлюючими документами, а
право власності - бути зареєстрованим
належним чином, відповідно до закону,
оскільки такою реєстрацією держава
визнає наявність цих прав і гарантує їх
достовірність.

Вирішуючи справу, суд приймає до
уваги, що позивачка на момент смерті
чоловіка мешкала з ним однією родиною.
У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає
необхідним захистити права позивачки
та визнати за нею право власності на
земельну ділянку площею 0,0596 га по
АДРЕСА_2 в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 213, 215 ЦПК
України, ст.1261 ЦК України в ред. 2004 року,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,0596 га по
АДРЕСА_2 в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Є.С.
Ікорська