Справа
№263/3104/14-ц
Провадження №2/263/1723/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2014 року Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі:
судді Ікорської Є.С. при секретарі
Корзініній О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради,
Житлово-будівельного кооперативу « 50
років СРСР» про визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до
Маріупольської міської ради, ЖБК « 50
років СРСР» про визнання права
власності. В позові зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її сестра
ОСОБА_3 Після смерті відкрилась
спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.
Зазначена квартира була отримана нею
на підставі реєстраційного
посвідчення, виданого БТІ м.Маріуполя
03.02.1992 року. В березні 1988 року позика за
квартиру була сплачена в повному
обсязі. Позивачка є спадкоємицею за
заповітом. В липні березні 2014 року
нотаріусом позивачці було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
у зв'язку з тим, що свідоцтво про право
власності на житло за життя сестри не
було зареєстровано в єдиному реєстрі
прав власності. У зв'язку з
вищенаведеним, позивачка просить суд
визнати за нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1

Позивачка до залу судового
засідання не з'явилась, надала заяву з
проханням розглянути справу у її
відсутності, позов підтримала в
повному обсязі.

Представник відповідача ЖБК « 50
років СРСР» до залу судового засідання
не з'явилась, надала на адресу суду
заяву з проханням розглянути справу у
її відсутності, не заперечувала проти
задоволення позовних вимог.

Представник відповідача
Маріупольської міської ради
заперечувала проти задоволення
позовних вимог, позов просила
розглянути у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи в їхній
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно з
реєстраційним посвідченням від 03.02.1992
року, виданим Маріупольським міським
бюро технічної інвентаризації,
квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за
ОСОБА_3 на підставі довідки ЖЕУ №25 від
17.12.1991 року. (а.с.8).

Як вбачається з заповіту від 17.11.1993
року, зареєстрованого в реєстрі за
№2-5252, ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1
квартиру АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України) право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до технічного паспорту
на квартиру квартиру АДРЕСА_1 від 15.12.1991
року, загальна площа вказаної квартири
складає 32,6 кв. метрів, жила - 18,9 кв.
метрів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Частина 2 статті
3 цього Закону визначає, що державна
реєстрація гарантує достовірність
зареєстрованих прав на нерухоме майно
та їх обтяжень.

Згідно з ч. 4 цього Закону права на
нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Тобто такі права мають
підтверджуватися відповідними
правовстановлюючими документами, а
право власності - бути зареєстрованим
належним чином, відповідно до закону,
оскільки такою реєстрацією держава
визнає наявність цих прав і гарантує їх
достовірність.

Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7
«Про судову практику у справах про
спадкування», у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно з постановою про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2014
року №624/02-31, державним нотаріусом
Кулініч В.М. було відмовлено ОСОБА_1 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на квартиру АДРЕСА_1 після
померлоЇ ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3
(а.с.14).

Враховуючи той факт, що на теперішній
час позивачка позбавлений можливості
зареєструвати право власності
померлої сестри у органах
реєстраційної служби речових прав на
нерухоме майно, суд вважає необхідним
захистити права позивачки та визнати
за нею в судовому порядку право
власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 213, 215 ЦПК
України,ст.328,392, 1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської
міської ради, Житлово-будівельного
кооперативу « 50 років СРСР» про
визнання права власності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на квартиру АДРЕСА_1, 87500,
загальною площею 32,6 кв. метрів, жилою -
18,9 кв. метрів.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Є.С.
Ікорська