Номер провадження: 22-ц/785/4650/14
Головуючий у першій інстанції Сегеда
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: судді
Парапана В.Ф.

Суддів:Панасенкова
В.О., Драгомерецького М.М.

При секретарі:
Горновій А.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 05 березня 2014 року у справі за
позовом Одеської міської ради до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті
особи, які не заявляють самостійні
вимоги щодо предмету спору:
Малиновська районна адміністрація
Одеської міської ради, Орган опіки та
піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради,
про знесення самовільно побудованих
об'єктів та звільнення земельної
ділянки,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2009р. Одеська міська рада
звернулась до суду з позовом до
відповідачів та після уточнення своїх
вимог просила зобов'язати ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 солідарно, за
свій рахунок привести до попереднього
стану земельну ділянку площею 0,1403 га за
адресою: АДРЕСА_1 відповідно до
технічної документації 16.08.1982р., шляхом
знесення самовільно споруджених
будівель, а саме: а1-12,9 кв.м., а2-10,5 кв. м.,
а3-4,5 кв. м., а4-18,7 кв.м., а5-3,31 кв.м. та літ.
К-60,7 кв.м. (а/c. 153-155 т.2).

В обґрунтування позову Одеська міська
рада посилалася на те, що відповідно до
технічного паспорту від 16.08.1982р.
загальна площа домоволодіння АДРЕСА_1
складала 37,10 кв.м., а згідно з ордером
№1100 серія ИР, виданим на підставі
рішення виконавчого комітету
Ільїчівської районної ради народних
депутатів м. Одеси від 23.11.1983р., ОСОБА_8
дозволено зайняти дві кімнати по
АДРЕСА_1.

Проте відповідно до технічного
паспорту 1995р. загальна площа цього
будинку значно збільшилась, а згідно з
технічним паспортом від 2008р. загальна
площа будинків АДРЕСА_2 склала 157,5 кв. м.,
які зазначені у технічному паспорті
під літ. «А» та літ «К», а площа
самовільно захопленої земельної
ділянки складає 1 467 кв.м. Таким чином,
відповідачі, здійснюючи самочинне
будівництво будинків АДРЕСА_1, порушила
права Одеської міської ради, як
власника земельної ділянки.

Справу розглянуто у відсутності
відповідачів.

Справа судами розглядалася
неодноразово.

Останнім рішенням суду від
05.03.2014р. позов задоволено частково.
ОСОБА_4 зобов'язано за свій рахунок
привести до попереднього стану
житловий будинок, який в результаті
перебудови та прибудови складається з
трьох житлових кімнат площею 11,60 кв.м.,
13,60 кв. м., 10,5 кв.м., двох кухонь площею 8,00
кв.м., 18,7 кв.м., трьох коридорів площею 12,2
кв.м., 6,8 кв.м., 4,5 кв.м., ванни площею 4,9
кв.м., санвузла площею 6,0 кв.м., загальною
площею 98,80 кв.м. в тому числі житлова 35,70
кв.м., а також збудовані нові господарчі
споруди: сарай під літ. «Б», вбиральня
під. літ. «В», сарай під літ. «Г»,
котельня під літ. «Д», навіс під літ.
«Е», огорожа №1-3, мостіння 1 та земельну
ділянку площею 0,1 403 га, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до
технічної документації від 16.08.1982р.,
шляхом знесення самовільно
споруджених будівель, а саме: під літ.
а1- 12,9 кв.м. (кухня пл. 8,00 кв.м., ванна пл. 4,9
кв.м.), під літ. а2 - 10,5 кв.м. (житлова
кімната пл. 10,5 кв.м.), під літ. а3 - 4,5 кв.м.
(коридор пл. 4,5 кв.м.), під літ. а4 - 18,7 кв.м.
(кухня пл. 18,7 кв.м.) та будівлю під літ. а3
- 4,5 кв.м. (коридор пл. 4,5 кв.м.), під літ. а4 -
18,7 кв.м. (кухня пл. 18,7 кв.м.) та будівлю
під літ. «К», яка складається з кімнати
площею 18,2 кв.м., двох коридорів площею 8,2
кв.м., 7,6 кв.м., кухні площею 20,2 кв.м.,
санвузла площею 6,5 кв.м., загальною
площею 60,7 кв.м. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду скасувати, посилаючись на
його незаконність та
необґрунтованість, та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися у судове
засідання, дослідивши матеріали справи
та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1, яким користуються відповідачі
за договором житлового найму,
перебуває у комунальної власності
Одеської міської ради і тому спірні
правовідносини сторін регулюються
нормами Житлового кодексу України та
ЦК України.

За правилами ст. 100 ЖК України
переобладнання та перепланування
жилого приміщення допускається за
згодою наймача, членів сім'ї, які
проживають разом з ним, та наймодавця і
з дозволу виконавчого комітету міської
ради народних депутатів.

Наймач, який допустив самовільне
переобладнання і перепланування
жилого або підсобного приміщення,
зобов'язаний за свій рахунок привести
приміщення у попередній стан.

У порушення цієї норми закону та без
дозвілу й згоди Одеської міської ради,
відповідачі захопили земельну ділянку
площею 1467 кв.м. за вказаною адресою та
самочинно, без дозвільних документів,
провели самочинну добудову до
житлового будинку, що був наданий їх
сім'ї в користування, а також здійснили
будівництво капітальної споруди під
літ. «К» розміром 60,7 кв.м., яка
використовується ними під жилий
будинок.

Факт вчинення ними самочинного
будівництва підтверджується актом від
10.03.2009р. та протоколом №53 про
адміністративне правопорушення
стосовно ОСОБА_4 за ст. 150 КУпАП, (а/с. 9,10
т.1).

Згідно схематичного плану від 20.08.1982р.
на земельній ділянці площею 937 кв.м. по
АДРЕСА_1 знаходився житловий будинок
№42 під літ. «А», який складався з двох
житлових кімнат площею 11,60 кв.м., 13,60
кв.м., кухні площею 11,8 кв.м., коридору
площею 6,8 кв.м., загальною площею 37,00
кв.м., а житловою - 25,20 кв.м., сарай під.
Літ. «Б», вбиральня під літ. «В»., (а/с. 86-87
т.2).

Виходячи з цих даних, суд визнав, що
саме на вселення та проживання в такий
житловий будинок з господарчими
спорудами було видане ордер на їм'я
ОСОБА_8 та членів його сім'ї.

В подальшому сім'я ОСОБА_8 самовільно
без належного дозвілу провела
перебудову та прибудову до житлового
будинку АДРЕСА_1 і на самовільно
захопленій земельній ділянці
здійснила будівництво житлового
будинку під літ. «К», що
підтверджується схематичним планом
від 23.06.1995р. та технічними паспортами.

У відповідності до зазначеного плану
житловий будинок №42 під літ. «А» за
вказаною адресою, в результаті
перебудови та прибудови складається з
трьох житлових кімнат площею 11,60 кв.м.,
13,60 кв.м., 10,5 кв.м., двох кухонь площею 8,00
кв.м., 18,7 кв.м., трьох коридорів площею 12,2
кв.м., 6,8 кв.м., 4,5 кв.м., ванни площею 4,9
кв.м., санвузла площею 6,0 кв.м., загальною
площею 96,80 кв.м., в тому числі житлова 35,70
кв.м., а також збудовані нові господарчі
мпоруди6 сарай під літ. «Б», вбиральня
під літ. «В», сарай під літ. «Г»,
котельня під літ. «Д», навіс під літ.
«Е», огорожа №1-3, мостіння 1, а/с. 86-93 т.2).

З технічного паспорту від 07.10.2008р.,
оформленого за заявою ОСОБА_4
убачається, що відповідачами на
самовільно захопленій земельній
ділянці самочинно збудували житловий
будинок літ. «К», що складається з
житлової кімнати площею 18,2 кв.м., вдвох
коридорів площею 8,2 кв.м., 7,6 кв.м., кухні
площею 20,2 кв.м., санвузла площею 6,5 кв.м.,
загальною площею 60,7 кв.м., розташованих
за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить
відмітка «самочинне будівництво» у
зазначеному техпаспорті, (а/с. 118-123 т.1).

Судом встановлено, що вся ця
документація після смерті ОСОБА_8 була
оформлена на ОСОБА_4, як на забудовника
вищевказаних будинків та споруд.

Виходячи з вищевикладеного суд визнав,
що ОСОБА_4 у порушення вимог ст. 22 Закону
України «Про основи містобудування»,
без отримання дозволу на виконання
будівельних робіт, здійснила це
будівництво.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції всебічно та повно дослідивши
надані сторонами докази, дійшов
обгрунтованого висновку про те, що
вищезазначене будівництво є
самочинним, оскільки воно було
збудовано на земельній ділянці що не
була відведена для цієї меті, без
належного дозволу та проектної
документації і, оскільки воно порушує
права позивача, за правилами ч.7 ст. 376 ЦК
України правильно зобов'язав саме
ОСОБА_4- дружину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_8, за свій рахунок привести
зазначений житловий будинок до
попереднього стану.

Доводами апеляційної скарги висновків
суду не спростовано.

Рішення суду є правильним, воно
ухвалено у відповідності до положень
ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для
його скасування, як про це йдеться мова
у апеляційній скарзі, немає.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 05 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області: В.Ф. Парапан

М.М.Драгомерецький

В.О.Панасенков