Справа № 569/8927/14-ц
У Х В А Л А

"12" червня 2014 р.

Суддя Рівненського міського суду
Доля В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення
позову,

встановив:

Позивачі звернулись до суду з
позовом до ВАТ «Державний експортно -
імпортний банк України», приватного
нотаріуса Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору іпотеки №
6506Z58 від 02 червня 2006 року, посвідчений
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстровий № 1810.

Крім цього, позивачі подали заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_6 відповідно до
прилюдних торгів та заборонити ОСОБА_6
вчиняти будь - які дії по відчудженню
вказаної квартири. У клопотанні
зазначають, що Рішенням Рівненського
міського суду від 27 вересня 2011 року,
задоволено позов заступника прокурора
м. Рівне в інтересах держави - ПАТ
«Державний експортно - імпортний банк
України», в особі Рівненської філії ВАТ
«Державний експортно - імпортний банк
України» в м. Рівне та звернуто
стягнення на двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. Вказане рішення суду набрало
законної сили, звернуто до виконання. В
ході виконання рішення суду квартира
реалізована з прилюдних торгів.
Рішенням Рівненського міського суду
від 20 лютого 2013 року їм (позивачам) було
відмовлено в задоволенні позову про
визнання недійсними прилюдних торгів
оформлених Протоколом № 1-17-0015/12 від 19
березня 2012 року. Заочним Рішенням
Рівненського міського суду від 11
лютого 2014 року, за позовом ОСОБА_6, особи
яка придбала згадану квартиру,
позивачів було виселено з квартири.
Останніми подано заяву про перегляд
заочного рішення суду, однак відділ ДВС
проводить процес виселення. Оскільки
існують сумніви щодо наміру ОСОБА_6
проживати в квартирі в подальшому та не
буде робити спроби її реалізувати за
значно більшу суму ніж він її придбав, з
метою забезпечення даного позову,
просять заяву задоволити, адже у разі
його задоволення невжиття заходів
утруднить або зробить неможливим
виконання рішення суду у майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України,
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд,
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходів
забезпечення позову. Також, згідно ч.3,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд
приходить до висновку що зазначена
заява до задоволення не підлягає.

У відповідності до п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22 грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець. Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Позивачі у своїй заяві просять
накласти арешт на квартиру, власником
якої є ОСОБА_6 , а позовні вимоги
стосуються іпотечного договору.

Зважаючи на суть позовних вимог, спір
між позивачами та ОСОБА_6 відсутній,
правовідносин між ними не має.

Застосування відповідних заходів, а
саме накладення арешту на квартиру,
власником якої є інша особа (ОСОБА_6),
яка не є стороною у даній справі, може
порушувати його права та законні
інтереси.

Таким чином, підстав для задоволення
заяви не має.

На підставі наведеного, керуючись ст. 151
- 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову
відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
міський суд протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Рівненського міського суду
Доля В.А.