Провадження № 2/752/466/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.05.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
Колдіної О.О.

з участю секретаря -
Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Голосіївської районної в м.Києві
державної адміністрації, Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Голосіївського району», Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
організація -103 Голосіївського району».
3-ті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання наймачем жилого
приміщення, -

в с т а
н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до
Голосіївської районної в м.Києві
державної адміністрації, Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Голосіївського району», Комунального
підприємства «ЖЕК-103 Голосіївського
району» про визнання його наймачем
квартири АДРЕСА_1 замість померлого
батька ОСОБА_6

Позивач обґрунтовує свої
позовні вимоги тим, що він, разом з
батьками з народження, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживали в кв.АДРЕСА_1, яку на підставі
ордеру отримала ОСОБА_5 - мати його
батька.

В подальшому, 22.08.2002 р. шлюб між
його батьками був розірваний і
відповідно до заочного рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 23.09.2005 р. визначено порядок
користування даною квартирою.

На підставі розпорядження
Голосіївської районної в м.Києві
державної адміністрації частина
квартири, що виділена у користування
йому та його матері, була
приватизована, а інша частина
залишилась у користуванні його батька.

Позивач зазначає, що його
батько, ОСОБА_6, оскаржив заочне рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 23.09.2005 р. щодо визначення порядку
користування квартирою і відповідно до
ухвали Голосіївського районного суду
м.Києва від 05.08.2008 р. дане заочне рішення
було скасовано, а справа залишена без
розгляду.

Частина квартири, що була
приватизована на нього та його матір,
була подарована батькам матері - ОСОБА_3
і ОСОБА_4, які набули право власності на
неї і вселились для проживання, про що
не заперечував ОСОБА_6

Після оформлення договору
дарування квартира АДРЕСА_1 стала
перебувати у спільному користуванні
ОСОБА_3, ОСОБА_4, його матері - ОСОБА_2,
його батька - ОСОБА_6 та його. Спору щодо
порядку користування даною жилою
площею не виникало.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько -
ОСОБА_6, помер, після чого він звернувся
до Голосіївської районної в м.Києві
державної адміністрації з заявою про
визнання наймачем квартири, однак йому
було відмовлено.

На підставі ст.ст.65, 106 ЖК
України позивач просить визнати його
наймачем кв.АДРЕСА_1.

В судовому засіданні
представник позивача підтримав
позовні вимоги і обґрунтування позову
в повному обсязі та просив суд позов
задовольнити з підстав, зазначених в
позовній заяві.

Представник відповідача - КП «ЖЕО-103»
заперечувала проти задоволення позову,
посилаючись на те, що був порушений
визначений законом порядок
приватизації частини квартири і при
зверненні з заявою до Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації про приватизацію
квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не
повідомили про скасування заочного
рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 23.09.2005 р. про визначення
порядку користування квартирою і в
подальшому відчужили належну їм на
праві власності частину квартири
ОСОБА_3, що на думку представника
відповідача, також є незаконним. Крім
того, представник відповідача в ході
судового розгляду зазначила, що у
позивача відсутня згода всіх членів
сім»ї, що є підставою для відмови у
задоволенні позову.

Представники Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації та КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Голосіївського
району» в судове засідання не
з»явились, про місце і час судового
розгляду були повідомлені належним
чином, з заявами про відкладення
розгляду справи не звертались, в
зв»язку з чим суд вважає за можливе
провести розгляд справи у їх
відсутність.

Вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 на підставі ордеру №
146660 від 01.12.1970 р. була надана ОСОБА_7 з
сім»єю у складі п»яти осіб: ОСОБА_7,
ОСОБА_8 - її чоловік, ОСОБА_5 - дочка,
ОСОБА_9 - зять, ОСОБА_6 - онук.

ОСОБА_2, яка була дружиною
ОСОБА_6, проживала і була зареєстрована
в даній квартирі з 03.10.1989 р.

Позивач у справі
зареєстрований в квартирі з 29.10.1990 р. і
проживає в ній з моменту народження.

На підставі рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 22.08.2002 р. шлюб
між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було розірвано,
однак вона з неповнолітнім на той час
ОСОБА_1 залишились проживати в
кв.АДРЕСА_1.

В 2005 р. ОСОБА_2, мати позивача,
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6
про визначення порядку користування
квартирою та укладення окремих
договорів найму і відповідно до
заочного рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 23.09.2005 р.
даний позов був задоволений, у
користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1
виділено дві житлові кімнати площею 14,3
та 14,3 кв.м., а ОСОБА_6 житлову кімнату
площею 14,7 кв.м., та зобов»язано КП
«ЖЕО-103 Голосіївського району» укласти
з ОСОБА_2 окремий договір найму.

05.08.2008 р. відповідно до ухвали
Голосіївського районного суду м.Києва
за заявою ОСОБА_6 заочне рішення суду
від 23.09.2005 р. було скасовано і в
подальшому позов було залишено без
розгляду.

01.09.2008 р. на підставі
розпорядження Голосіївського районної
в м.Києві державної адміністрації
Відділом приватизації житла було
видано Свідоцтво про право власності
на 65/100 квартири АДРЕСА_1 на ім»я ОСОБА_2
та ОСОБА_1 в рівних частках.

Як вбачається з матеріалів
справи 12.01.2009 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
підставі Договору дарування частини
квартири подарували належну їм на
праві власності 65/100 частини квартири
ОСОБА_3.

28.02.2013 р. ОСОБА_3 був укладений
Договір дарування, відповідно до якого
вона подарувала ОСОБА_4 5/100 частини
квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Судом встановлено, що на
момент смерті ОСОБА_6 в квартирі
АДРЕСА_1 були зареєстровані та
проживали: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст. 63 ЖК
України, предметом договору найму
жилого приміщення в будинках
державного і громадського житлового
фонду є окрема квартира або інше
ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат,
а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до положень ст. 64
ЖК України, члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство. Якщо особи,
зазначені в частині другій цієї статті,
перестали бути членами сім'ї наймача,
але продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач і члени
його сім'ї.

Згідно з ст. 65 ЖК України,
наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно. Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 104 ЖК
України, член сім'ї наймача вправі
вимагати, за згодою інших членів сім'ї,
які проживають разом з ним, укладення з
ним окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, яке
відповідає вимогам статті 63 цього
Кодексу. У разі відмовлення членів
сім'ї дати згоду на укладення окремого
договору найму, а також у разі відмови
наймодавця в укладенні такого договору
спір може бути вирішено в судовому
порядку.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» від 12.04.1985 року № 2 (з
подальшими змінами), вирішуючи спори
про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при
їх вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи приписані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування
жилим приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЖК України,
повнолітній член сім'ї наймача вправі
за згодою наймача та інших членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вимагати
визнання його наймачем за раніше
укладеним договором найму жилого
приміщення замість попереднього
наймача. Таке ж право в разі смерті
наймача або втрати ним права на жиле
приміщення належить будь-якому членові
сім'ї наймача.

У разі відмови наймодавця у
визнанні члена сім»х наймачем за
договором найму спір може бути
вирішено в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів
цивільної справи позивач звертався до
відповідачів з заявою про укладення
окремого договору найму, однак йому
було відмовлено.

Відповідно до поданих ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заяв, останні
не заперечують проти визнання ОСОБА_1
наймачем частини квартири після смерті
його батька ОСОБА_6

З огляду на викладені
обставини, оцінюючи всі досліджені
судом докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є такими, що ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства,
обставини, викладені в позові, знайшли
своє підтвердження в ході розгляду
справи, доведені належними доказами, а
тому позов підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат
суд вирішує відповідно до положень ст.88
ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209,
213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и
в:

позов ОСОБА_1 до Голосіївської районної
в м.Києві державної адміністрації,
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Голосіївського
району», Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація
-103 Голосіївського району 3-ті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання наймачем жилого приміщення
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 наймачем
квартири АДРЕСА_1 замість ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя