№ апеляційного
провадження:22-ц/796/3100/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,
Шебуєвої В.А.,

при секретарі Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_4, яка діє на підставі доручення в
інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 19 грудня 2013 року

У справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, третя особа Головне управління
юстиції у м. Києві про визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 19 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено /а.с.
151-157/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_4, яка діє на підставі доручення в
інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6, подала
апеляційну скаргу на рішення суду
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість. Вважає, що судом
першої інстанції не враховано, що
оригінал правовстановлюючого
документу на спірне нерухоме майно
утримується відповідачем. Крім того, не
враховано неодноразові клопотання про
витребування доказів - інформаційної
довідки про власника спірної квартири.
З урахуванням викладеного в
апеляційній скарзі просила рішення
скасувати, та постановити нове, яким
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання вкотре
не з'явився, повідомлення про час та
дату розгляду апеляційної скарги не
отримує, про що свідчать конверти,
повернені на адресу суду за
закінченням терміну зберігання, тому
про час та день розгляду справи
повідомлявся шляхом публікації в
офіційному друкованому виданні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника позивачів, дослідивши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
скасуванню з ухваленням нового рішення
на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_7, після його смерті
заведена спадкова справа, до складу
спадщини ввійшло в тому числі нерухоме
майно - квартира АДРЕСА_1 /а.с.6/

06 жовтня 2010 року із заявою про
прийняття спадщини звернулась його
дочка ОСОБА_5 (змінено прізвище на
ОСОБА_5) /а.с. 71 зворот/

08 жовтня 2010 року із заявою про
прийняття спадщини звернулась його
дружина ОСОБА_7 /а.с. 69/

15 жовтня 2010 року із заявою про відмову
від прийняття спадщини на користь
ОСОБА_5 звернулась мати померлого
ОСОБА_10 /а.с. 69/

16 жовтня 2010 року із заявою про
прийняття спадщини звернувся його
батько ОСОБА_6 /а.с. 68 зворот/

09.12.2011 року ОСОБА_5 звернулась до Сьомої
Київської державної нотаріальної
контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину, проте, їй було
повідомлено про неможливість видати
свідоцтво про право на спадщину,
оскільки спадкоємцем не пред'явлено
правовстановлюючих документів на
квартиру.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
вимог п. 216 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 03.03.2004
р. №20/5 про те, що видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, провадиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві.
Оскільки в межах розгляду даної справи
позивачами не доведено, що після
відкриття спадщини виявлено загальний
обсяг рухомого та нерухомого майна, що
підлягає спадкуванню, між спадкоємцями
існує спір щодо поділу спадкового
майна, доказів на підтвердження
виникнення у спадкодавця за життя
права власності на об'єкт нерухомого
майна - квартиру АДРЕСА_1 не долучено,
зважаючи на відсутність в матеріалах
справи правовстановлюючого документа
на спірну квартиру, дало суду першої
інстанції підстави вважати, що
позивачами обрано не належний спосіб
захисту порушених прав.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути застосовано
визнання права п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а
саме, на підтвердження існування у
сторін певного правового становища,
зокрема наявності права у позивача,
конкретних правовідносин, що склались
між сторонами.

Відповідно до Закону України «Про
нотаріат» та інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» п.п. 205-238, при оформленні права
на спадщину нотаріус зобов'язаний
вчинити ряд нотаріально процесуальних
дій, в тому числі, встановити наявність
майна спадкодавцю, а правовстановлюючі
документи на нерухоме майно
зобов'язані надати спадкоємці.

У зв'язку з неподанням спадкоємцями
правовстановлюючого документу на
квартиру на ім'я ОСОБА_8, державним
нотаріусом Сьомої київської державної
нотаріальної контори ГавриленкоА.М.
відмовлено. /а.с.189/

Згідно ст. 392 ЦК України, право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 17 травня 2013
року, залишеного без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 24
вересня 2013 року /а.с.114-121/, квартира
АДРЕСА_1 належала на праві приватної
власності ОСОБА_8 на підставі договору
купівлі-продажу від 03.03.2000 року,
посвідченого державним нотаріусом
двадцять другої Київської державної
нотаріальної контори Ковток А.І.,
зареєстрованим в реєстрі за №1-889 /а.с. 8/

Згідно відповіді Київського міського
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, наданої 14.03.2014 р. на
запит апеляційного суду за №30959, за
ОСОБА_8 на праві власності
зареєстрована АДРЕСА_1, на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
03.03.2000 р., копія якого надана
Дніпровським районним судом м. Києва з
матеріалів цивільної справи №2604/7627/12
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю.

Спадкоємцями, після смерті ОСОБА_8 є
його дочка ОСОБА_5, батько ОСОБА_6, мати
ОСОБА_10 відмовилась від прийняття
спадщини на користь ОСОБА_5, та його
дружина ОСОБА_13, відносяться до першої
черги спадкоємців за законом, згідно
зі ст. 1261 ЦК України, а згідно зі ст. 1267
ЦК України, їх частки у спадщини є
рівними, за виключенням матері
померлого ОСОБА_10, яка відмовилась від
спадщини на користь його дочки ОСОБА_5

Відповідно дочка ОСОБА_5 має право на Ѕ
частину майна в порядку спадкування за
законом, а батько ОСОБА_6 на ј частину.
Відповідно ОСОБА_13 на ј частину.

Колегією суддів встановлено, що
відповідачем утримується оригінал
правовстановлюючого документу на
спірне нерухоме майно, тому позивачі
позбавлені можливості оформити
спадкове майно у встановленому законом
порядку.

Враховуючи вищевикладене, та те, що
позивачі, маючи право на частину майна
в порядку спадкування, своєчасно
звернулись до нотаріальної контори, в
порядку вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України,
не можуть отримати свідоцтва про право
власності на частину спадкового майна
за законом, захистити своє право в
інший спосіб аніж судовий неможливо,
тому згідно ст. 16 ЦК України, позивачами
обрано належний спосіб захист своїх
прав, шляхом визнання свого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє на
підставі доручення в інтересах ОСОБА_5,
ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 19 грудня 2013 року -
скасувати, та ухвалити нове наступного
змісту:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою АДРЕСА_5,
право власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7
ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний код НОМЕР_2,
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_6,
право власності на ј частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7
ОСОБА_8.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ідентифікаційний код НОМЕР_3,
зареєстрованої за адресою АДРЕСА_7,
судовий збір на користь ОСОБА_5 у
розмірі 2080 (дві тисячі вісімдесят)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 судовий збір на
користь ОСОБА_6 у розмірі 1040 (одна
тисяча сорок) гривень.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: