Єдиний унікальний номер 268/2982/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4450/2014
Єдиний унікальний номер 268/2982/13-ц
Номер провадження 22ц/775/4450/14
Головуючий у 1-ій інстанції: Запорожець
Доповідач: Груіцька Л.О
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

26 травня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді:
Лоленко А.В.,

суддів:
Груіцької Л.О., Солодовник О.Ф.

при секретарі:
Казак І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на
рішення Кіровського районного суду
м.Макіївки Донецької області від 24
лютого 2014 року за позовом комунального
підприємства «Макіївтепломережа» до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, діючої від свого імені
та в інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_5, ОСОБА_7, діючої від свого імені
та в інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_6, про стягнення заборгованості
за спожиту теплову енергію,

В С Т А Н О В И В:

5 серпня 2013 року комунальне
підприємство «Макіївтепломережа»
подало до суду заяву про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію.

Рішенням Кіровського районного суду
м.Макіївки Донецької області від 24
лютого 2014 року позовні вимоги
комунального підприємства
«Макіївтепломережа» задоволено
частково.

Не погодившись з рішенням Кіровського
районного суду м.Макіївки Донецької
області від 24 лютого 2014 року ОСОБА_7,
ОСОБА_4, ОСОБА_2 подали апеляційну
скаргу.

Просили рішення суду скасувати.
Вважають що судом неповно вияснені
обставини справи, які мають значення
для справи. Суд не обґрунтував, чому
було стягнуто суму з 1 листопада 2007
року по 1 липня 2013 року в рівних долях.
Також зазначають, що суд не прийняв до
уваги те,що заборгованість виникла
через те, що відповідачі знаходились в
тяжкому матеріальному становищі.

Судом першої інстанції
встановлено наступне:

Квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6 (згідно свідоцтва
про право власності на житло № 41283 від 18
лютого 2008 року, виданого Управлінням
обліку, розподілу та приватизації
житла Макіївської міської ради),
загальна площа зазначеної квартири
становить 45,10 кв. метрів./а.с. 29-30/.

Комунальне підприємство
«Макіївтепломережа» у спірний період
надавало на об'єкт споживання
комунальні послуги з централізованого
опалення, які використані
відповідачами для власних потреб.

З представленого комунальним
підприємством «Макіївтепломережа»
розрахунку про нарахування та оплату
поточних комунальних платежів з
централізованого теплопостачання по
квартирі АДРЕСА_2 вбачається, що за
період з 01 квітня 1996 року по 01 вересня
2012 року заборгованість за спожиту
теплову енергію становить 11339 грн. 6
коп./а.с.6-15,32-40/. Частково оплата
поточних платежів та наявної
заборгованості здійснювалась
відповідачем у липні і серпні 2010 року
та лютому 2011 року.

24 лютого 2014 року відповідачі
звернулись до суду з заявою про
застосування до спірних правовідносин
строку позовної давності.

Ухвалою Кіровського районного суду
м.Макїівки від 24 лютого 2014 року
провадження по справі в частині
стягнення з комунального підприємства
"Макіївтепломережа" до ОСОБА_2, , ОСОБА_4,
, діючої від свого імені та в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_7
діючої від свого імені та в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_6, суми
заборгованості за відпущену теплову
енергію в період з 01 квітня 1996 року по 01
квітня 2005 року, закрито.

Задовольняючи частково позовні вимоги
комунального підприємства
«Макіївтепломережа» суд керувався
тим, що вимоги позивача заявлені за
межами трирічного строку позовної
давності / за період з 01 квітня 1996 року
по 31 жовтня 2007 року у розмірі 2149,24 грн./,
тому зазначена сума виключається із
загального розміру заборгованості. За
таких обставин судом було вирішено
стягнути заборгованість за період з 01
листопада 2007 року по 01 липня 2013 року в
сумі 11034,22 грн, в межах строку позовної
давності.

Сторони у судове засідання не зявилися,
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України у кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15
ЦК України цивільні права й обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.3 ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.162 ЖК України
громадяни, яким належить квартира на
праві приватної власності, зобов'язані
своєчасно вносити квартирну плату, а
також плату за комунальні послуги за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням

Згідно з частиною 3 статті 31 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" органи місцевого
самоврядування затверджують ціни
(тарифи) на житлово-комунальні послуги
в розмірі економічно обґрунтованих
витрат на їх виробництво.

Відповідно до положень ст. 322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом ( ст.
525 ЦК).

Положеннями частин 1-3 статті 614 ЦК
України визначено, що особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання

Згідно з вимогами статей 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність переривається, як
визначено правилами статті 264 ЦК
України, у разі пред'явлення особою
позову до одного із кількох боржників,
а також якщо предметом позову є лише
частина вимоги. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

Апеляційним судом встановлене, що
Квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6 (згідно свідоцтва
про право власності на житло № 41283 від 18
лютого 2008 року, виданого Управлінням
обліку, розподілу та приватизації
житла Макіївської міської ради),
загальна площа зазначеної квартири
становить 45,10 кв. метрів./а.с. 29-30/.

Комунальне підприємство
«Макіївтепломережа» у спірний період
надавало на об'єкт споживання
комунальні послуги з централізованого
опалення, які використані
відповідачами для власних потреб.

З представленого комунальним
підприємством «Макіївтепломережа»
розрахунку про нарахування та оплату
поточних комунальних платежів з
централізованого теплопостачання по
квартирі АДРЕСА_2 вбачається, що за
період з 01 квітня 1996 року по 01 вересня
2012 року заборгованість за спожиту
теплову енергію становить 11339 грн. 6
коп./а.с.6-15,32-40/. Частково оплата
поточних платежів та наявної
заборгованості здійснювалась
відповідачем у липні і серпні 2010 року
та лютому 2011 року.

Не заслуговують на увагу доводи
апелянтів щодо того, що суд першої
інстанції не застосував строк позовної
давності при наявності їх прохання з
цього питання, бо як вбачається з
матеріалів справи, суд з урахуванням
звернення до суду позивача з наказом,
та скасування цього наказу судом
правильно встановив період стягнення з
відповідачів заборгованості з
урахуванням перериву строку позовної
давності.

Не заслуговують на увагу й доводи
апелянтів з того, що їм не зрозуміло
чому суми у долях різні, бо як
вбачається з матеріалів справи
власниками житла наряду з повнолітніми
членами сім'ї є й неповнолітні, які є
дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_4 й останні діють
і інтересах своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства й
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності та
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Судове рішення відповідає цим вимогам.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Розглядаючи справу суд першої
інстанції дотримався зазначених норм
матеріального та процесуального
законодавства, з достатньою повнотою
з'ясував дійсні обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дослідив докази, яким дав належну
оцінку.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи і висновків суду не
спростовують.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи та правильних
висновків суду не спростовують, то
підстави для скасування або зміни
рішення суду відсутні, а тому
апеляційну скаргу позивача
апеляційний суд відхиляє, а рішення
суду першої інстанції - залишає без
змін.

Керуючись ст. ст. 303 -315 ЦПК України,
апеляційний суд , -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м.Макіївки Донецької області від 24
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржено протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді