АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 15 квітня 2014 року в справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
до ОСОБА_1, третя особа: Публічне
акціонерне товариство «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» про
стягнення суми страхового
відшкодування,

в с т а н о в и л а :

у серпні 2013 року ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому
просило стягнути з останнього на їх
користь 10 742, 37 грн. виплаченого
страхового відшкодування. В
обгрутування позову зазначали, що з
вини відповідача було пошкоджено
автомобіль Тойота д.н. НОМЕР_1, який було
застраховано у їх компанії та
потерпілому було виплачено страхове
відшкодування у розмірі 33 592,50 грн.
Частину цієї суми, а саме 22 340,33 грн. було
сплачено ПАТ «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто», у якого
застрахована цивільно - правова
відповідальність ОСОБА_1, та останній
сплатив франшизу у розмірі 510 грн. Проте
решта суми виплаченого страхового
відшкодування відповідачем не
погашена.

Ухвалою від 10.02.2014 року до участі у
справі як третю особу залучено ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто».

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 15.04.2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» 10 742, 37 грн. страхового
відшкодування. Вирішено питання щодо
стягнення судового збору.

Справа № 760/17454/13-ц Апеляційне
провадження: Справа № 22-ц-796/7480/2014
Головуючий у суді першої
інстанції: Кізюн Л.І.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.Не
погоджуючись з даним рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про відмову в позові.
Посилається на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. А саме, судом не
правильно було застосовано одночасно
норми ст. 1194 ЦК України, що регулюють
деліктні правовідносини та ст. 993 ЦК
України, що регулюють договірні
відносини. Суд безпідставно не
застосував строк позовної давності,
про застосування якого він просив, а з
часу настання страхового випадку до
зверення до суду пройшло більше трьох
років. Позивач взагалі не просив
визнати причини пропуску такого строку
поважними, проте суд безпідставно
визнав проведення реорганізації
поважної причиною. Натомість було
змінено лише назву товариства та
приведено її до вимог Закону України
«Про акціонерні товариства».

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_4 підтримала апеляційну
скаргу та просила її задовольнити.

Представник позивача Городецький А.К.
просив апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Представник третьої особи Кірсанова
К.О. просила апеляційну скаргу
відхилити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
27.05.2010 року по вул. Єреванській в м.
Києві сталася ДТП за участю автомобіля
Пежо д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1,
автомобіля Фольксваген д.н. НОМЕР_3,
автомобіля Тойота д.н. НОМЕР_1,
автомобіля Мітцубісі д.н. НОМЕР_4,
внаслідок якої автомобілі зазнали
механічних пошкоджень.

Постановою Солом`янського районного
суду м. Києва від 21.06.2010 року ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні даної ДТП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до звіту № 627 від 22.06.2010 року
про оцінку майна вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Тойота д.н. НОМЕР_1
ОСОБА_7 складає 27 373, 03 грн.

Згідно акту виконаних робіт ТОВ
«Авто-Мотив» від 13.07.2010 року, вартість
ремонту автомобіля Тойота д.н. НОМЕР_1
складає 38 675, 70 грн., за даними
рахунку-фактури від 02.06.2010 року - 35 737
грн.

Відповідно до договору страхування
наземного транспорту № 3020924 від 25.03.2009
року автомобіль Тойота д.н. НОМЕР_1
застрахований в АТ «Страхова компанія
«АХА Україна».

Згідно страхового акту № 7727/10/05/11 від
11.06.2010 року, розмір страхового
відшкодування складає 31 176, 30 грн.,
витрати на проведення експертизи - 480
грн..

Відповідно до страхового акту №
7727/10/05/11допл від 16.07.2010 року, сума
доплати страхового відшкодування
складає 1 858, 20 грн..

Страховим актом № 7727/10/05/11допл 2 від
11.03.2011 року визначено доплату
страхового відшкодування - 558, 20 грн..

Відповідно до платіжних доручень
страхове відшкодування на загальну
суму 33 592,50 грн. було перераховано до
ТОВ «Авто-Мотив».

На час ДТП цивільно - правова
відповідальність ОСОБА_1 була
застрахована у ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто», яке
виплатило позивачу 22 340,33 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
решта страхового відшкодування, яке не
сплачене ПАТ «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» має
відшкодуваватися відповідачем, а також
вважав, що причини пропуску строку
позовної давності є поважними.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не в повній
мірі відповідають встановленим
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов`язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Оскільки винним у вчиненні шкоди є
відповідач, то суд першої інстанції
дійшов правильних висновків про те, що
саме останній має сплачувати різницю
між страховою сумою та повним розміром
збитків.

Проте, відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Відповідач просив суд застосувати
позовну давність до спірних
правовідносин.

Суд дійшов правильних висновків про
сплив позовної давності, оскільки з
часу настання страхового випадку та до
звернення до суду пройшло більше трьох
років.

Разом з тим, визнаючи поважними причини
пропущення позовної давності, суд
першої інстанції не звернув уваги на
те, що позивач будь - яких доказів про
поважність причин пропуску такого
строку не надавав та на такі причини не
посилався.

При апеляційному розгляді представник
позивача також будь - яких поважних
причин пропущення позовної давності не
зазначив.

Зміна назви з АТ «СК «АХА Україна» на
ПрАТ «СК «АХА Страхування» відповідно
до витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців відбулася ще станом на
15.06.2011 року.

Доводи представника позивача про те, що
остання виплата страхового
відшкодування відбулася 14.03.2011 року не
свідчать про поважність причин
пропущення позовної давності.

Пошкоджений автомобіль було
застраховано за договором
добровільного страхування. Таким
чином, відбувся перехід права вимоги
відшкодування шкоди від ПАТ «СК «АХА
Страхування» до ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» та
ОСОБА_1 (в частині непокритих страховим
відшкодуванням збитків), при якому не
виникло нового зобов`язання, а
відбулася заміна кредитора у
правовідносинах (суброгація), проти
чого представник позивача при розгляді
справи в апеляційному порядку не
заперечував.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 27
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки» при
суброгації перебіг позовної давності
починає обчислюватися з моменту
виникнення страхового випадку, а при
регресі - з того моменту, коли страховик
виплатив страхове відшкодування. У
спірних правовідносинах перебіг
строку позовної давності починає
обчислюватися з моменту виникненя
страхового випадку.

Оскільки будь - яких доказів поважності
причин пропущення позовної давності
позивач не надав та на них не посилався,
на думку колегії суддів, висновки суду
першої інстанції про поважність таких
причин ґрунтуються лише на припущеннях
та є хибними.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові у зв`язку з пропущенням
позовної давності.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 15 квітня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1,
третя особа: Публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» про стягнення
суми страхового відшкодування
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді