КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/926/14-ц
Провадження № 2/505/668/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

22.04.2014 року Котовський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ніц А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Котовськ Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до відділення №7 Публічного
акціонерного товариства «Імексбанк»
про визнання кредитного договору в
частині сплати коштів за надання
«інших послуг» не дійсним, визнання
зобов'язання виконаним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним
позовом до відділення № 7 ПАТ
«Імексбанк». Свої позовні вимоги
позивач мотивує тим, що ним 9 квітня 2012
року з АТ «ІМЕКСБАНК» в особі
начальника відділення АТ «Імексбанк»
№7 у м. Котовську - Бондатій Валентиною
Степанівною, було укладено договір про
надання кредиту.

Банк відповідно до договору, банк надав
ОСОБА_3 платіжну картку VISA з умовою
використання для власних потреб
(споживчих цілей) у готівковій чи
безготівковій формі шляхом сплати з
поточного рахунку №999-00018990 (картковий
рахунок) коштів понад кредитного
залишку коштів на рахунку (овердрафт), в
межах встановленого строку та ліміту
овердрафту. Позивач в свою чергу
зобов'язався своєчасно погашати
овердрафт (кредит), сплачувати
фіксовану процентну ставку за
користування кредитом із розрахунку 19%
річних від суми заборгованості та
виконувати інші зобов'язання згідно
договору.

Позивач у позовній заяві вказує, що
кредитний договір є двостороннім
правочином, а також він за загальним
правилом є одностороннім договором,
оскільки після укладення цього
договору всі обов'язки за договором
кредиту, у тому числі повернення
кредиту та сплати процентів несе
позичальник, а кредитодавець набуває
за цим договором тільки права.

Пунктом 1.4 вказаного кредитного
договору встановлює, що зменшення
ліміту Овердрафту та платежі з
повернення Овердрафту здійснюються
згідно додатку №1, який є невід'ємною
частиною Договору.

Відповідно до додатку №1, розділу
«платежі за надані супутні послуги»,
колонка 5.3 «інші послуги банку
(валютно-обмінні операції, юридичне
оформлення, тощо)», за що відповідач мав
сплачувати кошти за надання «інших
послуг банку» щомісячно 620 гривень. За
ствердженням позивача, в даному
випадку договір вважається
двостороннім оскільки ОСОБА_3, як
позичальник набуває права вимагати
надання йому послуг (юридичне
оформлення, валютно-обмінні операції,
тощо) за які він мав сплачувати кошти.

Позивачем було отримано кредит у сумі 50
000 гривень шляхом зняття коштів за
допомогою платіжної картки з
банківського рахунку та взято на себе
зобов'язання з його повернення зі
сплатою 19% річних за користування
кредитними коштами. Окрім вказаного
позивачем було взято на себе
зобов'язання (відповідно до додатку №1
до договору) зі сплати інших послуг
банку (валютно-обмінні операції,
юридичне оформлення). Банком було взято
обов'язок з надання «інших послуг» та
отримано право вимагати від ОСОБА_3
повернення коштів, сплати процентів та
сплати коштів за надані «інші послуги».

Позивач вказує, що кредит був отриманий
ним у національній валюті (гривні) та
жодних валютно-обмінних операції ним
не проводились, відповідачем ПАТ
«Імексбанк» вказана послуга йому не
надавалась, щоразу під час здійснення
платежу жодних юридичних послуг йому
також не надавалось. Борг за кредитним
договором складав 50 000 гривень,
відсотки за користування кредитом 15 980
гривень. На даний момент за
ствердженням позивача сплачено на
користь ПАТ «Імексбанк» - 65 980 гривень
та він вважає, що повністю розрахувався
за кредитним договором.

Позивач вважає, що взяте на нього
зобов'язання виконано в повному обсязі,
оскільки ПАТ «Імексбанк» жодних «інших
послуг» йому не надавав. Позивач просив
суд визнати договір № 999-00018990/1 від
09.04.2012 року в частині, передбаченій
розділом «платежі за надані супутні
послуги», колонкою 5.3, Додатку №1
укладений між ОСОБА_3 та Публічним
акціонерним товариством «Імексбанк»
та ОСОБА_3 визнати вказаний договір
недійсним. Також просив суд визнати
зобов'язання покладені на нього за
кредитним договором №999-00018990/1 про
надання кредиту від 9 квітня 2012 року
укладеним між ним та Публічним
акціонерним товариством «Імексбанк»
виконаними належним чином, а
зобов'язання припиненим.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, наполягав на їх задоволенні
з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ
«Імексбанк» - Ніц А.С. у судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог посилаючись на їх
безпідставність та необґрунтованість,
надав до суду заперечення в
обґрунтування заперечень.

Суд, розглянувши й дослідивши
матеріали справи, вважає, що заявлені
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми процесуальними
правами на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюються на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Також згідно ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Результати оцінки доказів
суд відображає в рішенні, в якому
наводить мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або фінансова установа
(кредитор) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

До відношень, встановлених по
кредитному договору застосовуються
положення параграфа 1 глави 71 ЦК
України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не
встановлене цим параграфом та не
випливає з положень кредитного
договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Судом достовірно встановлено, що 09
квітня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «Імексбанк» в
особі начальника відділення філії АТ
«Імексбанк» № 7 у м.Котовськ Бондатій
Валентиною Степанівною та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір згідно
умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у сумі
50 000 гривень у вигляді встановлено
овердрафту на платіжну картку, а
відповідач зобов'язався повернути
вказані кредитні кошти, сплатити
фіксовану процентну ставку за
користування кредитом із розрахунку 19%
річних від суми заборгованості та
виконувати інші зобов'язання згідно
цього договору. Також між ПАТ
«Імексбанк» та ОСОБА_3 09.04.2012 року був
укладений договір про відкриття та
обслуговування поточного рахунку,
операції за якими можуть здійснюватися
з використанням спеціальних платіжних
засобів з видачею платіжної картки Visa
для фізичної особи.

Так згідно п.1.2 вказаного договору,
клієнт сплачує комісію згідно із
тарифами банку. Відповідно п.6.17
вказаного договору позичальник ОСОБА_3
зобов'язався сплачувати щомісячно
комісію за розрахункове
обслуговування поточного рахунку, яка
складає 620 гривень на місяць.

Вказана сума щомісячного платежу по
вищезазначеному зобов'язанню
визначена в додатку № 1 до договору
кредиту в сумі 620 гривень на місяць, в
розділі у тому числі платежі за надані
супутні послуги.

Так відповідно до п.7.10 кредитного
договору, ОСОБА_3 підписавши договір
підтвердив, що перед його підписанням
він ознайомився з умовами кредитного
договору та іншою інформацією про
умови кредитування та сукупну вартість
кредиту, зокрема вартість овердрафту,
вартості видів та предметів супутніх
послуг.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 599 ЦК України встановлює, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Представником відповідача надано до
суду розрахунок заборгованості
позивача ОСОБА_3 за вказаним кредитним
договором, яка станом на 11.04.2014 року
становить 18 403 гривні 15 копійок.

За положенням ст.629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Положення ст. 638 ЦК України вказує, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Так сторонами при укладенні вказаного
кредитного договору було досягнуто
всіх істотних умов, щодо предмету,
строків, та ціни договору.

Посилання позивача на порушення з боку
ПАТ «Імексбанк» ст.ст. 11 ч. 2 п.«А», та ч.4
ст.11 Закону України «Про захист прав
споживачів», а саме, що споживач не
зобов'язаний сплачувати
кредитодавцеві будь-які збори,
відсотки комісії або інші вартісні
елементи кредиту, що не були зазначені
у договорі, а також що кредитодавцю
забороняється встановлювати у
договорі про надання споживчого
кредиту будь-які збори, відсотки,
комісії, платежі тощо за дії, які не є
послугою у визначенні цього Закону.
Умова договору про надання споживчого
кредиту, яка передбачає здійснення
будь-яких платежів за дії, які не є
послугою у визначенні цього Закону, є
нікчемною - повністю спростовано
запереченням на позовну заяву.

Враховуючи обставини викладені вище,
суд вважає, що в задоволенні позову
повинно бути відмовлено в зв'язку з
безпідставністю позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст.10, 11, 59, 60, 208-209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_3 до
відділення №7 Публічного акціонерного
товариства «Імексбанк» про визнання
кредитного договору в частині сплати
коштів за надання «інших послуг» не
дійсним, визнання зобов'язання
виконаним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк апеляційної скарги.

Суддя :
Н.В. Бондаренко