Справа № 751/1272/14 Провадження №
22-ц/795/1128/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Маслюк Н. В. Доповідач - Позігун М. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіПозігуна
М.І.суддів:Губар В.С., Мамонової О.Є.при
секретарі:Остапенко Г.С.за
участю:позивача ОСОБА_5, відповідача
ОСОБА_6, третіх осіб - ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 23 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до
садівничого товариства „Джерело",
ОСОБА_6, виконавчого комітету
Чернігівської міської ради, треті
особи - ОСОБА_7, ОСОБА_10, про визнання
нечинним і скасування рішень та
план-схеми, відновлення дороги
загального користування,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення Новозаводського
районного суду м.Чернігова від 23 квітня
2014 року, яким відмовлено в задоволенні
його позовних вимог, і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Незаконність рішення суду апелянт
обгрунтовує невідповідністю висновків
суду щодо відсутності підстав для
задоволення позову фактичним
обставинам справи. Апелянт вважає
неправильним посилання суду на пропуск
позивачем строку позовної давності
щодо оскарження рішення засідання
Правління СТ „Джерело" від 12 липня 2008
року, оскільки оскаржуване рішення
з'явилося в матеріалах справи після
підписання та погодження акту
приватизації. Крім того, ОСОБА_5 вказує,
що про рішення загальних зборів СТ
„Джерело" від 19 травня 1992 року про
перекриття загальної дороги між
земельними ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2
він дізнався зі слів відповідача
ОСОБА_6 у жовтні 2011 року, але суд
необгрунтовано відмовив у цих вимогах
в зв'язку зі спливом строків позовної
давності. Апелянт вважає невірним
посилання суду на те, що ним не
ставиться питання про скасування
рішення зборів про затвердження
план-схеми товариства, оскільки в заяві
про уточнення позовних вимог від 09
квітня 2014 року у п.3 ставилася така
вимога. Також апелянт вказує, що в
судовому засіданні ОСОБА_6 і
представник управління земельних
ресурсів міської ради надавали 3 різні
план-схеми товариства із різною площею
земельної ділянки ОСОБА_6, що дає
підстави вважати здійснення ним
неодноразово незаконних та грубих
порушень земельного законодавства.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
учасників судового процесу,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
слідуючого висновку.

По справі встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради №93 від 31 березня 1992 року
дозволено СТ „Джерело" користування
фактично освоєною земельною ділянкою
площею 19 га в районі „Лісковиця" з
проведенням упорядкування території
товариства (а.с.180).

Згідно рішення виконавчого комітету
Чернігівської міської ради №7 від 17
січня 1994 року передано у колективну
власність земельну ділянку згідно
виконаної інвентаризації садівничому
товариству „Джерело" площею 21,09 га,
окремо передано земельну ділянку,
надану в постійне користування, площею
1,44 га - охоронна зона лінії
електропередачі, 0,31 га - охоронна зона
газопроводу (а.с.179).

Позивач по справі ОСОБА_5 є
користувачем земельної ділянки НОМЕР_2
площею 0,0650 га в СТ „Джерело", а
відповідач ОСОБА_6 має у власності
земельну ділянку НОМЕР_1 площею 675 кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 05 грудня 2012 року,
визнано нечинним рішення загальних
зборів членів СТ „Джерело" від 25
березня 2012 року в частині виключення
ОСОБА_5 зі складу членів товариства.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 02 жовтня 2013
року скасовано рішення
Новозаводського районного суду
м.Чернігова від 11 червня 2013 року і
встановлено ОСОБА_5 постійний
безоплатний сервітут для проїзду
транспортних засобів до земельної
ділянки НОМЕР_2 в СТ „Джерело" на
земельній ділянці ОСОБА_6 площею 65 кв.м,
шириною 3,5 м від стіни садового будинку
НОМЕР_1, довжиною в точках, позначених
літерами Д-Г 2,43 м, Г-В - 26,25 м, В-Е - 2,5 м, Е-Д
- 26,25 м, шляхом перенесення ОСОБА_6
паркану на відстань відповідно до
вказаних точок.

Зазначене рішення суду апеляційної
інстанції було скасовано ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 грудня 2013 року, а справу
передано на новий розгляд до
апеляційного суду.

Рішенням Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 19 жовтня 2011 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 19 грудня 2011 року, визнано
незаконним та скасовано рішення
загальних зборів членів СТ „Джерело"
від 26 лютого 2011 року в частині
виключення ОСОБА_5 із складу членів
товариства, відмовлено в задоволенні
позовних вимог про визнання нечинним
та скасування рішення виконкому
Чернігівської міської ради від 17.06.1997
року №148 про передачу ОСОБА_6 у приватну
власність земельної ділянки НОМЕР_1,
площею 0,675 кв.м, яка розташована на
території СТ „Джерело" та скасування
державного акту про право власності
ОСОБА_6 від 26.06.1997 року на земельну
ділянку НОМЕР_1 площею 0,675 кв.м та
скасування його реєстрації у книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №1459.

В лютому 2014 року ОСОБА_5 знову звернувся
з позовом про визнання нечинним та
скасування рішень і державного акту на
право приватної власності на землю. При
цьому в обгрунтування підстав для
визнання нечинності та скасування
рішення виконавчого комітету
Чернігівської міської ради від 17.06.1997
року №148 про передачу ОСОБА_6 у приватну
власність земельної ділянки НОМЕР_1 та
рішення товариства від 12.07.2008 року про
розширення проходу до ділянки НОМЕР_2
посилався на незаконність рішення
загальних зборів СТ „Джерело" від 19
травня 1992 року.

Крім того, просив відновити та
повернути у попередній стан дорогу
загального користування між
земельними ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2
відповідно до статуту товариства та
генерального плану, а також визнати
нечинною та скасувати план-схему СТ
„Джерело", прийняту на загальних
зборах від 07.02.2012 року.

Вказані вимоги не були предметом
розгляду цивільної справи №2-1403/11 за
позовом першого заступника прокурора
м.Чернігова в інтересах ОСОБА_5 до СТ
„Джерело", виконавчого комітету
Чернігівської міської ради, ОСОБА_6,
Управління Держкомзему у м.Чернігові
про визнання нечинним та скасування
рішення загальних зборів, визнання
нечинним та скасування рішення
виконкому Чернігівської міської ради,
скасування державного акту про право
власності на землю.

Таким чином, хоча заявлені ОСОБА_5 у
лютому 2014 року вимоги про визнання
нечинним та скасування рішення
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради від 17.06.1997 року №148 про
передачу ОСОБА_6 у приватну власність
земельної ділянки НОМЕР_1 та Державного
акту на право приватної власності на
землю від 26.06.1997 року і є тотожними
вимогам, які були предметом розгляду
судом у справі №2-1403/11, проте оскільки в
обгрунтування підстав для їх
задоволення позивач посилався на інші
підстави, зокрема, нечинність рішення
загальних зборів СТ „Джерело" від 19
травня 1992 року, яке також просить
визнати нечинним і скасувати, то в силу
п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України відсутні
підстави для закриття провадження у
справі. Крім того, в даній справі
учасниками судового розгляду були
також треті особи - ОСОБА_7 та ОСОБА_10,
які не були учасниками у справі №2-1403/11.

Проте, відповідно до положень ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як встановлено рішенням
Новозаводського районного суду
м.Чернігова від 19 жовтня 2011 року, ОСОБА_5
пропустив строк звернення до суду з
вимогами про визнання нечинним та
скасування рішення виконкому
Чернігівської міської ради від 17.06.1997
року №148 про передачу ОСОБА_6 у приватну
власність земельної ділянки НОМЕР_1,
скасування державного акту про право
власності ОСОБА_6 від 26.06.1997 року на
земельну ділянку НОМЕР_1.

Зазначені обставини знайшли
підтвердження в ході розгляду даної
цивільної справи.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_5
зазначав, що ОСОБА_6 приватизував
земельну ділянку площею 0,075 га, тобто
більшої площі, ніж була вказана на
план-схемі від 21 березня 1992 року, і
постійно свою земельну ділянку
незаконно збільшував за рахунок
загальної дороги, яка передбачена
генеральним планом СТ „Джерело".

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що строк позовної давності для
звернення до суду з вимогами про
визнання і скасування рішення
загальних зборів СТ „Джерело" від 19
травня 1992 року про перекриття
загальної дороги між земельними
ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2, а також для
вимог про визнання нечинним і
скасування рішення СТ „Джерело" від 12
липня 2008 року закінчився; визнання
нечинною та скасування плану-схеми
товариства, затвердженої загальними
зборами від 07 липня 2012 року не
передбачено законом, який регулює
спірні правовідносини; ОСОБА_6 є
власником земельної ділянки згідно із
державним актом, який є чинним і
захищає права власника.

Такі висновки суду грунтуються на
матеріалах справи та відповідають
вимогам закону.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України, який
набрав чинності з 01 січня 2004 року
Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Оскільки позивач оскаржує рішення
загальних зборів СТ „Джерело" від 19
травня 1992 року, до даних правовідносин
застосовуються положення Цивільного
кодексу УРСР 1963 року, статтею 75 якого
встановлено, що позовна давність
застосовується судом незалежно від
заяви сторін.

З матеріалів справи вбачається, що при
розгляді цивільної справи за позовом
першого заступника прокурора м.
Чернігова в інтересах ОСОБА_5 до СТ
„Джерело", виконавчого комітету
Чернігівської міської ради, ОСОБА_6,
управління Держкомзему у м. Чернігові
про визнання нечинними та скасування
рішення загальних зборів, визнання
нечинним та скасування рішення
виконкому Чернігівської міської ради,
скасування державного акту про право
власності на землю досліджувалась
схема земельних ділянок товариства,
яка затверджена загальними зборами
членів товариства від 19 травня 1992 року,
в зв'язку з чим є необгрунтованими
доводи апелянта, що про зазначене
рішення він дізнався зі слів ОСОБА_6 у
жовтні 2011 року.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
пропуску позивачем строку позовної
давності для оскарження рішення
загальних зборів СТ „Джерело" від 19
травня 1992 року.

Також суд обгрунтовано відмовив в
задоволенні позовних вимог в частині
визнання нечинним і скасування рішення
СТ „Джерело" від 12 липня 2008 року за
спливом позовної давності, оскільки
позивачем не надано належних доказів
на підтвердження поважності підстав
для пропуску строку позовної давності
і доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновку
суду в цій частині.

Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

З матеріалів цивільної справи №2-2005/08
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про
встановлення твердих меж земельної
ділянки вбачається, що ОСОБА_5 був
стороною у справі і мав право
знайомитися з матеріалами справи, в
зв'язку з чим доводи апелянта, що він не
міг знати про рішення СТ „Джерело" від
12.07.2008 року, є безпідставними.

Крім того, як вбачається з журналів
судових засідань цивільної справи
№2-2005/08 (в розгляді якої брав участь і
ОСОБА_5), копії протоколів засідання
товариства були приєднані до
матеріалів справи за клопотанням
ОСОБА_6 14 серпня 2008 року. Заяву ж про
залишення позову без розгляду ОСОБА_7
було подано лише 15 вересня 2008 року.

Статтею 16 ЦК України встановлено
способи захисту цивільних прав та
інтересів, а саме: 1) визнання права; 2)
визнання правочину недійсним; 3)
припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади АРК або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Оскільки план-схема СТ „Джерело" не є
правовстановлюючим документом,
визнання її нечинною та її скасування
чинним законодавством не передбачено.

Посилання апелянта на те, що він в суді
першої інстанції ставив питання про
скасування інших рішень зборів СТ
„Джерело", зокрема щодо затвердження
план-схеми товариства також не можуть
бути підставою для задоволення
апеляційної скарги і скасування
рішення суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 09 квітня 2014 року подав до
Новозаводського районного суду м.
Чернігова заяву про зміну (доповнення)
підстав позову та уточнення позовних
вимог, в якій, зокрема, просив скасувати
рішення загальних зборів від 25 березня
2012 року і від 27 липня 2012 року в частині
затвердження плану-схеми.

Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України до
початку розгляду судом справи по суті
позивач має право шляхом подання
письмової заяви змінити предмет або
підставу позову.

Оскільки позивачем заяву про зміну
(доповнення) підстав та уточнення
позовних вимог подано після початку
розгляду судом справи по суті, суд
першої інстанції обгрунтовано
відмовив в задоволенні клопотання про
приєднання даної заяви до матеріалів
справи.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції є законним,
обгрунтованим, постановленим з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 23 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий:Судді: