Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2204/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Боєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Боєвої
В.В.,

Суддів
Денисенко Т.С., Коваленко А.І.,

При секретарі:
Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" в особі
Запорізьких міських електричних мереж
на рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 05 лютого 2013 року за
позовом Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" в
особі Запорізьких міських електричних
мереж до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
спожиту електроенергію,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 року ВАТ
"Запоріжжяобленерго" в особі
Запорізьких міських електричних мереж
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу за спожиту
електроенергію.

Позивач зазначав, що ОСОБА_2 є власником
нежитлового приміщення літера АДРЕСА_1.
25.10.2010 року під час перевірки цього
приміщення було виявлено самовільне
підключення електроустановок до
електромережі енергопостачальника,
тобто бездоговірне споживання
електроенергії. Зазначене порушення
зафіксовано Актом № 00005508 порушень
Правил користування електричною
енергією.

Згідно підпункту 5 пункту 2.1 «Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією», Методика застосовується у
разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: 5)
самовільного підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі,
яка не є власністю споживача.

На підставі Акту № 00005508 про порушення
Правил користування електричною
енергією та відповідно до "Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією" відповідачу було визначено
кількість недорахованої
електроенергії у розмірі 156 101 кВт. год.
на суму 122 532 грн. 80 коп., яка до
теперішнього часу не сплачена.

Посилаючись на ці обставини, позивач
просив стягнути з відповідача борг за
спожиту не обліковану електроенергію у
сумі 122 532 грн. 80 коп. та судовий збір в
розмірі 1 225 грн. 33 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 05 лютого 2013 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області від 26 березня 2013 року, в
задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ
"Запоріжжяобленерго" в особі
Запорізьких міських електричних мереж,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість судового рішення,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 листопада 2013
року ухвала апеляційного суду
Запорізької області від 26 березня 2013
року скасована, справу направлено на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції - з тих підстав, що суд
апеляційної інстанції перевірив не
всі доводи апеляційної скарги та у
достатньому обсязі не визначився із
характером спірних правовідносин.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відмовивши в задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивачем недоведено
факт порушення відповідачем ПКЕЕ у
вигляді самовільного підключення
електроустановки до електромережі
позивача

Основний довід апеляційної скарги
полягає в тому, що суд першої інстанції,
посилаючись на те, що в акті № 00005508 від
25.10.2010 року відсутні відомості та
вхідні дані, необхідні та достатні для
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, а також у акті не
зазначено схему підключення, її
графічне зображення, фазування
приладу обліку, не зазначено місця
підключення до відповідних мереж -
як-то передбачено розділом 4 Методики,
не врахував, що на час виявлення
порушення цей розділ Методики ще не
існував, оскільки його внесено до
Методики Постановою НКРЕ № 1338 від
14.10.2010 року, яка вступила в дію з дня
офіційного опублікування - з 14.01.2011
року.

Такий довід апеляційної скарги не
впливає на висновки суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
03.11.2008 року купила у Приватної
аудиторської фірми «Експерт» 24/100
часток нежилого приміщення АДРЕСА_1 (т.
1, а. с. 124-125).

В цілому в нежилому приміщенні
АДРЕСА_1, яке належало Приватній
аудиторській фірмі «Експерт» мало
місце належне енергопостачання,
контроль за кількістю спожитої
електроенергії відбувався за приладом
обліку, встановленому на все
приміщення в цілому, прилад обліку
закріплено за Приватною аудиторською
фірмою «Експерт». Новий власник 24/100
часток цього приміщення - ОСОБА_2
тимчасово, до вирішення питання про
підключення належного їй на праві
власності приміщення до електромережі
постачальника - ВАТ
«Запоріжжяобленерго», за домовленістю
з Приватною аудиторською фірмою
«Експерт», користувалася
електроенергією, яка постачалася
електромережею споживача - Приватної
аудиторської фірми «Експерт»,
особисто здійснюючи оплату спожитої
електроенергії, яка обліковувалася
приладом обліку Приватної
аудиторської фірми «Експерт» (т. 1, а. с.
98-123).

Для вирішення питання щодо підключення
належних їй 24/100 часток нежилого
приміщення ОСОБА_2 уклала з ПП
«Технополіс-2000» договір № 23/08/2 від
12.08.2009 року, згідно умов якого підрядник
взяв на себе зобов'язання виконати
розробку проекту на електропостачання
офісу по АДРЕСА_1, затвердження проекту,
прокладання та підключення кабелю от
ТП до офісу, укладання договору на
енергопостачання офісу (т.1, а. с. 64)

25.10.2010 року під час перевірки
приміщення, яке належить ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1 представниками
позивача - інженерами по технічному
аудиту: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було
виявлено користування електричною
енергією без договору на поставку
електричної енергії та самовільне
підключення електропроводки до мережі
електропередавальної організації,
відкрито, зазначене порушення
зафіксовано в акті № 00005508 порушень
Правил користування електричною
енергією. Зазначений акт було
підписано трьома представниками
енергопостачальника, ОСОБА_2 від
підпису відмовилася, як зазначено в
акті (т. 1, а. с. 7).

На час здійснення перевірки діяв
дозвіл щодо користування раніше
існуючою електромережою, наданий ЗМЕМ
ВАТ «Запоріжжяобленерго» листом № 7876/43
від 15.12.2009 року, термін дії один рік -
до 15.12.2010 року, та ще не закінчилися
роботи за договором від 12.08.2009 року,
згідно умов якого підрядник - ПП
«Технополіс-2000» взяв на себе
зобов'язання виконати розробку проекту
на електропостачання офісу по АДРЕСА_1,
затвердження проекту, прокладання та
підключення кабелю от ТП до офісу,
укладання договору на
енергопостачання офісу (т.1, а. с. 59; 64).

Судом першої інстанції допитані
свідки, зокрема, особи, які складали акт
про порушення № 00005508, та працівник ПП
«Технополіс», який проводив технічні
роботи відповідно вищевказаному
договору. З показань цих свідків не
вбачається, що кабель, який знаходився
у приміщенні, та призначався для
підключення приміщення, належного
ОСОБА_2 до електромережі
постачальника, був би підключений до
відповідного розподільного пристрою
(рубильнику) або до трансформаторної
підстанції, які є джерелом подачі
електроенергії від постачальника - ВАТ
«Запоріжжяобленерго» до нежилого
приміщення споживача - ОСОБА_2

Крім того, щоб підключити кабель
напругою 380 кВт до електромережі
постачальної організації, як-то
зазначено в акті № 00005508, слід мати
відповідний дозвіл на доступ до
трансформаторної підстанції ВАТ
«Запоріжжяобленерго» (ТП-255), яка є
об'єктом особливого режиму, що виключає
можливість самовільного підключення
до електромережі постачальника (т. 1, а.
с. 7).

Зі змісту акту № 00005508, пояснень
відповідача ОСОБА_2 та свідків лише
вбачається той факт, що на лічильнику
мала місце індикація, але цей лічильник
був підключений до електромережі
колишнього власника цих 24/100 часток
нежилого приміщення - Приватної
аудиторської фірми «Експерт»,
оскільки до виконання необхідних робіт
та узгоджень щодо окремого
підключення до енергопостачання цього
приміщення, ОСОБА_2 тимчасово, за
домовленістю з Приватною аудиторською
фірмою «Експерт», користувалася
електроенергією, яка постачалася
електромережею споживача - Приватної
аудиторської фірми «Експерт»,
особисто здійснюючи оплату спожитої
електроенергії, яка обліковувалася
приладом обліку Приватної
аудиторської фірми «Експерт» (т. 1, а. с.
98-123).

З матеріалів справи видно, що при
вирішенні спору суд першої інстанції
також врахував факти та обставини,
встановлені рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 10 листопада 2011 року
(справа № 2-1157/11), яке набрало законної
сили. Зокрема, цим судовим рішенням
зобов'язано ПП «Технополіс 2000»
виконати зобов'язання в натурі -
завершити технологічні роботи з
приєднання приміщення № АДРЕСА_1 до
силового кабелю ТП-255 і здати виконання
робіт за актом приймання-передачі ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в установленому
порядку та відповідно до умов договору
№ 23/08/02 від 12.08.2009 року. Крім того,
зобов'язано ВАТ «Запоріжжяобленерго»
вчинити дії по укладанню з ОСОБА_2
договору про користування електричною
енергією в нежитловому приміщенні
АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2 на праві
власності. (т. 1, а. с. 9-16).

Крім того, слід зазначити, що цим же
рішенням встановлено, що ОСОБА_2 не є
фізичною особою-підприємцем, нежитлове
приміщення - у вигляді 24/100 часток
всього приміщення, яке належало
Приватній аудиторській фірмі
«Експерт», вона використовує не як
підприємець, до того ж, дозвіл на
тимчасове підключення до
електромережі попереднього власника
та для виконання необхідних робіт для
окремого підключення належної їй
частки до електромережі постачальника
надавався ОСОБА_2 терміном до 15.12.2010
року. Тому на час складання акту №
00005508, від 25.10.2010 року не були завершені
роботи з приєднання приміщення ОСОБА_2
до мережі енергопостачальника (ТП-255),
доступу до трансформаторної
підстанції (ТП-255) не мав ніхто, окрім
енергопостачальника, а в акті не
зазначено, яким чином відбулося
підключення кабелю до електромережі
постачальника.

Також судова колегія звертає увагу на
те, що в рішенні Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 10
листопада 2011 року (справа № 2-1157/11)
вказано, що ОСОБА_2 у вересні 2010 року
звернулася з заявою до ВАТ
«Запоріжжяобленерго» про укладання
договору на постачання електричної
енергії до приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, проте, ВАТ
"Запоріжжяобленерго" в передбачений
законодавством термін не виконав свого
обов'язку і не уклав з ОСОБА_2 договір на
постачання електричної енергії, ніяк
не відреагував на заяву ОСОБА_2 і лише
цим судовим рішенням був зобов'язаний
укласти такий договір.

Посадові особи, які встановлювали
факт самовільного приєднання
приміщення ОСОБА_2 до електромережі
постачальника, не перевіряли межу
балансового розподілу, не перевіряли
її стану. Особи, які склали акт № 00005508
від 25.10. 2010 року (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6),
перевірку наявності напруги на кабелі,
який прокладений від приміщення ОСОБА_2
в напрямку до ТП-255, безпосередньо в
самій трансформаторній підстанції не
здійснювали. Даний факт означає, що
напруга на силовому кабелі була
відсутньою, що в свою чергу означає
відсутність факту самовільного
підключення приміщення ОСОБА_2 до
ТП-255. Відсутність події порушення
свідчить про те, що відповідач не
спричиняла будь-яку шкоду
енергопостачальнику, що також
встановлено рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 10 листопада 2011 року
(справа № 2-1157/11), і не вимагає
доказування у даній справі (стаття 61
ЦПК України).

Відмовивши в задоволенні позову, суд
першої інстанції, посилаючись на
положення статей 10, 58, 60 ЦПК України,
вважав недоведеним факт розкрадання
електроенергії та винність дій саме
відповідача.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи,
належним чином оціненим доказам, а
також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Інші доводи апеляційної скарги є
такими, що не спростовують висновків
суду першої інстанції, а лише
відображують позицію позивача,
висловлену в ході розгляду справи, і
полягають лише в переоцінці доказів,
які належним чином перевірені і
оцінені судом першої інстанції та не
доводять порушення судом першої
інстанції норм процесуального і
матеріального права.

За таких обставин судова колегія
вважає, що підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" в особі
Запорізьких міських електричних мереж
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 05 лютого 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: