Справа № 405/1220/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді:
Драного В.В.

при секретарі:
Дудко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, Головного
управління Державної казначейської
служби у Кіровоградській області про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що він
проходив службу в податковій міліції
Державної податкової адміністрації у
Кіровоградській області з грудня 1996
року по жовтень 2012 року. Відповідно до
наказу № 342-0 від 28.09.2012 ДПА у
Кіровоградській області був
звільнений з органів податкової
міліції у відставку із зняттям з
військового обліку за п. 65 «Б» через
хворобу. 07 лютого 2011 року наказом № 152-0
ДПА України його було звільнено з
посади старшого оперуповноваженого з
особливо важливих справ першого
оперативного сектору відділу
внутрішньої безпеки при Державній
податковій адміністрації у
Кіровоградській області Управління
внутрішньої безпеки ДПА України. 26
квітня 2011 року постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду визнано
протиправним та скасовано наказ ДПА
України № 152-о від 07 лютого 2011 року та
зобов'язано ДПА України вплатити йому
заробіток за час вимушеного прогулу. 05
вересня 2011 року наказом № 1325-о ДПА
України скасовано наказ про його
звільнення та прийнято 05 вересня 2011
року наказ № 1326-о ДПА України про
виведення його у розпорядження з 07
лютого 2011 року до ДПА у Кіровоградській
області.

Вважає, що дане рішення ДПА України, ДПА
у Кіровоградській області та тривале
невиконання рішення суду вплинуло на
його здоров'я, завдало фізичного болю
та душевних страждань, на протязі
тривалого часу йому приходилося
неодноразово звертатися до лікаря.
Відповідно до висновку
Кіровоградського обласного МСЕК № 515257
від 26.03.2013 йому встановлено ІІІ групу
інвалідності пов'язану з проходженням
служби в органах внутрішніх справ та 50 %
втрати професійної працездатності.

Довідкою виданою 25.12.2013 за № 64105
Кіровоградською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області грошове
забезпечення за останньою посадою, яку
він займав до звільнення становило 9511,87
грн. Тому вважає, що виплата моральної
шкоди повинна бути прирівняна до
річної заробітної плати за останньою
посадою, а саме 9511,87 х 12 = 115000 гривень. В
зв'язку з чим, просив стягнути з
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області на його
користь 115000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
посилаючись на обставини викладені в
позові просив їх задовольнити.

Представники Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області в
судовому засіданні позов не визнали,
надали письмові заперечення та
пояснили, що з наказу ДПА у
Кіровоградській області від 28.09.2012 року
№342-o вбачається, що при звільненні
ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу у
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби
відповідно до Постанови КМУ №393 від
17.07.1992 року. Крім того, відповідно до ст.
23 Закону України "Про міліцію" та
Порядку і умов виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції, затвердженого постановою КМУ
від 12.05.2007 № 707, ОСОБА_1 у листопаді 2013
року виплачено 34 165,80 грн.
Правовідносини між сторонами
регулюються спеціальним
законодавством, зокрема, Законом
України "Про міліцію", постановою КМУ
від 12.05.2007 №707. Тому позивач
безпідставно обгpунтовує свої вимоги
статтями 1168, 1173 ЦК України. Просили
відмовити в задоволенні позову у
повному обсязі.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби у
Кіровоградській області в судовому
засіданні позов не визнала, надала
письмові заперечення та зазначила, що
позивач в підтвердження своїх доводів
про заподіяння йому моральної шкоди не
надав належних доказів вини осіб та
наявності самої моральної шкоди.
Просила відмовити в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши і оцінивши докази по справі
в їх сукупності, суд дійшов до висновку,
що позов не підлягає задоволенню за
наступних підстав.

В судовому засіданні судом встановлено
та матеріалами справи підтверджується,
що позивач з 31 грудня 1996 року по 28
вересня 2012 року проходив службу в
органах податкової міліції. Наказом
від 28 вересня 2012 року № 342-о звільнений
з посади начальника відділення
протидії незаконному обігу
підакцизних товарів ГВПМ
Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської
області Державної податкової служби з
постановкою на військовий облік за п. 64
«Б» (через хворобу) (а.с. 11).

Згідно наказу від 28 вересня 2012 року №
342-о позивачу виплачено грошову
допомогу у розмірі 50% місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року
№393 «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей».

Відповідно до довідки до акту огляду
МСЕК серія 10 ААБ № 515257 від 26.03.2013 року
позивачу встановлено ІІІ групу
інвалідності в зв'язку з захворюванням,
пов'язаним з проходженням служби в
органах внутрішніх справ (а.с. 12).

Як вбачається з довідки про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках
застрахованого серія 2-17 ВЗ № 001792 від
26.03.2013 року, ступінь втрати професійної
працездатності у відсотках позивача
ОСОБА_1 складає 50 % (захворювання
пов'язані з проходженням служби в
органах внутрішніх справ) (а.с. 13).

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України
«Про міліцію» у разі поранення
(контузії, травми або каліцтва),
заподіяного працівнику міліції під час
виконання ним службових обов'язків, а
також інвалідності, що настала в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби в органах
внутрішніх справ, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України. Визначення ступеня втрати
працездатності працівником міліції у
період проходження служби в органах
внутрішніх справ у кожному випадку
ушкодження здоров'я здійснюється в
індивідуальному порядку відповідно до
законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що при
звільненні зі служби 28 вересня 2012 року
позивач отримав грошову допомогу у
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби
відповідно до ст. 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» та п. 10 постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року №
393 «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей».

Крім того, відповідно до ст. 23 Закону
України «Про міліцію» та Порядку та
умов виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції
(постанова Кабінету Міністрів України
від 12 травня 2007 року № 7097) ОСОБА_1 у
листопаді 2013 року виплачено одноразову
допомогу у сумі 34 165,80 грн.

Відповідно до п. 3 ч.1 Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 травня 2007 року
№ 707, за наявності у працівника міліції,
податкової міліції або членів його
сім'ї права на отримання одночасно
грошової допомоги та установлених
іншими нормативно-правовими актами
компенсаційної виплати або
одноразової грошової допомоги, виплата
проводиться з однієї підстави за
вибором особи.

Правовідносини між сторонами
регулюються саме спеціальним Законом
України «Про міліцію» та Порядком та
умовами виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 травня 2007 року
№ 707.

Враховуючи викладене, суд вважає
безпідставним посилання позивача на
застосування до даних правовідносин
норм загальної дії - ст.ст. 1168, 1173 ЦК
України.

Таким чином, аналізуючи зібрані у
справі докази у їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 до Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області,
Головного управління Державної
казначейської служби у
Кіровоградській області про
відшкодування моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області, Головного
управління Державної казначейської
служби у Кіровоградській області про
відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Ленінський районний суд
м. Кіровограда.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда
В.В. Драний