Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2406/14
Головуючий у 1-й інстанції: Апаллонова
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 16 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до МКП
«Основаніє», районної адміністрації по
Орджонікідзевському району
Запорізької міської ради, третя особа -
Запорізька міська рада, про зміну
договору найму житлового приміщення,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з вищевказаним позовом, який в
ході розгляду справи було уточнено. В
обґрунтування позову зазначала, що
вона зареєстрована та проживає за
адресою: АДРЕСА_1 Основним
квартиронаймачем був ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, який помер у 1997
році. У квартирі проживала його
дружина, баба позивача - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, яка померла у
1998 році, а також її мати - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, яка за
рішенням суду 17.01.2012 року була знята з
реєстраційного обліку.

Позивач зазначає, що вона проживала та
навчалася у школі-інтернаті, а 10 серпня
2004 року була зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 З листопада 2009 року вона почала
сплачувати комунальні послуги.

У березні 2012 року позивач звернулася до
КП «ВРЕЖО № 1» з проханням укласти з нею
договір найму, їй відповіли, що це
можливо тільки після погашення
заборгованості. Також, вона зверталася
до Орджонікідзевської районної
адміністрації Запорізької міської
ради з приводу зміни договору найму
житлового приміщення, але їй також було
відмовлено, так як нібито є
заборгованість за житлово-комунальні
послуги.

Посилаючись на зазначені обставини, на
підставі ст.ст. 61, 64, 106 ЖК України,
позивач просила суд зобов'язати
районну адміністрацію по
Орджонікідзевському району
Запорізької міської ради та МКП
«Основаніє» змінити договір найму,
шляхом укладення з нею, ОСОБА_3,
договору найму житлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку зі смертю
іншого квартиронаймача ОСОБА_4

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 16
квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення.

Договір найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду укладається в
письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору (ч. 1 ст. 64 ЖК
України).

До членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК
України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України
повнолітній член сім'ї наймача вправі
за згодою наймача та інших членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вимагати
визнання його наймачем за раніше
укладеним договором найму жилого
приміщення замість попереднього
наймача. Таке ж право у разі смерті
наймача або втрати ним права на жиле
приміщення належить будь-якому членові
сім'ї наймача. У разі відмови
наймодавця у визнанні члена сім'ї
наймачем за договором найму спір може
бути вирішено в судовому порядку.

Таким чином, ст. 106 ЖК України надає
право будь - якому членові сім'ї наймача
у разі смерті наймача або втрати ним
права на жиле приміщення вимагати
визнання його наймачем за раніше
укладеним договором найму жилого
приміщення замість попереднього
наймача.

Також, виходячи з наведеної норми
права, в судовому порядку можливе
визнання особи наймачем за договором
найму лише при відмові наймодавця.

Вирішуючи спори про право користування
жилим приміщенням осіб, які вселилися
до наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи приписані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування
жилим приміщенням. При цьому, як
роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 15 постанови від 1 листопада
1996 р. N 9 "Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя",
наявність чи відсутність прописки сама
по собі не може бути підставою для
визнання права користування жилим
приміщенням за особою, яка там
проживала чи вселилась туди як член
сім'ї наймача (власника) приміщення, або
ж для відмови їй у цьому (пункт 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» із змінами, внесеними згідно з
Постановами Пленуму Верховного Суду
України N 2 від 10.03.89р., N 13 від 25.12.92р., N 15
від 25.05.98р.).

Отже, у осіб, які вселилися до наймача,
виникають усі права й обов'язки за
договором найму жилого приміщення,
якщо особи постійно проживали разом із
наймачем і вели з ним спільне
господарство та були визнані членами
сім'ї наймача (ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України).

Крім того, особи, які вселилися до
наймача, набувають рівного з іншими
членами сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо особи вселилися в
жиле приміщення як члени сім'ї наймача
та якщо при вселенні між цими особами,
наймачем та членами його сім'ї, які
проживають з ним, не було іншої угоди
про порядок користування жилим
приміщенням (ст. 65 ЖК України).

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
АДРЕСА_1 відноситься до комунальної
власності. Відповідно до
бухгалтерської довідки № 1286/05 від
30.01.2014 року адміністрація МКП
«Основаніє» повідомляє, що житловий
будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі
МКП «Основаніє» (а.с. 125).

З довідки КП «ВРЕЖО № 1» від 27.06.2012р.
вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрована ОСОБА_3, 1987р. народження.
Раніше були зареєстровані: ОСОБА_4 -
помер у 1997 році; ОСОБА_5 - померла у 1998
році; ОСОБА_6 - вибула 17.01.2012 року; ОСОБА_7,
ОСОБА_8 - вибули (а.с. 19).

Відповідно до поквартирної картки та
особового рахунку по спірній квартирі,
ОСОБА_4 є наймачем квартири АДРЕСА_1 (а.с.
106, 121).

Як вбачається з копії свідоцтва про
укладення шлюбу НОМЕР_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 уклали шлюб 23.09.1977 року, спільне
прізвище подружжя - ОСОБА_4 (а.с. 41).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що
підтверджується копією запису акта про
смерть № 10409 (а.с. 76).

Згідно копії свідоцтва про народження
НОМЕР_2, ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_6 (а.с. 111).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6. народження, є
дочкою ОСОБА_6, що видно з копії
свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с.
108).

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія
НОМЕР_4 ОСОБА_11 та ОСОБА_3 уклали шлюб 12
травня 2007 року, спільне прізвище
подружжя - ОСОБА_11 (а.с. 40).

Таким чином, позивач не перебуває з
ОСОБА_4 у родинних стосунках, вона є
онукою дружини наймача, що визнається
сторонами.

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, з 10 серпня 2004 року, що
вбачається з копії паспорта
громадянина України (а.с. 21).

Крім того, відповідно до поквартирної
картки ОСОБА_3 двічі зареєстрована у
вказаній квартирі. Як пояснила позивач,
вона була прописана в квартирі з
народження, але під час перебування у
школі-інтернаті її було виписано з
квартири, після повернення з інтернату
вона знов прописалася у спірній
квартирі 10.08.2004 року (а.с. 109, 121, 122).

Заочним рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2011
року по справі за позовом ОСОБА_12 до
ОСОБА_6 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, ОСОБА_6, 1958р. народження,
визнано такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 107).

Станом на 01.03.2012 року заборгованість за
житлово-комунальні послуги по вказаній
квартирі становить 14 194,79 грн., що
підтверджується відповіддю КП «ВРЕЖО
№ 1» від 16.03.2012 року на звернення
позивача (а.с. 63).

ОСОБА_3 сплачувала комунальні послуги
за утримання квартири лише з травня 2013
року по листопад 2013 року, що вбачається
з копій квитанцій (а.с. 7-13, 65-71).

Позивач звернулася до районної
адміністрації по Орджонікідзевському
району Запорізької міської ради з
питанням зміни договору найму на
квартиру АДРЕСА_1. У відповідь ОСОБА_12
запропоновано подати певні документи
для вирішення даного питання,
роз'яснено, що після надання необхідних
документів районна адміністрація
міської ради вирішить питання щодо
переоформлення особового рахунку та
договору найму на вказану квартиру (а.с.
78). Таким чином, рішення про відмову в
зміні договору найму районною
адміністрацією не приймалось.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив з того, що
ОСОБА_12 не доведено, що вона проживала
разом з наймачем ОСОБА_4 у спірній
квартирі і, відповідно до заявлених
підстав позову - ст.ст. 64, 106 ЖК України,
має право на визнання її наймачем
квартири замість попереднього наймача.
Позивачем також не доведено чи була
спірна квартира постійним її місцем
проживання, не надано доказів
постійного проживання однією сім'єю в
цій квартирі з наймачем, ведення
спільного господарства. Крім того,
позивач, порушуючи питання про зміну
умов договору найму житлового
приміщення на підставі ст. 106 ЖК
України, не врахувала, що вона, як онука
дружини наймача, не входить до
визначеного ч. 2 ст. 64 ЖК переліку осіб,
які безспірно є членами сім'ї наймача;
вимоги про визнання її членом сім'ї
наймача або вимогу про визнання за нею
права на користування спірним житловим
приміщенням позивач не заявляла.

Більш того, як зазначалося вище,
районна адміністрація по
Орджонікідзевському району
Запорізької міської ради рішення про
відмову в зміні договору найму не
приймала, ОСОБА_12 було запропоновано
подати певні документи для вирішення
даного питання та роз'яснено, що після
надання необхідних документів районна
адміністрація міської ради вирішить
питання щодо переоформлення особового
рахунку та договору найму на вказану
квартиру.

Вимоги ж до відповідача МКП
«Основаніє» підлягають залишенню без
задоволення, так як позов пред'явлено
до неналежного відповідача, оскільки
до компетенції останнього не належить
питання зміни договору найму житлового
приміщення.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки є
повторенням обставин, якими позивач
обґрунтовувала свої позовні вимоги,
всебічна оцінка яким була дана судом
першої інстанції, і зводяться лише до
особистої незгоди з висновками суду
щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається
ОСОБА_12 в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження суду першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом повно і
всебічно з'ясовані обставини справи, що
мають для неї значення, висновки
відповідають цим обставинам і набутим
доказам, характер правовідносин між
сторонами судом визначений правильно,
рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування або зміни
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2014 року
по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: