Справа №337-2471-14ц
Провадження № 2-337-11002014р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року
Хортицький районний суд
м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук
І.Г.

при секретарі Латій В.О.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, у якому просить
стягнути з відповідача суму боргу за
договором позики розмірі 37860 грн., 3%
річних у розмірі 3161,56 грн., а також
сплачені позивачем судові витрати,
мотивуючи тим, що 12.09.2007 року,
відповідач ОСОБА_2 взяв у неї в борг 35000
доларів США, які зобов'язувався
повернути частками до 30.06.2011 року, про
що надав розписку, але у зазначені
строки, борг повністю не поверну, а
повернув лише 32000 доларів США.

Представник позивача надала заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримує. Відповідач
ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи
за його відсутності, позовні вимоги
визнає.

Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст. 205, 639 ЦК України
правочини можуть вчинятись у будь -якій
формі (усна, письмова). Сторони мають
право обирати форму правочину, якщо
вимоги щодо форми правочину не
встановлені законом.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК
України).

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Статтями 1046, 1047 ЦК України передбачена
письмова форма договору позики, а також
зазначені обов'язкові його умови,
зокрема, взяття на себе позичальником
обов'язку повернути предмет позики.

Факт отримання 35000 доларів США у борг
строком до 30.06.2011 року, відповідачем не
оспорювався, та також підтверджується
копією письмової розписки, з
погодженим графіком погашення боргу.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалась, на його банківський
рахунок.

Згідно до ч.2 ст. 545 ЦК України належним
підтвердженням виконання грошового
зобов'язання є наявність боргового
документу у боржника, а у разі
неможливості його повернення -
письмова розписка кредитора про
повернення боргу, яку він надає
боржнику.

Відповідно до тверджень позивача, які
не спростовані відповідачем, ОСОБА_2
повернув три платежі, останній 28.09.2009
року, у загальному розмірі 32000 доларів
США і після цього грошові кошти не
повертав, та таким чином станом на
момент пред'явлення позову,
заборгованість складає 3000 доларів США,
що за офіційним курсом НБУ на момент
подачі позову складає 37860 грн.

Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася. Відповідно до ст.
625 ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до розрахунку наданого
позивачем, 3% річних за період з 01.07.2011
року по 11.04.2014 року складають грошову
суму у розмірі 250,52 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ на момент подачі
позову складає 3161,56 грн.

Даний розрахунок не спростований
відповідачем, та їм не оспорюється.

Таким чином позовні вимоги позивача
законні, обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Крім того з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню
відповідно до ст. 88 ЦПК України,
сплачені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.202, 205, 545, 625, 638, 639, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК
України, ст. ст.10, 11, 60, 88, 197 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, інн
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1(інн НОМЕР_2)
суму боргу за договором позики у
розмірі 37860 грн., 3% річних у розмірі 3161
грн. 56 коп., а також сплачені позивачем
судові витрати у розмірі 410 грн. 21 коп., а
всього стягнути 41431(сорок одна тисяча
чотириста тридцять одна) грн. 77 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області,
протягом 10 днів.

Суддя: