Справа № 166/441/14-ц
Провадження №2/157/194/14
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2014 рокумісто
Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд
Волинської області

в складі: головуючого - судді
Гончарука О.Н.,

за участю секретаря -
Раковець Р.М.,

позивача-відповідача -
ОСОБА_1,

її представника - ОСОБА_2,

відповідачки-позивачки -
ОСОБА_3,

її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Камені-Каширському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 та зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення майнової та
моральної шкоди завданої злочином

установив
:

У поданому до суду первісному
позові позивачка за цим позовом ОСОБА_1
зазначає, що постановою Ратнівського
районного суду від 06 червня 2013 року
правадження у кримінальній справі про
обвинувачення ОСОБА_3 та про
обвинувачення її і її чоловіка ОСОБА_5 у
вчиненні злочинів, передбачених ч.1
ст.125 КК України закрито у зв'язку з
відмовою потерпілих (її і ОСОБА_3) від
обвинувачень.

Відповідачка ОСОБА_3
обвинувачувалась у тому, що в серпні 2012
року в ході суперечки заподіяла їй
легкі тілесні ушкодження, у зв'язку з
чим нею на лікування та проїзд до місця
лікування було витрачено 316 грн. 72 коп.

Крім майнової їй було заподіяно і
моральну шкоду, яку вона оцінює в 3000
грн. і яка полягає у перенесені нею
внаслідок протиправних дій
відповідачки фізичного болю, душевних
переживань.

Просить суд постановити рішення,
котрим стягнути з відповідачки в її
користь 316 грн. 72 коп. майнової, 3000 грн.
моральної шкоди завданої внаслідок
вчинення злочину, та 700 грн. сплачених
адвокату за надання ним правової
допомоги.

У поданому до суду зустрічному
позові позивачка за цим позовом ОСОБА_3
зазначає, що 12 серпня 2011 року у вечірній
час в ході виниклої з ОСОБА_1 суперечки
остання схопила однією рукою її за
волосся, а кулаком другої руки наносила
їй удари в область голови. В цей же час
за її вказівкої її чоловік ОСОБА_5 теж
став наносити їй удари кулаками рук в
область спини, лівого плеча, поясниці,
бити ногами по стегнах. У зв'язку з
нанесенням їй вказаних ударів вона
змушена була звертатись за медичною
допомогою як до Ратнівської
центральної районної лікарні так і до
Волинської обласної клінічної лікарні,
де вона лікувалась з 17 по 29 серпня 2011
року та де на лікування витратила 871
грн.

Крім цього вказує, що такими
неповомірними діями відповідачки їй
було заподіяно моральну шкоду, яку вона
теж оцінює в 3000 грн. і яка полягає в
тому, що вона перенесла великий стрес,
хвилювання з приводу ушкодження
відповідачкою її здоров'я, внаслідок
чого змушена була стаціонарно
лікуватись в місті Луцьку, відшукувати
кошти на купівлю ліків, що призвело до
значних незручностей та пошуку
додаткових зусиль для організації її
життя. Моральні страждання
продовжуються і на даний час, оскільки
ОСОБА_1 не відшкодовує їй заподіяної
шкоди.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 в її
користь 871 грн. майнової, 3000 грн.
моральної шкоди та 100 грн. сплачених
адвокату за надання правової допомоги.

В судовому засіданні позивачка за
первісним вона ж відповідачка за
зустрічним позовами, її представник
позовні вимоги підтримали повністю з
підстав, які зазначені в позовній заяві
уточнивши, що нею, ОСОБА_1, помилково в
позовній заяві вказано, що конфлікт з
відповідачкою за її позовом виник в 2012
році. Такий конфлікт мав місце в серпні
2011 року. Зустрічних позовних вимог не
визнали пояснивши, що вона, ОСОБА_1,
тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не
заподіювала, а відтак ні майнової ні
моральної шкоди їй не завдавала.

Позивачка за зустрічним вона ж
відповідачка за первісним позовами, її
представник позовні вимоги також
підтримали повністю з підстав, які
зазначені в позовній заяві. Зустрічних
позовних вимог не визнали з тих же
підстав, за яких їх не визнали
відповідачка, її представник за її
позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
до часткового задоволення, а позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволенню не
підлягають.

Як вбачається з матеріалів
кримінальної справи Ратнівського
районного суду за №1/166/7/13, сторони з
приводу зазначених ними в позовних
заявах подій звертались з скаргами в
порядку ст.27 КПК україни в редакції 1960
року про притягнення відповідно ОСОБА_3
та ОСОБА_1, її чоловіка ОСОБА_5 до
кримінальної відповідальності за ч.1
ст.125 КК України (легке тілесне
ушкодження).

Вироком згаданого суду від 24
липня 2012 року, зміненого в частині
призначеного покарання ухвалою
колегії суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Волинської області,
ОСОБА_3 визнавалась винною у тому, що
вона 12 серпня 2011 року біля 21 години на
ґрунті особистих неприязних відносин
умисно нанесла ОСОБА_1 удари руками та
ногами в праву руку та обидві ноги, чим
заподіяла їй легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою колегії суддів судової
палати у кримінальних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 квітня 2013 року згадані
вирок і ухвала апеляційного суду щодо
ОСОБА_3 із-за порушення її права на
захист скасовані, а справу було
направлено на новий судовий розгляд.

Скасовуючи вказані судові
рішення касаційний суд в ухвалі вказав
на те, що за встановлених судами
обставин дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК
України кваліфіковано правильно.

При новому розгляді вказаної
справи судом першої інстанції інших
обставин не встановлено.

Постановою Ратнівського
районного суду від 06 червня 2013 року
кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за
ч.1 ст.125 КК України закрито у зв'язку з
відмовою потерпілої ОСОБА_1 від
обвинувачення.

Як убачається з змісту цієї
постанови однією з підстав для її
закриття була письмова заява підсудної
про те, що вона протиправних дій щодо
ОСОБА_1 в подальшому вчиняти не буде.

Цією заявою підсудна фактично
визнала свою винуватість в умисному
заподіянні потерпілій - позивачці за
первісним позовом, легких тілесних
ушкоджень.

Дана обставина об'єктивно
підтверджена і висновком судово-
медичної експертизи №324 від 16
листопада 2011 року (а.с. 74 матеріалів
кримінальної справи), згідно якого у
потерпілої ОСОБА_1 за вкзааних нею
обставин, місці та часі відповідачкою
за її позовом було заподіяно легкі
тілесні ушкодження у вигляді
крововиливів в ділянці правої верхньої
і обох нижніх кінцівках.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Відповідачка ОСОБА_3 цього не
довела.

Внаслідок її неправомірних дій
позивачка ОСОБА_6 з 12 по 17 серпня 2011 року
стаціонарно лікувалась у Ратнівській
ЦРЛ і на придбання медикаментів
витратила 132 грн. 43 коп.

Зазначені обставини підтверджені
випискою із її медичної карти та
поданими нею чеками на придбання ліків
(а.с.12, 13 матеріалів кримінальної
справи).

Крім цього, нею на поїздку до
міста Камінь-Каширський для
проходження у судмедексперта 15 серпня
2011 року обстеження на наявність у неї
тілесних ушкоджень витрачено 21 грн. 81
коп., що також підтверджено доданими з
цього приводу проїздними квитками
(а.с.13 згаданих матеріалів).

Проходження нею такого
обстеження підтверджується
відповідним судово- медичним актом
(а.с.90 матеріалів).

Загальна вартість вказаних
витрат складає 154 грн. 24 коп., які суд як
майнову шкоду на підставі ч.1 ст.1166 ЦК
України стягує з ОСОБА_3 в її користь.

Суд не відносить до майнової
шкоди завданої ушкодженням здоров'я
витрати ОСОБА_1 у сумі 162 грн. 48 коп.,
підтверджених відповідними чеками, на
поїздки до Апеляційного суду в місто
Луцьк 24 січня та 20 березня 2012 року,
проїзд по місту Луцьку (а.с.207-212
матеріалів кримінальної справи), які
пов'язані з розглядом апеляційних
скарг, а тому у їх стягненні відмовляє.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3
позивачка за первісним позовом зазнала
фізичного болю, душевних страждань, що
згідно ст.23 ЦК України дає їй право на
відшкодування моральної шкоди, яку
особа, яка її завдала, відповідно до ч.1
ст.1167 ЦК України зобов'язана
відшкодувати.

Беручи до уваги глибину душевних
страждань ОСОБА_1 внаслідок
неправомірних дій ОСОБА_3, вимоги
розумності і справедливості, грошове
відшкодування моральної шкоди суд
визначає в розмірі 500 грн.

Як вбачається з квитанції до
прибуткового касового ордера №37 від 31
березня 2014 року (а.с.21), позивачкою
ОСОБА_1 сплачено адвокату ОСОБА_2 700 грн.
за надання їй правової допомоги. В
судовому засіданні позивачка пояснила,
що із цієї суми 200 грн. нею сплачено за
оформлення адвокатом позовної заяви, а
500 грн. - за його участь у судових
засіданнях в якості її представника.

Відповідно до договору про надання
правової допомоги від 21 січня 2014 року
(а.с.22), договору-доручення про надання
вказаної допомоги від 14 квітня 2014 року
(а.с.27), ОСОБА_1 уповноважила адвоката
ОСОБА_2 представляти та захищати її
інтереси в судових органах з усіма
правами на вчинення яких має право її
клієнт (позивачка).

Суд допустив ОСОБА_2 до участі в
розгляді справи як представника
позивачки, а не як особу, яка надає
правову допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.79 ЦПК України
до витрат, пов'язаних з розглядом
справи, належать витрати на правову
допомогу. Саме ці судові витрати
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони, які нею понесені і
документально підтверджені (ч.1 ст.88 ЦПК
України).

Відшкодування витрат стороні на
представництво її інтересів в судовому
засіданні не передбачено нормами ЦПК
України. Отже, за таких обставин, вимоги
позивача в частині стягнення витрат на
правову допомогу адвоката ОСОБА_2 «за
представництво інтересів в суді» в
сумі 500 грн., сплачених нею за вказаною
квитанцією, задоволенню не підлягають.

Суд на підставі ст.88 ЦПК України
стягує з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 200 грн.
сплачених останньою адвокату за
оформлення позовної заяви до суду.

Крім цього, суд на підставі ст.88
цього Кодексу, пропорційно до
задоволених позовних вимог майнового
характеру, відсоток яких становить 48,69 %
(154 грн. 24 коп. сума задоволених вимог х
100 % : 316 грн. 72 грн. ціна позову майного
характеру), стягує з відповідачки за
первісним позовом в користь держави 118
грн. 60 коп. ( 243 грн. 60 коп. - судовий збір,
який мав би бути сплачений при подачі
позову до суду х 48,69 % - відсоток
задоволених вимог : 100 %). Суд також
пропорційно до задоволених позовних
вимог про стягнення моральної шкоди,
відсоток яких становить 16,66 % (500 грн. -
задоволена сума вказаних вимог х 100% : 3000
грн. сума заявлених вимог), стягує з
відповідачки ОСОБА_3 в користь держави
40 грн. 58 коп. (243 грн. 60 коп. сума судового
збору, який мав бути сплачений при
подачі позову до суду х 16,66 % - відсоток
задоволених вимог : 100%).

Всього суд стягує з вказаної
відповідачки в користь держави 159 грн. 20
коп. судового збору (118 грн. 60 коп. + 40 грн.
58 коп.).

Вищевказаним вироком
Ратнівського районного суду від 24
липня 2012 року, який є чинним в цій
частині, відповідачка за зустрічним
позовом ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_5,
який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с.415
матеріалів кримінальної справи), у
вчиненні злочинів за ч.1 ст.125 КК України
виправдані за відсутністю в їх діях
складу цього злочину.

За цим вироком вони 12 серпня 2011
року тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не
заподіювали.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України,
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи з цього та встановлених
обставин суд у задоволенні зустрічного
позову відмовляє за його
безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.22, 23, 1166, ч.1 ст.1167 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_1 154 (сто п'ятдесят чотири) гривні 24
копійки майнової та 500 (п'ятсот) гривень
моральної шкоди завданої злочином, 200
(двісті) гривень судових витрат за
надання правової допомоги адвокатом.

У задоволенні решти її позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
159 (сто п'ятдесят дев'ять) гривень 20
копійок судового збору.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
завданої злочином відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Волинської області
шляхом подачі апеляційних скарг через
Камінь-Каширський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: О. Н. Гончарук