АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/537/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1389/14
Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В.
Доповідач Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Дорош А.І.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката ОСОБА_1

Третьої особи ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 12
березня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_2,- про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання, та
додаткових витрат.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із зазначеним вище позовом,
посилаючись на те, що відповідач є
батьком повнолітньої доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається у
Національному юридичному університеті
імені Ярослава Мудрого з 14.07.2009 року по
01.07.2014 року. У зв'язку з навчанням донька
потребує матеріальної допомоги, але
відповідач її у добровільному порядку
не надає. Просила стягнути з нього
аліменти на утримання повнолітньої
дитини на час її навчання у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку, а також
стягнути додаткові витрати, понесені
нею на оплату навчання у вищому
навчальному закладі та проживання в
гуртожитку у розмірі 47597 грн.00 коп.

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 12
березня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання повнолітньої
дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
продовжує навчання у Національній
юридичній академії України ім.
Ярослава Мудрого, в розмірі 1/4 частини з
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи стягнення з 10.02.2014
року та до закінчення навчання, але не
пізніше досягнення ОСОБА_2
двадцятитрьохрічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
додаткові витрати на оплату навчання
дитини ОСОБА_2 у розмірі 30400 гривень. В
решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційному порядку рішення суду
оскаржив ОСОБА_3

Апелянт просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог,
посилаючись невідповідність висновків
суду обставинам справи і порушення
норм матеріального та процесуального
права.

У запереченні на апеляційну скаргу
ОСОБА_4 просить рішення суду залишити
без змін, посилаючись на його
законність та обґрунтованість.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Згідност. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції є невідповідність
висновків суду обставинам справи і
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
місцевий суд, виходив з того, що батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей, які
продовжують навчання, і що участь у
додаткових витратах на повнолітню
доньку, яка продовжує навчання, є
обов»язком батьків.

Однак, колегія суддів не може повністю
погодитися з даним висновком суду.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
19.11.1977 року по 30.10.2007 року. Від даного
шлюбу вони мають повнолітню доньку
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається у
Національному юридичному університеті
імені Ярослава Мудрого з 1 вересня 2010
року по 1 липня 2014 року на денній формі
навчання. Весь тягар утримання лежить
на її матері - ОСОБА_4

Також правильно з»ясовано, що
відповідач, маючи можливість, у
добровільному порядку не надає
матеріальної допомоги доньці на період
її навчання, яка потребує такої
допомоги.

Тому місцевий суд прийшов до
правильного висновку про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у
розмірі 1/4 частини всіх видів доходів
щомісячно, на утримання повнолітньої
дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - на час
навчання останньої, правильно
застосувавши положення ст.ст. 191 198,199,200
СК України.

Проте, колегія суддів, не може
погодитися з висновками суду першої
інстанції в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
додаткових витрат, викликаних
необхідністю оплати навчання
повнолітньої доньки, а також її
проживання у гуртожитку.

Колегія суддів вважає, що при
задоволенні цієї позовної вимоги,
місцевим судом неправильно була дана
оцінка доказам та неправильно були
застосовані норми матеріального права,
а саме : ст. 185 СК України.

Правовідносини щодо обов'язку батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина
врегульовано главою 16 Сімейного
кодексу України. Дана глава не містить
положень, які б встановлювали обов'язок
батьків брати участь у додаткових
витратах повнолітніх дочки, сина.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України до
відносин між батьками і дочкою, сином
щодо надання їм утримання
застосовуються лише норми статей 187,
189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Стаття 185 СК України, на яку послався
місцевий суд при задоволенні позовної
вимоги про стягнення додаткових витрат
з відповідача закріплена главою 15, якою
врегульовано правовідносини щодо
обов'язку матері, батька утримувати
неповнолітню дитину.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги, скасування
рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 12
березня 2014 року в частині стягнення
додаткових витрат, викликаних
необхідністю оплати навчання
повнолітньої доньки ОСОБА_2 та її
проживання в гуртожитку.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції є законним, обґрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
тому колегія суддів не знаходить
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 12 березня
2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на
оплату навчання повнолітньої дитини
ОСОБА_2 у розмірі 30400 гривень
скасувати.

Постановити у цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
додаткових витрат на оплату навчання
дитини відмовити за безпідставністю.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: