Справа №584/242/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Данік Я. І.Номер провадження
22-ц/788/1035/14 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І., Таран С. А.,

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу ОСОБА_3

на рішення Путивльського районного
суду Сумської області від 03 квітня 2014
року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про
зобов'язання здійснити переоцінку
предмета іпотеки, -

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Путивльського районного суду
Сумської області від 03 квітня 2014 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3.

Вказане рішення суду позивач оскаржив
в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, а також на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове, яким, як
вбачається зі змісту апеляційної
скарги, просить задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги
зазначається, що суд першої інстанції
не взяв до уваги положення ч.6 ст.5
Закону України «Про іпотеку», а саме
про те, що вартість предмета іпотеки
визначається за згодою між
іпотекодавцем та іпотекодержателем
або шляхом проведення оцінки предмета
іпотеки відповідним суб'єктом
оціночної діяльності у випадках,
встановлених законом або договором, на
чому він наполягав у позові. Крім того,
як вважає позивач, відповідач порушив
його права тим, що не бажає збільшити
оцінку предмета іпотеки у зв'язку зі
змінами кон'юктури ринку та змінами
ринкової вартості на житло, чого також
не врахував суд, що може вплинути на
збільшення різниці між сумою
реалізації заставленого ним майна і
сумою заборгованості перед банком, яку
він вправі отримати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» Данечкіної О.О.
про залишення рішення суду без змін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
29 квітня 2008 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № 014/9843/82/83501, за
умовами якого банк надав йому кредитні
кошти в сумі 11424 доларів США зі сплатою
14% річних із кінцевих терміном
повернення до 29 квітня 2018 року (а.с.22-23).

Для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_3 30 квітня 2008 року
уклали договір іпотеки № 014/9843/82/83501, за
яким позивач передав банку в іпотеку
належний йому на праві власності
житловий будинок загальною площею 85,1
кв.м, житловою площею 57,4 кв.м, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За
згодою сторін предмет іпотеки у
відповідному договорі оцінено в сумі
126800 грн. (а.с.5, 6, 7, 8-10).

Рішенням Путивльського районного суду
Сумської області від 14 травня 2013 року,
яке набрало законної сили, звернуто
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок, житловою площею 57,4 кв.м,
загальною площею 85,1 кв.м за адресою:
АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_3, в
рахунок погашення його заборгованості
перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Сумської обласної дирекції за
кредитним договором № 014/9843/82/83501 від 29
квітня 2008 року в загальному розмірі
станом на 21 березня 2013 року в сумі 13536,50
доларів США, що в еквіваленті у гривнях
відповідно до курсу НБУ станом на 21
березня 2013 року становить 108197 грн. 24
коп., що включає в себе 10390,49 доларів США
- 83051 грн. 19 коп. - сума основного боргу,
930,91 доларів США - 7440 грн. 76 коп. - сума
відсотків, 2215,10 доларів США - 17705 грн. 29
коп. - пеня за несвоєчасне погашення
кредиту та відсотків шляхом проведення
прилюдних торгів у межах процедури
виконавчого провадження з початковою
ціною 126800 грн. (а.с.22-23).

Відмовляючи в задоволенні позову щодо
зобов'язання відповідача здійснити
переоцінку предмета іпотеки, суд
першої інстанції послався на
відсутність правових підстав для
цього.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції погоджується з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Частиною 6 ст.5 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що вартість
предмета іпотеки визначається за
згодою між іпотекодавцем і
іпотекодержателем або шляхом
проведення оцінки предмета іпотеки
відповідним суб'єктом оціночної
діяльності у випадках, встановлених
законом або договором.

Вимогами ч.ч.1, 3 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» зазначено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

У п.6 ч.1 ст.39 Закону України «Про
іпотеку» вказано, що у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет іпотеки у рішенні суду
зазначається початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи з п.п. 1.2, 3.1.8 укладеного між
сторонами договору іпотеки № 014/9843/82/83501
від 30 квітня 2008 року, заставна вартість
предмета іпотеки визначена сторонами в
сумі 126800 грн.

Іпотекодержатель, тобто ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», має право
здійснювати переоцінку предмета
іпотеки у зв'язку із змінами кон'юктури
ринку, а також у разі пролонгації
кредитного договору.

В свою чергу, серед обов'язків
іпотекодавця, яким є ОСОБА_3,
передбачено, зокрема, обов'язок
здійснювати на вимогу
іпотекодержателя переоцінку предмета
іпотеки у зв'язку із змінами кон'юктури
ринку, а також у разі пролонгації
кредитного договору (п.4.1.9 договору
іпотеки № 014/9843/82/83501 від 30 квітня 2008
року).

Отже, з наведених норм матеріального
права вбачається, що на законодавчому
рівні не передбачений обов'язок
іпотекодержателя здійснювати
переоцінку вартості предмета іпотеки,
яка вже була узгоджена сторонами. До
того ж, виходячи з умов укладеного між
сторонами договору іпотеки, здійснення
переоцінки предмета іпотеки є правом, а
не обов'язком іпотекодержателя, тобто
банку, проведення якої обумовлено
наявністю підстав для цього, зокрема, у
зв'язку із змінами кон'юктури ринку, а
також у разі пролонгації кредитного
договору.

Однак, позивач не довів, що такі
підстави мали місце, з приводу чого він
звертався б до відповідача і отримав
відмову.

У зв'язку із зазначеним, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову у зв'язку з недоведеністю
обставин, на які посилався позивач як
на підставу своєї вимоги.

Доводи апеляційної скарги стосовно
порушення відповідачем прав позивача
на переоцінку предмета іпотеки в
сторону збільшення її вартості, чого не
врахував суд першої інстанції,
вказаного висновку суду не
спростовують, так як не ґрунтуються на
законі.

Більше того, колегія суддів приймає до
уваги ті обставини, що набрало законної
сили рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки, в якому
визначена початкова вартість спірного
житлового будинку у розмірі 126800 грн.,
тобто визначена узгоджена сторонами
оцінка предмета іпотеки, у зв'язку з чим
безпідставними є посилання позивача на
незаконну бездіяльність банку
стосовно збільшення ціни предмета
іпотеки, на що він також послався в
апеляційній скарзі.

Інші доводи апеляційної скарги також
не є підставою для зміни чи скасування
законного і обґрунтованого рішення
суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
отже, апеляційну скаргу необхідно
відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Путивльського районного суду
Сумської області від 03 квітня 2014 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -