Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: Демянчук С.В.,

суддів: Боймиструк С.В., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання: Ковальчук
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Гощанського районного суду
Рівненської області від 29 квітня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування
майна.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Гощанського районного суду
від 29 квітня 2014 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій вказує, що норма ст.828 ЦК
України встановлює виняток для
наземних самохідних транспортних
засобів.

Вимоги ст.828 ЦК України поширюються на
водні, повітряні та космічні засоби, а
усі інші транспортні засоби, якщо вони
використовуються для переміщення по
земній поверхні (наземні) та при цьому
їх рух здійснюється за допомогою
власного двигуна (самохідні) можуть
передаватися в позичку за договором
позички без нотаріального посвідчення,
а тому судом першої інстанції допущено
невірне застосування положень ст.828 ЦК
України.

Зазначає, що згідно п.4.2. договору
позички та вимог ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язань
не допускається; у відповідності до
п.1.5. договору позичкодавець тратив усі
права по володінню та користуванню
об'єктом позички на строк дії договору.

Просить скасувати рішення Гощанського
районного суду від 29 квітня 2014 року та
витребувати на його користь у ОСОБА_2
трактор колісний, марки ЮМЗ-6, 1992 року
випуску, двигун НОМЕР_3, заводський
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді
першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

________________________________________________________________________
____________________

Справа 557/362/14-ц
Головуючий суддя 1 інст.: Пацко
Д.В.

Провадження № 22-ц/787/1240/2014
Суддя-доповідач: Демянчук С.В.

Із матеріалів справи вбачається і це
встановлено в судовому засіданні, що 25
липня 2013 року між ОСОБА_1 (користувач) та
ОСОБА_2 від імені якого на підставі
довіреності від 25 липня 2013 року діяв
ОСОБА_4 (позичкодавець) уклали договір
позички, згідно п.п.1.1. договору
позичкодавець передає користувачу у
безоплатне користування на строк, що
обумовлений цим договором,
транспортний засіб: трактор колісний
марки ЮМЗ-6, 1992 року випуску, двигун
НОМЕР_4, заводський НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Строк на який передається об'єкт
позички (трактор) становить 5 років і
триває до 25.07.2018 року.

Відповідно до положень ст.629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами, а зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору (ст.526 ЦК
України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(ст.610 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.827 ЦК України за договором
позички одна сторона (позикодавець)
безоплатно передає або зобов'язується
передати другій стороні
(користувачеві) річ для користування
протягом встановленого строку.

Частиною 4 ст.828 ЦК України встановлено,
що договір позички транспортного
засобу (крім наземних самохідних
транспортних засобів), в якому хоча б
однією стороною є фізична особа,
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, зазначив, що в
даному випадку момент вчинення
правочину (укладення договору позички)
пов'язується з нотаріальним
посвідченням договору, проте не
встановив: відноситься чи не
відноситься об'єкт позички (трактор) до
наземних самохідних транспортних
засобів.

Згідно п.1.5. ст.1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" наземними транспортними
засобами є пристрої, призначені для
перевезення людей та/або вантажу, а
також встановленого на ньому
спеціального обладнання чи механізмів,
які підлягають державній реєстрації та
обліку у відповідних підрозділах
Міністерства внутрішніх справ
України та/або допущені до дорожнього
руху, а також ввезені на митну
територію України для тимчасового
користування, зареєстровані в інших
країнах.

Трактори, самохідні шасі, самохідні
сільськогосподарські
дорожньо-будівельні і меліоративні
машини, сільськогосподарська техніка
підлягає реєстрації та обліку
відповідно до положень ст.34 Закону
України "Про дорожній рух".

Розділом XVII (група 87) Довідника товарів
згідно з Українською класифікацією
товарів зовнішньоекономічної
діяльності (УКТ ЗЕД) встановлено, що
трактори є засобами наземного
транспорту (за винятком товарів
товарної позиції 8709 - транспортні
засоби вантажні, самохідні без
підіймальних або навантажувальних
пристроїв, які використовуються на
заводах, складах, у портах або в
аеропортах для перевезення вантажів на
короткі відстані; тягачі, що
використовуються на залізничних
платформах, їх частини).

Цивільне законодавство не містить
чіткого визначення поняття "наземний
самохідний транспортний засіб",
необхідного для правильного
трактування положень ст.ч.4 ст.828 ЦК
України, проте згідно аналізу вказаних
норм колегія суддів приходить до
висновку, що об'єкт позички (трактор) є
наземним самохідним транспортним
засобом.

З врахуванням того, що положення ч.4
ст.828 ЦК України щодо письмової форми та
нотаріального посвідчення не
поширюються на наземні самохідні
транспортні засоби, яким в даній
ситуації є трактор, а лише на договори
позички транспортного засобу, в якому
хоча б однією стороною є фізична особа,
тому укладений між сторонами 25 липня 2013
року договір позички є укладений і
породжує для кожної із сторін права та
обов'язки, оскільки згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК
України договори та інші правочини є
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам ст.213
ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК
України є підставою для його
скасування і ухвалення нового рішення.

На підставі ст.ст.610, 629, 827, 828 ЦК України,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И РІ Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Гощанського районного суду
Рівненської області від 29 квітня 2014
року - скасувати.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування майна.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
трактор колісний, марки ЮМЗ-6, 1992 року
випуску, двигун НОМЕР_3, заводський
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий:
Демянчук С.В.

Судді:
Боймиструк С.В.

Шеремет А.М.