У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді:
Демянчук С.В.,

суддів:
Хилевича С.В.,Шеремет А.М,

секретар судового засідання:
Ковальчук Л.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Бугаївського дошкільного навчального
закладу "Дивосвіт" Радивилівського
району Рівненської області на рішення
Радивилівського районного суду
Рівненської області від 21 березня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Бугаївського дошкільного навчального
закладу "Дивосвіт" Радивилівського
району Рівненської області, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - Бугаївська сільська
рада Радивилівського району
Рівненської області, про поновлення на
роботі і стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О
В И Л А :

Рішенням Радивилівського районного
суду Рівненської області від 21 березня
2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Наказ завідувача Бугаївського
дошкільного навчального закладу
"Дивосвіт" Радивилівського району
Рівненської області №174 від 04 жовтня 2013
року "Про звільнення з роботи ОСОБА_1"
визнано незаконним.

ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді
кухаря Бугаївського дошкільного
навчального закладу "Дивосвіт"
Радивилівського району Рівненської
області.

Стягнуто з Бугаївського дошкільного
навчального закладу "Дивосвіт"
Радивилівського району Рівненської
області на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 05
жовтня 2013 року по день поновлення на
роботі в розмірі 8076 грн. 51 коп.

Вирішено питання щодо сплати судового
збору.

Не погодившись із вказаним рішенням,
Бугаївський дошкільний навчальний
заклад "Дивосвіт" Радивилівського
району Рівненської області подав
апеляційну скаргу, в якій вказує, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним, необгрунтованим, оскільки
ухвалене за неповно та невірно
встановлених обставин, які мають
значення для справи, внаслідок
неправильного дослідження доказів та
їх оцінки, з істотним порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Вважають, що звільнення проведено
відповідно до вимог чинного трудового
законодавства.

Вказують, що підставою для розірвання
трудового договору у зв'язку із втратою
довіри є здійснення працівником винних
дій. Форма вини при цьому значення не
має. Необережна вина працівника також
є підставою для звільнення так як і
вина умисна. Законодавством про працю
питання про розподіл тягаря
доказування вини прямо вирішується
тільки щодо матеріальної
відповідальності ( ст.138 КЗпП).

Зазначають, що суд вийшов за межі
позовних вимог та зробив безпідставні
висновки, які грунтуються на
припущеннях щодо незаконності рішення
профкому про надання згоди на
звільнення ОСОБА_1, оформлене
протоколом №1/11 від 25.11.2013 року, та
рішення щодо переобрання
профспілкового комітету Бугаївського
ДНЗ "Дивосвіт", оформленого протоколом
№1 від 01.11.2013 року.

Вважають, що суд незаконно звернувся із
запитом до профспілкового комітету
Бугаївського ДНЗ "Дивосвіт" про дачу
згоди на звільнення ОСОБА_1, який був
обраний 14.09.2011 року та переобраний
01.11.2013 року згідно протоколу №1 від
01.11.2013 року. Таким чином, суд звернувся
до неіснуючого органу профспілкової
організації та зобов'язує його
прийняти та надати для вирішення
трудового спору наперед неправомірне
рішення.

Просили скасувати рішення
Радивилівського районного суду від 21
березня 2014 року та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1

В поданих на апеляційну скаргу
запереченнях, ОСОБА_1 вказує на
безпідставність доводів апеляційної
скарги та на законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції, яке просить залишити без
змін.

У судове засідання представник
Бугаївського ДНЗ "Дивосвіт" не з'явився.
Про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується розпискою про
отримання судової повістки. Подали
заяву про відкладення розгляду справи
в зв'язку з проведенням перевірки.
Колегія суддів дійшла висновку про
розгляд справи за відсутності
представника апелянта, визнавши
причини неявки неповажними.

ОСОБА_1,її представник, заперечуючи
проти задоволення апеляційної скарги,
покликалися на законність та
обґрунтованість оскаржуваного
рішення.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді
першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з відсутності
підстав для звільнення ОСОБА_1 з посади
кухаря згідно: п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України,
а саме винних дій працівника, який
безпосередньо обслуговує грошові або
товарні цінності, якщо ці дії дають
підстави для втрати довір'я до нього з
боку власника або уповноваженого ним
органу; п.2. ч.1 ст.40 КЗпП України у
зв'язку із невідповідністю займаній
посаді внаслідок недостатньої
кваліфікації (освіти). При цьому суд
виходив з порушення порядку звільнення
зразу за двома підставами. Окрім того,
суд, встановивши відсутність згоди
профспілкового комітету, дійшов
обґрунтованого висновку про
підставність заявлених позовних вимог.

На підтвердження такого висновку в
рішенні наведені відповідні мотиви та
докази, з якими погоджується
апеляційний суд, оскільки такі
висновки суду ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства та здобутих у
справі доказів.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що відповідно до
наказу по Бугаївському ДНЗ "Дивосвіт"
№63-к від 30.09.2011 року позивачку було
переведено з посади підсобного
працівника на посаду старшого кухаря
Бугаївського дошкільного навчального
закладу "Дивосвіт".

04.10.2013 року згідно наказу №174 по ДНЗ
"Дивосвіт" її звільнено з посади кухаря
на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України, у
зв'язку з втратою довіри щодо
збереження товарних цінностей та п.2 ч.1
ст.40 КЗпП України у зв'язку із
невідповідністю займаній посаді
внаслідок недостатньої кваліфікації
(освіти).

Підставою звільнення, як вказано в
наказі є рішення виконавчого комітету
Бугаївської сільської ради
Радивилівського району №146 від 26.09.2013
року, скарги громадян та матеріали
перевірки.

В мотивувальній частині наказу про
звільнення позивачки вказано, що її
звільнено у зв'язку з неякісним
виконанням робіт та неналежним
виконанням трудових обов'язків,
втратою довіри до
матеріально-відповідальної особи за
збереження товарних цінностей з огляду
на рішення виконавчого комітету
Бугаївської сільської ради
Радивилівського району №146 від 26.09.2013
року, матеріалів перевірки в тому числі
щодо збереження продуктів харчування,
скарг громадян на невчасне, неякісне та
незадовільне харчування дітей.

Вбачається, що судом повно та
всесторонньо для обґрунтування
безпідставності звільнення позивачки
за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України у зв'язку з
втратою довіри до
матеріально-відповідальної особи за
збереження товарних цінносте судом
проаналізовано нормативно-правові
документи, які регламентують
організацію харчування дітей у
дошкільних навчальних закладах, роль в
організації харчування старших
кухарів (кухарів), інших посадових осіб
ДНЗ, власника ДНЗ, органів управління
освітою, органів
санітарно-епідеміологічного контролю,
надані відповідачем документи, які
стали підставою для висновку щодо
звільнення ОСОБА_1 з посади старшого
кухаря за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Так, встановлено, що організація
харчування дітей у дошкільних
навчальних закладах детально
регламентована "Інструкцією з
організації харчування дітей у
дошкільних навчальних закладах",
затвердженою наказом Міністерства
освіти і науки України, Міністерства
охорони здоров'я України від 17.04.2006 року
№298/227, із змінами (далі - Інструкція).
Лише за продукти харчування, що
знаходяться на харчоблоці, повну
матеріальну відповідальність несе
шеф-кухар або кухар.

У посадовій інструкції кухаря, яка була
надана відповідачем, кухар відповідно
до п.3.3 приймає лише за вагою продукти з
комори і відповідає за правильне їх
збереження.

Таким чином, на підставі досліджених
доказів, суд вірно дійшов висновку про
відсутність підстав, зазначених в
мотивувальній частині наказу про
звільнення ОСОБА_1 за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП
України, що не ґрунтуються на вимогах
закону.

Погоджується колегія суддів і з
висновками суду першої інстанції щодо
незаконного звільнення з роботи ОСОБА_1
на підставі п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами трудових спорів" №9 від
06.11.1992 року з наступними змінами та
доповненнями суд, може визнати
правильним припинення трудового
договору в тому разі, якщо встановить,
що воно проведено на підставі
фактичних даних, які підтверджують, що
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров'я (стійкого зниження
працездатності) працівник не може
належно виконувати покладених на нього
трудових обов'язків чи їх виконання
протипоказано за станом здоров'я або
небезпечне для членів трудового
колективу чи громадян, яких він
обслуговує, і неможливо перевести, за
його згодою, на іншу роботу.
Постанова роз'яснює, що не можна
визнати законним звільнення з цих
підстав лише з мотивів відсутності
спеціальної освіти (диплома), якщо
відповідно до чинного
законодавствf наявність її не є
обов'язковою умовою виконання роботи,
обумовленої трудовим договором.

З тарифікаційного списку допоміжного
персоналу Бугаївського ДНЗ "Дивосвіт"
вбачається, що з 01.09.2013 року ОСОБА_1
прийнята на посаду кухаря за третім
тарифікаційним розрядом. Відповідно до
Довідника кваліфікаційних
характеристик професій працівників.
Випуск 65. Торгівля та громадське
харчування, для кухаря 3 розряду
кваліфікаційними вимогами є повна або
базова загальна середня освіта.
Професійно-технічна освіта або
одержання професії безпосередньо на
виробництві. Без вимог до стажу роботи.
Таким чином, спеціального документу
про закінчення відповідного
навчального закладу кухарю 3 розряду не
потрібно.

При вирішеннs спору в цій частині судом
також встановлено, що органи
управління охорони здоров'я та
відповідні органи управління освітою,
які в силу ст.35 Закону України "Про
дошкільну освіту" є контролюючими, за
два роки роботи на посаді кухаря не
мали жодних претензій, які б вказували
на невідповідність позивачки займаній
посаді внаслідок недостатньої
кваліфікаці, оскільки ОСОБА_1 по місцю
роботи характеризується позитивно.

На спростування зазначеної підстави
звільнення позивачки із посади кухаря,
суд першої інстанції встановив, що
рішення виконавчого комітету
Бугаївської сільської ради
Радивилівського району №146 від 26.09.2013
року прийняте без проведення перевірки
щодо виконання ОСОБА_1 обов'язків в
спосіб передбачений інструкцією з
організації харчування, посадових
обов'язків кухаря не проводилися.
Кваліфікаційна характеристика кухаря 3
розряду не вивчалася, тому висновок
виконавчий комітет зробив формально,
виходячи лише з тексту поданих заяви,
протоколу, інформації про те, що ОСОБА_1
не має відповідної освіти та є
матеріально-відповідальною особою.

Показники відповідності чи
невідповідності займаній посаді
внаслідок недостатньої кваліфікації
кухаря чітко визначаються Інструкцією
з харчування. Пунктом 1.24. вказаної
інструкції передбачено, що щодня
необхідно залишати добові проби кожної
страви раціону. Добова проба страв є
показником якості роботи кухарів
закладу. Тому її відбирає кухар з
казана у присутності медпрацівника або
при відсутності медпрацівника - особи,
відповідальної за організацію
харчування дітей (визначеною наказом),
в чистий посуд з кришкою до видачі їжі
дітям. Проби відбирають в об'ємі порцій
для дітей молодшої вікової групи (від 1
до 3 років), зберігають на харчоблоці у
холодильнику при температурі +4 - +8
град. С із зазначенням дати та часу
відбирання. Проби страв кожного
прийому їжі зберігаються протягом доби
до закінчення аналогічного прийому їжі
наступного дня, наприклад сніданок до
закінчення сніданку наступного дня,
обід до закінчення обіду наступного
дня тощо.

Встановлено, що жодних претензій зі
сторони санепідемслужби, зі сторони
медпрацівника ДНЗ, чи зі сторони інших
осіб, які відповідають за організацію
харчування щодо якості продуктів
взятих на пробу до кухарів протягом
роботи позивача в ДНЗ не було.

Разом з цим, оскільки судом було
встановлено, що на момент звільнення
позивачка була членом первинної
профспілкової організації ДНЗ
"Дивосвіт", однак подання на надання
згоди на її звільнення роботодавець в
профспілковий комітет не подав, про що
підтвердила свідок ОСОБА_2, яка є
головою первинної профспілкової
організації Бугаївського ДНЗ
"Дивосвіт", тому судом відповідно до
положень закону було направлено запит
до профспілкового комітету
Бугаївського ДНЗ про надання згоди на
звільнення ОСОБА_1, який згоди на
звільнення останньої не надав.

Згідно принципу диспозитивності
цивільного судочинства /ст. 11 ЦПК
України/ суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Обов'язок доказування і подання
доказів процесуальним Законом /ст. 60
ЦПК/ покладено на сторони.

Однак, будь-яких доказів, заслуговуючих
на увагу, які є належними і допустимими,
спростовують висновки суду, не надано.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на неправильному тлумаченні обставин
справи та фактів, які встановлені
судовим рішенням в справі.

Докази та обставини, на які
покликається апелянт, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребує, оскільки при їх дослідженні
були дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, та
враховуючи, що суд першої інстанції,
вирішуючи спір, правильно встановив
дійсні обставини справи, з'ясував
характер взаємовідносин сторін,
постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
та зважаючи, що не може бути скасоване
правильне по суті рішення суду з одних
лише формальних міркувань, судова
колегія не вбачає підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Бугаївського
дошкільного навчального закладу
"Дивосвіт" Радивилівського району
Рівненської області відхилити.

Рішення Радивилівського районного
суду Рівненської області від 21 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий суддя:
Демянчук С.В.

Судді :
Шеремет А.М.

Хилевич С.В.