Справа № 727/4226/14-ц
Провадження № 2/727/1193/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року.
Шевченківський районний суд м.
Чернівців в складі:

головуючого судді
- Кирилюк Л. К.

при секретарі
- Палилюлько Н.О.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.
Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
відповідачки ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно.

Посилалась на те, що 17 грудня 1999 року
Чернівецькою міською радою на підставі
рішення Чернівецької міської ради №
723/21 від 19 жовтня 1999 року був виданий
Державний акт на право приватної
власності на землю серії І-ЧВ № 022785
площею 0,0658 га та 0,0031 га по АДРЕСА_1 з
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель. Земельна
ділянка площею 0,0658 га передана у
приватну власність ОСОБА_3, а земельна
ділянка площею 0,0031 га передана у
спільну сумісну власність ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла співвласниця
земельної ділянки ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК
України вона є спадкоємцем за
заповітом і для прийняття спадщини
відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК
України звернулась з заявою до Першої
чернівецької державної нотаріальної
контори, на підставі якої була заведена
спадкова справа щодо майна померлої
ОСОБА_3

24 січня 2014 року вона звернулась до
Першої чернівецької державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, однак під час
огляду документів нотаріус повідомив,
що видати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на частку
земельної ділянки не зможе, оскільки
відповідно до підпункту 6.11 пункту 1
глави 6 розділу ІІ Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012
року, при спадкуванні частки істотне
значення має встановлення її розміру,
що може бути зроблено як за життя
спадкодавця, так і після відкриття
спадщини, тому 24 січня 2014 року
постановою державного нотаріуса їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку в зв'язку з тим, що не
встановлені частки у спільній сумісній
власності.

Згідно ст.372 ч.ч.1-3 ЦК України майно, що є
у спільній сумісній власності, може
бути поділене між співвласниками за
домовленістю між ними. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом. У разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Відповідно до ст.89 ЗК України земельна
ділянка може належати на праві
спільної сумісної власності лише
громадянам. У спільній сумісній
власності перебувають земельні
ділянки, зокрема, співвласників жилого
будинку. Співвласники земельної
ділянки, що перебуває у спільній
сумісній власності, мають право на її
поділ або на виділення з неї окремої
частки. Поділ земельної ділянки, яка є у
спільній сумісній власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.

09 грудня 2003 року відповідачка ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу
квартири придбала у ОСОБА_5 квартиру
АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка
належала ОСОБА_4, по АДРЕСА_1 і є їх
власником.

Просить визнати за нею право власності
на 1/2 частку земельної ділянки площею
0,0031 га по АДРЕСА_1, цільове призначення
якої для обслуговування житлового
будинку та господарських будівель.

Представник позивачки ОСОБА_1 в
попередньому судовому засіданні
позовні вимоги підтримав повністю,
просить визнати за нею право власності
на 1/2 частку земельної ділянки площею
0,0031 га по АДРЕСА_1, цільове призначення
якої для обслуговування житлового
будинку та господарських будівель, з
підстав, вказаних в позовній заяві,
повністю підтвердивши викладені в ній
обставини.

Відповідачка ОСОБА_2 в попередньому
судовому засіданні позовні вимоги
визнала повністю, пояснила, що дійсно 09
грудня 2003 року вона на підставі
договору купівлі-продажу квартири
придбала у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 та
земельну ділянку, яка належала ОСОБА_4,
по АДРЕСА_1, тому не заперечує проти
визнання за позивачкою ОСОБА_1 права
власності на 1/2 частку земельної
ділянки площею 0,0031 га по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_3, оскільки ця земельна ділянка
знаходиться у спільній сумісній
власності.

Заслухавши пояснення
представника позивачки, відповідачки,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позовні вимоги обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України
ухвалення в попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі
визнання позову проводиться в порядку,
встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно
ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 17 грудня 1999
року Чернівецькою міською радою на
підставі рішення Чернівецької міської
ради № 723/21 від 19 жовтня 1999 року був
виданий Державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ЧВ
№ 022785 площею 0,0658 га та 0,0031 га по
АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель. Земельна
ділянка площею 0,0658 га передана у
приватну власність ОСОБА_3, а земельна
ділянка площею 0,0031 га передана у
спільну сумісну власність ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, що підтверджується копіями
рішення та Державного акту на право
приватної власності на землю (а.с.6-8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки
ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка була співвласницею
земельної ділянки, про що відділом
ДРАЦС реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції зроблено відповідний актовий
запис про смерть № 704 від 08 квітня 2013
року, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть, копією свідоцтва
про народження та копією свідоцтва про
шлюб (а.с.12-14).

Відповідно до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК
України позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем
за заповітом і для прийняття спадщини
відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК
України звернулась з заявою до Першої
чернівецької державної нотаріальної
контори, на підставі якої була заведена
спадкова справа щодо майна померлої
ОСОБА_3

24 січня 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до Першої чернівецької
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу їй свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, однак
під час огляду документів нотаріус
повідомив, що видати свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на
частку земельної ділянки не зможе,
оскільки відповідно до підпункту 6.11
пункту 1 глави 6 розділу ІІ Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 296/5 від
22 лютого 2012 року, при спадкуванні
частки істотне значення має
встановлення її розміру, що може бути
зроблено як за життя спадкодавця, так і
після відкриття спадщини, у зв'язку з
чим 24 січня 2014 року постановою
державного нотаріуса Першої
чернівецької державної нотаріальної
контори позивачці було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на земельну ділянку,
оскільки не встановлені частки у
спільній сумісній власності, що
підтверджується копією даної
постанови (а.с.11).

Згідно ст.370 ч.ч.1-2 ЦК України майно, що є
у спільній сумісній власності, може
бути поділене між співвласниками за
домовленістю між ними. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом. У разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Відповідно до ст.89 ЗК України земельна
ділянка може належати на праві
спільної сумісної власності лише
громадянам. У спільній сумісній
власності перебувають земельні
ділянки, зокрема, співвласників жилого
будинку. Співвласники земельної
ділянки, що перебуває у спільній
сумісній власності, мають право на її
поділ або на виділення з неї окремої
частки. Поділ земельної ділянки, яка є у
спільній сумісній власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.

09 грудня 2003 року відповідачка ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу
квартири придбала у ОСОБА_5 квартиру
АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка
належала ОСОБА_4, по АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу (а.с.9).

Після смерті своєї матері ОСОБА_3
позивачка ОСОБА_1 звернулась в Першу
чернівецьку державну нотаріальну
контору з заявою про прийняття
спадщини, однак оформити в даний час
право на належну частку спадкового
майна і одержати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на 1/2 частку
земельної ділянки площею 0,0031 га по
АДРЕСА_1 не має можливості, оскільки для
переходу права власності в порядку
спадкування необхідна наявність чітко
визначеного розміру частки у праві
спільної власності. Так як визначити
позасудовим порядком розмір часток
земельної ділянки для всіх
співвласників на даний час неможливо
із-за смерті ОСОБА_3, а нотаріус може
видати свідоцтво про право на спадщину
лише після виділення (визначення) в
судовому порядку частки померлого у
спільному сумісному майні, тому суд
вважає, що належить визнати за
позивачкою ОСОБА_1 право власності на 1/2
частку земельної ділянки площею 0,0031 га
по АДРЕСА_1, цільове призначення якої
для обслуговування житлового будинку
та господарських будівель, яка
знаходиться у спільній сумісній
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, повністю
задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного, ст.ст.328, 368, 372,
1216-1218, 1223, 1268-1269 ЦК України, ст.89 ЗК
України та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 130,
174, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно після смерті матері
ОСОБА_3, а саме: на 1/2 частку земельної
ділянки площею 0,0031 га по АДРЕСА_1 з
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду
Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м.
Чернівців протягом десяти днів з дня
його проголошення.

СУДДЯ
Л.К.КИРИЛЮК