Справа № 424/7757/13-ц
Провадження №2/424/617/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
Ровеньківский міський суд Луганської
області

у складі: головуючого судді -
Ібадової Н.П.,

при секретарі -
Бурлака О.В.,

за участю прокурора -
Бондар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ровеньки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Ровеньківської міської ради
Луганської області «про позбавлення
батьківських прав»,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, у якому зазначила, що
відповідач ОСОБА_2 її донька. Вона має
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який є онуком позивача. Батько дитини
записаний зі слів відповідача.
Утриманням та вихованням свого
неповнолітнього сина вона тривалий час
не займається. Відповідач проживає
разом з позивачем, але вихованням сина
не займається. Син відповідачки
фактично знаходиться на повному
забезпеченні відповідача. Вона
займається його вихованням. Відповідач
постійно відлучається з дому, тривалий
час в сім'ю не з'являться. Оскільки він
через малолітній вік потребує опіки,
вважає за необхідне встановити над ним
опіку та призначити позивача опікуном.
Одночасно вважає за необхідне стягнути
з відповідача на її користь аліменти на
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ? частини всіх видів доходів
відповідача щомісяця, з часу
пред'явлення позову до повноліття
дитини.

Просила суд позбавити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав
відносно малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановити опіку над
малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Призначити її опікуном малолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утримання неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів доходів щомісяця, але не
менше встановленого мінімуму для
дітей відповідного віку, з часу
пред'явлення позову до повноліття
дитини.

Позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилась. Надала до суду
письмову заяву, в якій зазначила, що
позовні вимоги визнає повністю,
просить розглянути справу за її
відсутності (а.с. 26).

Представник третьої особи -
Служби у справах дітей виконавчого
комітету Ровеньківської міської ради
Луганської області за довіреністю
Ляшенко В.В. у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги ОСОБА_1
підтримує в повному обсязі.

Прокурор міста Ровеньки
Луганської області Бондар О.В. у
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін,
висновок прокурора м. Ровеньки,
дослідивши матеріали справи та надані
сторонами докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно
свідоцтва про народження серії НОМЕР_3
(а.с. 6), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та
його батьками є ОСОБА_6 і ОСОБА_2.

У судовому засіданні встановлено,
що батько дитини - ОСОБА_6 відповідно до
ч. 1 ст. 135 СК України в актовому записі
про народження, був записаний зі слів
матері.

Мати малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2, яка є
відповідачем по справі, є рідною
донькою позивача ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4 (а.с. 5).

Згідно ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
№ 3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» факт
ухилення батька (матері) від виховання
та утримання дітей може бути
підтверджений письмовими доказами
(актами, листами тощо), а також
показаннями свідків. Окремого рішення
суду на підтвердження цього факту не
потрібно. Ухилення батьків від
виховання своїх обов'язків має місця
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних цінностей та
інших духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Судом встановлено, що малолітній
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із
бабусею ОСОБА_1, 1961 року народження,
дідусем ОСОБА_7, 1969 року народження, та
матір'ю ОСОБА_2, 1991 року народження за
адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить
довідка КП «Ровеньківське
житлово-комунальне підприємство»
Ровеньківської міської ради
Луганської області №1054 від 26.11.2013 року
(а.с. 4).

У судовому засіданні також
встановлено, що мати малолітнього
ОСОБА_3, 2012 року народження, - ОСОБА_2, 1991
року народження, не займається
вихованням дитини, не турбується про
нього, не забезпечує йому належні умови
для життя, не утримує його, постійно
відлучається з дому і тривалий час не
повертається.

Згідно Конвенції «Про права
дітей», ратифіковану Верховною Радою
України 27.02.1991 року, у ст. 2 зазначено, що
в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини. У ст. 9,
зазначеної конвенції, Україна взяла на
себе зобов'язання, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням, визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у
тому чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї.

Згідно висновку органу опіки та
піклування виконкому Ровеньківської
міської ради про доцільність
встановлення опіки, призначення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, опікуном та
покладення опікунських обов'язків над
малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 №46/1 від
07.05.2014 року (а.с. 36-37), діючи виключно в
інтересах дитини орган опіки та
піклування Ровеньківської міської
ради вважає за доцільне встановлення
опіки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, опікуном та
покладення опікунських обов'язків над
малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням комісії з питань захисту
прав дитини при виконкомі
Ровеньківської міської ради
Луганської області №46 від 07.05.2014 року
(а.с. 38-39), вважається за доцільне
призначення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8,
опікуном над малолітнім ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно наданих довідок з медичної
установи (а.с. 40-42) позивач ОСОБА_1 має
задовільний стан здоров'я, на обліку у
лікарів нарколога та психіатра не
перебуває.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що відповідач ОСОБА_2
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню свого сина, не
створила належних умов для його
виховання, розвитку, медичного догляду
та лікування, не створює умов для
отримання ним освіти, що є підставою
для позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 165 СК України,
право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 СК України,
одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України,
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 182 СК
України, при визначенні розміру
аліментів суд враховує наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 СК
України.

З огляду на викладене, з
урахування інтересів малолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню з наведених вище підстав.

На підставі вищевикладеного,
керуючись Конвенцією «Про права
дітей», ратифіковану Верховною Радою
України 27.02.1991 року, ст.ст. 164 п. 2, 165, 166,
180, 182 Сімейного Кодексу України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 30.03.2007 року № 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» та
ст.ст. 10, 11, 13, 60, 61, 88, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити
цілком.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її малолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити опіку над малолітнім
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, опікуном
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини заробітку (доходу) щомісячно,
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 16.12.2013 року і досягнення
дитиною віку повноліття.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення , якщо його не скасовано ,
набирає законної сили після розгляду
справи Апеляційним Судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти дні з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.П. Ібадова

15.05.2014
Ровеньківський міський суд Луганської
області