АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1017/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі : головуючого - судді Фанди В.П.,

суддів : Спірідонової Т.В., Купельського
А.В.,

при секретарі : Шевчук Ю.Г.

за участі: ОСОБА_1, і його представника
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, як
представника ОСОБА_1 на заочне рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
18 березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк ,,Надра" про визнання
недійсним договору кредитної лінії.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів,

в с т а н о
в и л а

У жовтні 2013 року позивач звертаючись
до суду з позовом, просив визнати
недійсним договір кредитної лінії.
Зазначав, що 08.02.2008 року між ним та
банком було укладено договір та
відкрито для позивача кредитну лінію з
лімітом кредитування у 55 000 дол. США,
строком до 06.02.2015 року, зі сплатою 14,4%
річних. Вказував, що в цей же день
отримав кредит в розмірі 29 000 дол. США.
Проте додаткової угоди та графік
погашення кредиту не отримував та не
підписував. Крім того, фактичні умови
кредитування відрізняються від тих
умов, які погоджені із позивачем усно
під час переговорів з відповідачем.

Заочним рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 18 березня 2014
року в задоволені позову відмовлено за
його недоведеністю.

В апеляційній скарзі представник
апелянта з рішенням суду не
погоджується, посилається на порушення
норм матеріального та процесуального
законодавства, просить його скасувати
та постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги. Зазначає,
що позивачу було видано кредитний
транш у розмірі 29 000 дол. США без
підписання передбаченої основним
Договором додаткової угоди та графіку
погашення кредиту, дана обставина
призвела до неузгодження між сторонами
ряду істотних умов кредитного договору
(суми кредиту, терміну його повернення,
порядку погашення кредиту, мети
кредитування).

На апеляційному перегляді рішення
суду першої інстанції апелянт та його
представник підтримали вимоги
апеляційної скарги, вважають, що її
слід задовольнити з підстав вказаних у
апеляції.

Представник банку подав заяву про
розгляд справи без його участі,
апеляційну скаргу не визнав, вважає, що
в її задоволені слід відмовити.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

________________________________________________________________________
______________

Головуючий у першій інстанції -
Карплюк О.І.

Доповідач - Фанда В.П.

Категорія : 27

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування, зміни рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення, в тому числі, є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Згідно рішень Європейського суду з
прав людини, мотивованим є рішення,
якщо:

1) підстави, на яких базується рішення,
зазначені належним чином (рішення
Євросуду у справі «Кузнєцов та інші
проти Російської Федерації»);

2) доводи і мотиви, на яких грунтується
рішення, вказані з достатньою ясністю
(рішення Євросуду у справі
«Хаджіанастасіу проти Греції»);

3) висловлена позиція суду стосовно
всіх доречних і важливих аргументів
сторони (рішення Євросуду у справі
«Проніна проти України»).

У відповідності з процесуальним
законодавством (ст.ст.214,215 ЦПК, п.11
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судове рішення» №14 від
18.12.09 року) мотивувальна частина
рішення повинна містити:

- встановлені судом обставини і
визначені відповідно до них
правовідносини; мотиви, згідно з якими
суд вважає встановленою наявність або
відсутність фактів, якими
обгрунтовувалися вимоги чи
заперечення, бере до уваги або відхиляє
докази, застосовує зазначені в рішенні
нормативно-правові акти;

- чи були порушені, не визнані або
оспорені права, свободи чи інтереси, за
захистом яких особа звернулася до суду,
якщо були, то ким;

- назви статті, її частини, абзацу,
пункту, підпункту закону, на підставі
якого вирішено справу, а також
процесуального закону, яким суд
керувався (стаття 215).

Згідно до практики Європейського суду,
не є вмотивованим рішення суду, яке
містить просте зазначення на норму
закону, з якого незрозуміло, чому суд
прийшов саме до таких висновків.

Невмотивоване рішення суду порушує
право як позивача, так і відповідача на
справедливий суд, оскільки не можна
оскаржити рішення (навіть якщо
висновки суду правильні), якщо
незрозуміло, як суд до нього прийшов.
Таке рішення порушує право на
справедливий суд однієї зі сторін.

При подачі позову та у судовому
засіданні позивачем ставилося питання
щодо визнання недійсним договору
кредитної лінії з конкретних підстав.

Разом із цим суд першої інстанції
обмежився лише перерахуванням норм
закону та загальним зазначенням про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Судом встановлено, що 08.02.2008 року між
сторонами було укладено договір
кредитної лінії, відповідно до якого
позивачу було відкрито кредиту лінію з
лімітом кредитування 55 000 дол. США
строком до 06.02.2015 року зі сплатою 14,4 %
річних.

Цим договором передбачена видача
банком кредиту окремими траншами після
підписання окремих додаткових угод у
яких обумовлюється сума траншу, термін
користування траншем, а також інші
умови, що можуть виникнути протягом дії
даного договору, можливість зміни
процентів шляхом укладення додаткової
угоди (п.п.1.2, 1.3, 1.4, 1.5 договору кредитної
лінії).

Даний договір кредитної лінії
складений у письмовій формі,
підписаний сторонами.

У день підписання договору кредитної
лінії, позивач отримав кредит в сумі 29
000 дол. США, без укладення сторонами
додаткової угоди.

Вказані обставини визнав позивач у
судовому засіданні та представник
відповідача у письмових запереченнях.

Колегія суддів звертає увагу, що
позивачем ставилися позовні вимоги
щодо визнання недійсним договору
кредитної лінії від 08.02.08 року у зв'язку
із тим, що для отримання кредиту на суму
29 000 дол. США банк з ним: не укладав
додаткову письмову угоду на цей транш;
не складав графік погашення кредиту на
цю суму; та умови надання кредиту
зазначенні у договорі кредитної лінії,
не відповідають усно обумовленим
умовам перед отриманням 29 000 дол. США.

Таким чином, предметом спору є не сам
договір кредитної лінії, так як
позивачем фактично оспорюються умови
отримання 29 000 дол. США без укладення
додаткової угоди, а саме визначення
розміру процентів, строк користування
цими коштами, періодичність та сума
платежів на погашення кредиту.

Пленум Верховного Суду України у п.п.7,8
постанови «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», №9 від 06.11.09
року роз'яснив, що у відповідності до
ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог, які
встановленні ст.203 ЦК України, саме на
момент вчинення правочину.

Виконання чи невиконання сторонами
зобов'язань, які виникли із правочину,
має значення лише для визначення
наслідків його недійсності, а не для
визнання правочину недійсним.

Правомірність визначення банком
розміру процентів, строк користування
цими коштами, періодичність і сума
платежів на погашення кредиту
стосується виконання умов договору
кредитної лінії та, виходячи із умов
укладеного договору кредитної лінії, з
врахуванням позовних вимог, не є
предметом спору по даній справі.

Констатувавши безпідставність
заявленого позову, суд першої
інстанції одночасно відмовив у
задоволенні позовних вимог і у зв'язку
із пропуском позивачем строку позовної
давності.

При цьому поза увагою місцевого суду
залишилося роз'яснення викладене у п.11
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судове рішення», №14 від
18.12.09 року згідно до якого, встановивши,
що строк для звернення з позовом
пропущено без поважної причини, суд у
рішенні зазначає про відмову в позові з
цих підстав, крім випадків, коли позов
не доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи, тому рішення не можна
визнати законним та обґрунтованим, в
зв'язку з чим воно підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 18 березня 2014
року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1
до публічного акціонерного товариства
комерційний банк ,,Надра" про визнання
недійсним договору кредитної лінії.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис
Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя
апеляційного суду В.П.
Фанда