Провадження № 2/554/148/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2014 року суддя Октябрського
районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі
філії «Полтавське РУ» до ОСОБА_1, ПАТ
«Страхове товариство «Гарантія» про
стягнення страхового відшкодування,

встановила:

20.12.2013 року позивач звернувся до суду із
позовною заявою до ОСОБА_1, ПАТ
«Страхове товариство «Гарантія» про
стягнення страхового відшкодування.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, направивши до
суду заяву про слухання справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримав,
наполягав на задоволенні позову.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про час і місце слухання
справи, не повідомили про причини своєї
неявки.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суддя вважає можливим ухвалити заочне
рішення на підставі ст. 224 ЦПК України.

Представник позивача проти заочного
розгляду справи не заперечував.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень ЦПК
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши подані
сторонами належні та допустимі докази
в їх сукупності, встановивши фактичні
обставини справи, проаналізувавши
законодавство, що регулює спірні
правовідносини між сторонами, суддя
приходить до висновку про задоволення
позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що 24.06.2008 року між
Філією «Полтавське РУ» АТ «Банк»
Фінанси та Кредит» та Відповідачем 1
ОСОБА_1 укладено Кредитний договір
№36-ПЛ (надалі за текстом - кредитний
договір).

Відповідно до п.2.1 даного договору
позивач надав ОСОБА_1 в тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
поворотності, строковості, платності
кредитні ресурси в сумі 53 900,00 грн. з
оплатою по процентній ставці 21
процентів річних.

Кредитні ресурси отримані ОСОБА_1 за
цим договором були використані за
цільовим призначенням: для придбання
автомобіля Geely МR-7151А ЗНГ (п. 2.3 договору).

ОСОБА_1 зобов'язався повністю повернути
кредитні ресурси, отримані за даним
договором, до 23 червня 2013 року (п. 3.2
договору).

У забезпечення виконання умов даного
кредитного договору, між Банком
(заставодержатель) та позичальником
(заставодавцем ОСОБА_1.) було укладено
договір застави автомобіля від 24
червня 2008 року.

Предметом цього договору була передача
у заставу заставодержателю наступне
майно: Geely MR-7151 А, 2008 року випуску, ДНЗ
НОМЕР_1

Пунктом 5.3 кредитного договору
передбачено обов'язок позичальника
застрахувати предмет застави. З метою
виконання даного зобов'язання 28 січня
2011 року між Відповідачем 2 Приватним
акціонерним товариством "Страхове
товариство "Гарантія" (страховик) та
громадянином України ОСОБА_1
(страхувальник) було укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту №5-005/11 (надалі за текстом -
страховий договір).

Відповідно до умов даного Договору
страхування було застраховано майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням транспортним засобом
Geely MR-7151 А, 2008 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1

Як вбачається з преамбули Договору
страхування № 5-005/11, цей договір
укладений страховиком у відповідності
до Правил добровільного страхування
наземного транспорту (крім
залізничного) № 5/06 від 15 грудня 2006 р.

Пунктом 3 зазначеного Договору
встановлено, що вигодонабувачем є
Філія «Полтавське РУ» AT "Банк "Фінанси
та Кредит".

10.03.2011 року в м.Полтава по вул. Вороніна
із громадянином ОСОБА_1, відносно його
застрахованого транспортного засобу
Geely MR-7151 А стався страховий випадок.

ОСОБА_1 звернувся до Страховика із
заявою про настання випадку, який може
бути визнаний страховим, але
повідомленням від 19.05.2011 року у виплаті
страхового відшкодування відмовлено,
що в подальшому стало підставою для
звернення ОСОБА_1 за захистом свого
порушеного права до суду.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 26 липня 2011 року №2- 4216/11
(суддя - Сорока K.M.) задоволені вимоги
ОСОБА_1 та визнано рішення страховика
ВАТ «СТ»Гарантія» від 19.05.2011 року №585/11
про відмову у виплаті ОСОБА_1
страхового відшкодування -
безпідставним.

Апеляційним судом Полтавської області
07.05.2012 року апеляційну скаргу ПАТ
«Страхове товариство «Гарантія»
відхилено, рішення Октябрського
районного суду м.Полтави від 26.07.2011 року
залишено без змін, виключено з
резолютивної частини рішення
посилання на виплату страхового
відшкодування ОСОБА_1. Рішення набрало
законної сили 07.05.2012 року.

Згідно п.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть ті
самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Відповідно до Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках, зокрема,
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом (стаття 7 Закону), і
здійснюється суб'єктами оціночної
діяльності.

Згідно висновку експортного
автотоварознавчого дослідження №02-11
від 04.11.2011 року вартість завданих
збитків власнику транспортного засобу
Geely MR-7151 А складає 41 593,40 грн.

Відповідно до ст. 985 ЦК страхувальник
має право укласти із страховиком
договір на користь третьої особи, якій
страховик зобов'язаний здійснити
страхову виплату у разі досягнення нею
певного віку або настання іншого
страхового випадку.

Страхувальник має право при укладенні
договору страхування призначити
фізичну або юридичну особу для
одержання страхової виплати
(вигодонабувача), а також замінювати її
до настання страхового випадку, якщо
інше не встановлено договором
страхування.

Чинне законодавство у страховому
зобов'язанні виділяє два види третіх
осіб.

Перший вид - це застраховані особи,
якими слід розуміти фізичних осіб, у
житті яких можуть трапитися події, у
разі настання яких виникає обов'язок
страховика здійснити страхові виплати
такому застрахованому або
вигодонабувачу. Введення
застрахованої особи до кола суб'єктів
відносин страхування допускається
лише за її згодою. Застраховані особи
можуть набувати прав і обов'язків
страхувальника згідно з договором
страхування.

Другим видом є вигодонабувачі.

Визначаючи у договорі страхування
вигодонабувачем позивача - Філію
«Полтавське РУ» АТ»Банк»Фінанси та
Кредит», страхувальник добровільно і
свідомо зменшив обсяг своїх прав за
вказаним договором, у тому числі і
право вимоги виконання страховиком
договору щодо виплати страхового
відшкодування.

Із зазначеного випливає, що договір
страхування надає третій особі (банку)
право вимагати від страховика
здійснити страхову виплату на свою
користь, тобто наділяє вигодонабувача
правами страхувальника, але не
покладає на нього обов'язків
останнього. Стягувати чи не стягувати
зі страховика страхову виплату - це
право зазначеної особи (Банку).

Отже, як умовами укладеного між
сторонами договору, так і чинним
законодавством України визначено
першочергове право на отримання
страхового відшкодування
вигодонабувачем, та сплата такого
відшкодування в будь-якому випадку
лише за згодою останнього.

Згідно з пунктом 19 Договору
страхування, до страхових випадків
належить, зокрема, пошкодження,
знищення транспортного засобу або
втрата транспортного засобу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч.3 ст. 20 ЗУ «Про страхування»
страховик зобов'язаний при настанні
страхового випадку здійснити страхову
виплату або виплату страхового
відшкодування у передбачений
договором строк. Страховик несе
майнову відповідальність за
несвоєчасне здійснення страхової
виплати (страхового відшкодування)
шляхом сплати страхувальнику
неустойки (штрафу, пені), розмір якої
визначається умовами договору
страхування або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно ч.3 ст. 988 ТІК України Страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати
страховиком страхувальникові або
іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Відповідно до ст. 985 ЦК України
Страхувальник має право укласти із
страховиком договір на користь третьої
особи, якій страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату у разі
досягнення нею певного віку або
настання іншого страхового випадку.
Страхувальник має право при укладенні
договору страхування призначити
фізичну або юридичну особу для
одержання страхової виплати
(вигодонабувача), а також замінювати її
до настання страхового випадку, якщо
інше не встановлено договором
страхування.

Згідно з п. 19.1 Договору страховик
забезпечує страховий захист
застрахованого ТЗ від наступних
ризиків:

«ДТП» (дорожньо-транспортна пригода)
подія, що виникла в процесі руху
застрахованого ТЗ по дорозі і з його
участю (наїзд, перекидання, зіткнення і
т.п.), включаючи пошкодження іншим
механічним транспортним засобом на
стоянці.

Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про
страхування" передбачено, що страховий
випадок - подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

15.07.2013 року вигодонабувачем Філією
«Полтавське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» надіслано вимогу відповідачу
про виплату страхового відшкодування у
розмірі 41 593, 40 грн. (сорок одна тисяча
п'ятсот дев'яносто три грн. 40 коп.)
відповідно до висновку №02-11
експортного автотоварознавчого
дослідження від 04.11.2011 року, яка
залишена відповідачем без відповіді,
(копія вимоги з відміткою про отримання
додається).

Станом на час звернення до суду з
позовною заявою відповідач не
відшкодував завданих збитків як
страхувальнику ОСОБА_1 так і
вигодонабувачу Філії «Полтавське
РУ»АТ «Банк» Фінанси та Кредит», чим
порушив умови Договору №5- 005/11
добровільного страхування наземного
транспорту від 28.01.2011 року та право
позивача на отримання відшкодування.

Виходячи з вищевикладеного, суддя
задовольняє позов повністю.

Питання судового збору суд вирішує на
підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стягнувши його з відповідача на
користь позивача пропорційно до
задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 8, 51, 124, 129 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, ст. ст.
979, 985, 988 ЦК України, ст.. 20 ЗУ «Про
страхування», ст. ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209,
212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суддя

вирішила:

Позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі філії «Полтавське РУ» до ОСОБА_1,
ПАТ «Страхове товариство «Гарантія»
про стягнення страхового
відшкодування, - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Гарантія» на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі Філії
„Полтавське регіональне управління"
АТ „Банк„Фінанси та Кредит" 41 593, 40 грн.
страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Гарантія» на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі Філії
„Полтавське регіональне управління"
АТ „Банк„Фінанси та Кредит" судовий
збір в сумі 415,94 грн..

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

СуддяН. В. Тімошенко