Номер провадження 2/754/584/14
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді Клочко
І.В.

за участю секретаря
Ліщитович К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Житлово-будівельного
кооперативу «Будівельник-6» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ЖБК «Будівельник-6» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що вона проживає у
власній квартирі, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідач - ОСОБА_2
проживає на 1н поверх вище в квартирі
АДРЕСА_2 і починаючи з 2004 року постійно
заливає квартиру ОСОБА_1 02.01.2011 року та
08.02.2011 року знову відбулося залиття
квартири позивача. Після чого, ОСОБА_1
звернулася до голови ЖБК
«Будівельник-6» Гребенюк А.Ф. та членів
правління по телефону, щоб повідомити
про факт залиття квартири та
повідомила про необхідність негайного
направлення представників для
складання акту залиття квартири. Проте,
відповідач - ЖБК «Будівельник-6»
відмовив у видачі акту залиття
квартири, мотивуючи це тим, що у
позивача існує заборгованість за
житлово-комунальні послуги. З метою
зафіксувати факт залиття квартири
02.01.2011 року, 08.02.2011 року та встановити
причину залиття ОСОБА_1 запросила
сусідів. Оскільки, відповідач - ОСОБА_2
не бажає відшкодувати завдану шкоду, а
відповідач - ЖБК «Будівельник - 6»
комісію для складання акту не надіслав,
від встановлення причини залиття
ухиляється, на звернення позивачки не
реагує належним чином, а внаслідок
залиття квартири на стелі, стінах у
ванній кімнаті та кухні утворилися
жовто-зелені плями, пліснява, відпадає
штукатурка, на кухні відпали шпалери,
від вологи набухли та розшарувалися
кухонні меблі, також позивачці було
завдано моральну шкоду. В зв'язку з чим,
ОСОБА_1 просить стягнути солідарно з
відповідачів на її користь майнову
шкоду в розмірі 43028,70 грн. та моральну
шкоду в розмірі 30000,00 грн.

21.01.2014 року позивачем до суду було
подано уточнення до позовної заяви, до
якої додані чеки та видаткові накладні,
копія договору підряду на виготовлення
та встановлення метало-пластикових
конструкцій.

05.03.2014 року позивач подала до суду заяву
про збільшення позовних вимог, в якій
ОСОБА_1 просить суд: стягнути солідарно
з відповідачів на її користь майнову
шкоду в розмірі 43028,00 грн, моральну
шкоду - 30000,00 грн, інфляційні втрати в
розмірі 160,58 грн, 3% річних в розмірі 3221,80
грн.

В судовому засіданні позивач та
представники позивача підтримали
уточнені позовні вимоги за викладеними
в позові обставинами та просили суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_2 проти
позовних вимог заперечував та просив в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Представники відповідача - ЖБК
«Будівельник - 6» просили в задоволенні
позову відмовити в повному обсязі та
пояснили, що шкода завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Позивач не надає
доказів, які б підтверджували, що саме з
вини ЖБК «Будівельник - 6» було завдано
матеріальної та моральної шкоди та в
чому саме полягає вина кооперативу.

Вислухавши пояснення сторін, показання
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
вивчивши матеріали позовної заяви та
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до договору дарування
квартири від 09.01.2001 року ОСОБА_1 є
власником квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27).

Згідно з довідкою виданою ЖБК
«Будівельник-№6» від 19.05.2014 року ОСОБА_2
є власником кооперативної квартири
АДРЕСА_2. Сума пайового внеску за
квартиру сплачена в квітні 1985 року в
повному обсязі (а.с.210).

Відповідно до довідки ЖБК
«Будівельник-№6» від 19.05.2014 року, в
квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2,
ОСОБА_8 (дружина), ОСОБА_9 (дочка), ОСОБА_10
(син) (а.с.212).

В судовому засіданні позивачка
пояснила те, що з 2004 року її квартира
постійно затоплюється сусідами зверху.

Відповідно до акту від 02.01.2011 року
ОСОБА_1 в присутності свідків
засвідчила факт залиття своєї
квартири, сусідами з квартири АДРЕСА_2
(а.с.39).

Також позивачка до суду надала акт№6
складений комісіє ЖБК «Будівельник-6»
від 02.01.2011 року про залиття квартири,
яка знаходиться поверхом нижче від
квартири ОСОБА_1, в якому зазначено, що в
будинку по АДРЕСА_3 Причини залиття:
механічне пошкодження змивного бачка у
туалетній кімнаті квартири АДРЕСА_2,
власником якої є відповідач - ОСОБА_2
(а.с.177).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що 02.01.2011 року відбулося
залиття квартири позивачки ОСОБА_1 з
розташованої поверхом вище квартири
АДРЕСА_2, що підтверджується наданими
позивачем доказами.

Стаття 22 ЦК України, визначає, що особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування . При цьому у
даному випадку відповідно до ч. 1 даної
статті збитками є: втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України,
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовуються в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ
№6 від 27.03.1992 року «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
суди повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що її дії були неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Позивач просить солідарно стягнути з
відповідачів на свою користь майнову
шкоду в розмірі 43028,70 грн., посилаючись
на те, що з вини відповідача ОСОБА_2
відбулось залиття 02 січня 2011 року, а з
вини ЖБК «Будівельник-6» не було
складено відповідний акт залиття
квартири, усунення причин, наслідків та
з'ясування залиття.

Відповідно до листа Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 29.12.2009 року
№12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після
залиття» зазначено, що факт залиття
квартири та його наслідків фіксується
актом комісійного обстеження квартири
за участю представників організації
(підприємства), яка, відповідно до
укладеної угоди, є виконавцем послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій,
представників організації
(підприємства), яка, відповідно до
укладеної угоди, обслуговує
внутрішньобудинкові системи опалення
та водопостачання, представника
власника будинку, будинкового комітету
та затверджується начальником
організації (підприємства), яка,
відповідно до укладеної угоди, надає
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій.
Присутність зацікавлених осіб від
потерпілої сторони та з боку винної є
обов'язковою.

В акті повинні бути відображені: дата
складання акту (число, місяць, рік);
прізвища, ініціали та займані посади
членів комісії; прізвище, ім'я, по
батькові власника (наймача, орендаря)
квартири, що зазнала шкоди; адреса
квартири, поверх, форма власності;
прізвище, ім'я, по батькові власника
(наймача, орендаря) квартири, з вини
якого сталося залиття; адреса квартири,
поверх, форма власності; характер
залиття та його причини; завдана
матеріальна шкода (обсяги необхідного
ремонту приміщень квартири, перелік
пошкоджених внаслідок залиття речей та
їх орієнтовна вартість); висновок
комісії щодо встановлення вини особи,
що вчинила залиття.

Відповідно до Протоколу №7 від 21.06.2010
року загальних зборів ЖБК
«Будівельник-6», прийнято рішення про
не видачу боржникам довідок, актів
обстеження, не надання послуг
сантехніка, електрика(а.с.116). Оскільки,
ОСОБА_1 є боржником, що підтверджується
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
09.07.2013 року (а.с.181-183), їй було відмовлено
у видачі актів про залиття квартири.

В судовому засіданні встановлено, що
вищевказане рішення загальних зборів
від 21.06.2010 року не оскаржувалось та не
визнавалось недійсним.

В матеріалах справи наявний кошторис
на ремонт залитих місць в квартирі
АДРЕСА_1 від 10.03.2011 року, однак суд не
приймає вказаний документ до уваги,
оскільки чинним законодавством
передбачено, що для підтвердження
факту наявності матеріальних збитків,
необхідно з'ясувати суму завданої
шкоди, для цього потрібно звернутися до
оцінювача, що має кваліфіковане
свідоцтво і саме його висновок є
належним та об'єктивним підтвердженням
події та збитків, яких вона спричинила.
Окрім цього, варто задіяти
спеціалістів вузького профілю:
менеджерів з продажу будматеріалів,
працівників будівничих бригад та інших
експертів.

Також для встановлення завданих
збитків повинна бути проведена
експертиза для оцінювання нанесеної
залиттям квартири шкоди. Висновки
експертизи позивачкою не надавалися.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не
надано доказів, що підтверджують
наявність матеріальних збитків в
розмірі 43028,70 грн., завданих саме
залиттям, що відбулось 02 січня 2011 року.
Крім того, в судовому засіданні позивач
неодноразово зазначала, що залиття її
квартири з боку ОСОБА_2 відбувалось
неодноразово протягом останніх 10
років.

А тому, суд вважає, що позовні вимоги
про стягнення з відповідачів майнової
шкоди в розмірі 43028,70 грн є
необґрунтованими та такими що не
підлягають задоволенню. Та як наслідок
не підлягає задоволення стягнення з
відповідачів інфляційних втрат в
розмірі 160,58 грн. та трьох відсотків
річних в розмірі 3221,80 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ від
31.03.1995 року №4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», передбачено
моральна шкода - втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абзацу другого п.5
Постанови Пленуму ВСУ №4, обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення справи.

Пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ №4, при
визначенні судом розміру
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.

Відповідно до ст. 1167 ЦК Україна,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

В судовому засіданні позивачка
зазначила, що внаслідок залиття
квартири з'явилася пліснява, яка
вплинула на погіршення її стану
здоров'я, в зв'язку з чим ОСОБА_1 була
змушена звернутися до
лікаря-дерматолога, однак позивачем не
було надано жодних доказів на
підтвердження факту заподіяння їй
моральних страждань або втрат
немайнового характеру, в зв'язку з чим,
суд приходить до висновку про
необґрунтованість та безпідставність
позовних вимог позивача щодо стягнення
заявленої нею суми моральної шкоди з
відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Постанова
Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди», Постанова Пленуму ВСУ від 31.03.1995
року №4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», ст.ст. 60, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд

в и р і
ш и в :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Житлово-будівельного
кооперативу «Будівельник-6» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий: