Справа № 462/2035/11
Головуючий у 1 інстанції: Ригіна Л.М.
Провадження № 22-ц/783/2622/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк
Категорія справи:6
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю Рихлицького Р.С. і Паляниці
І.Б. - представників ОСББ „Василина";
ОСОБА_5 - представника ОСОБА_6; ОСОБА_7 -
представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку „Василина" на рішення
Залізничного районного суду міста
Львова від 16 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2011 року Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку „Василина" (в подальшому -
„ОСББ") звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_6 і ОСОБА_8, у якому просило суд
зобов'язати згаданих відповідачів
демонтувати самовільну надбудову на
спільному даху будинку АДРЕСА_1 і
привести дах згаданого будинку до
попереднього стану. ОСББ свої позовні
вимоги мотивувало тим, що в 2009 році був
зданий в експлуатацію будинок АДРЕСА_1,
29.05.2009 року мешканцями згаданого
будинку було створено ОСББ «Василина».
В серпні 2010 року відповідачі ОСОБА_6
(власник квартири НОМЕР_1) і ОСОБА_8
(власник квартири НОМЕР_2) на даху
вказаного будинку почали самовільне
будівництво з метою створення
двоповерхового житлового приміщення,
хоча відповідного дозволу ОСББ
«Василина» на здійснення
перепланування даху будинку не
отримали, внаслідок чого зруйнували
протипожежну громовідвідну систему
будинку та порушили роботу
димовентиляційних каналів, а також
пробили отвори в перекритті даху, що
загрожує його обвалом (а.с. 4-6).

27.12.2011 року ОСОБА_6 і ОСОБА_8 звернулись
до суду з зустрічним позовом про
визнання за ними права на
реконструкцію квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2
в будинку АДРЕСА_1 шляхом надбудови
мансардних приміщень та влаштування
шатрового даху. Свої позовні вимоги
мотивували тим, що вони є власниками
згаданих квартир, право власності на
які вони набули на підставі договорів
комісії, що були укладені з ТзОВ
«Західжитлобуд». Відповідно з
додатками до вказаних договорів, до
кожного з них у власність перейшла
частина дахової площі, яка знаходиться
над кожною з квартир (в межах загальної
площі квартири). Додатки аналогічного
змісту було укладено ТзОВ
«Західжитлобуд» також з усіма іншими
власниками квартир, які розташовані на
9-му поверсі згаданого будинку.
Відповідно з додатками до вказаних
договорів, до кожного з позивачів у
власність перейшла частина дахової
площі, яка знаходиться над кожною з
квартир (в межах загальної площі
квартири). Проект реконструкції
житлових квартир з влаштуванням
мансардного поверху у згаданому
будинку було розроблено ліцензованою
проектною організацією - ПП «Універсал
Проект» (ліцензія серії АБ № 104467 від 04
травня 2005 року). Вони, як власники
квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2, звернулись в
ОСББ «Василина» з дозволом на
проведення реконструкції, однак не
отримавши відповіді і з врахуванням
того, що стан покрівлі постійно
погіршувався, оскільки така протікала
та затоплювала квартири, вони змушені
були здійснити реконструкцію квартир
без відповідного дозволу (а.с. 35-НОМЕР_2).

06.02.2012 року ОСОБА_9, як третя особа, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, подала позовну заяву в якій
просила суд визнати за нею і ОСОБА_6
право спільної сумісної власності на
реконструйовану квартиру НОМЕР_1
загальною площею 139,4 кв.м. Свої позовні
вимоги мотивувала тим, що вона є
дружиною ОСОБА_6, який є власником
квартири НОМЕР_1. У зв'язку із
погіршенням технічного стану плоского
дахового покриття, що призводило до
затоплення квартир, відсутністю
технічного поверху, відсутністю
балконів на верхньому поверсі мешканці
дев'ятого поверху (власники шістьох
квартир) звернулись із проектними
пропозиціями по облаштуванню
шатрового даху та балконів, однак ОСББ
«Василина» офіційно одержати та
розглянути проектні пропозиції по
облаштуванню шатрового даху
відмовилося, а відтак власниками
квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2 самостійно
було здійснено реконструкцію дахового
покриття з влаштуванням мансардного
поверху (а.с. 104-105).

15.06.2012 року ОСОБА_8 подала до суду заяву
про збільшення позовних вимог, у якій
просила суд визнати за нею право
власності на реконструйовану квартиру
НОМЕР_2 загальною площею 98,2 кв.м. (а.с. 130).

Оскаржуваним рішенням в первісному
позові ОСББ "Василина" відмовлено.

Цим же рішенням зустрічні позови
задоволено. Визнано за ОСОБА_9 та ОСОБА_6
право спільної сумісної власності на
реконструйовану квартиру НОМЕР_1 в
будинку АДРЕСА_1 загальною площею 139,4
кв.м. Визнано за ОСОБА_8 право власності
на реконструйовану квартиру НОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_1 загальною площею 98,2
кв.м. (а.с. 190-195).

Згадане рішення оскаржило ОСББ.

Апелянт просить рішення суду скасувати
„та ухвалити нове рішення",
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та на
неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Вважає, що судом не дано належної
оцінки доводам ОСББ стосовно того, що
розроблений відповідачами за
первісним позовом проект
реконструкції квартир з влаштуванням
мансардного поверху не був погоджений
з ОСББ, а відтак вважає, що сама лише
наявність такого проекту не є
достатньою підставою для початку
виконання робіт.

Звертає увагу на те, що відповідачі не
отримали згоди ОСББ та власників всіх
квартир будинку на здійснення
надбудови мансардних приміщень, що
суперечить п. 1.14 Положення про порядок
підготовки, погодження документів для
оформлення дозволів на проведення
переобладнання горищ на мансардні
поверхи або надбудов у житлових
будинках з метою ремонту дахів та
збільшення житлової площі будинків на
території м. Львова, затвердженого
рішенням Львівської міської ради від 06
липня 2007 року № 442.

Вважає, що суд неправомірно керувався
лише Висновками проведеної по справі
судової інженерно-технічної
експертизи, однак не дав належної
оцінки доводам ОСББ про руйнування
відповідачами в ході проведення
будівельних робіт протипожежної
громовідвідної системи будинку,
порушення роботи димовентиляційних
каналів та про пробиття ними отворів в
перекритті даху.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників ОСББ на підтримання
доводів апеляційної скарги та
заперечення цих доводів зі сторони
представників ОСОБА_6 і ОСОБА_8,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Як стверджується матеріалами справи та
визнається сторонами спору, дах над
усім будинком АДРЕСА_1 був плоским
суміщеним і технічний поверх над
квартирами 9-го поверху відсутній, а
відтак ці факти в силу норми, що
передбачена ч.1 ст. 61 ЦПК України,
доказуванню не підлягають.

Згідно Висновку ПП „Новий світ" від
12.05.2010 року, даного на замовлення
власників квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2 на
АДРЕСА_1, в результаті проведеного
10.05.2010 року обстеження вказаних квартир
та конструкції плоского даху цього
будинку у згаданих квартирах і над
сходовою кліткою виявлено постійні
місцеві сліди замокання стелі і стін,
причиною якого є неякісне покриття
рубероїдом покрівлі даху, а також
тріщини у водостічних трубах, які
виконані зі звичайних матеріалів
замість морозостійких водостічних
труб, та зволоження внутрішніх
поверхонь внаслідок недостатньої
теплоізоляції. Крім цього, відсутність
технічного поверху не дає змоги
теплоізолювати квартири на останньому
поверсі від промерзання під час
сильних морозів; перепад температур
створює конденсат на стелі квартир;
теплоізоляційний шар даху виконано у
вигляді суміші бетону з дрібно
кусковим пінопластом замість сучасних
спеціальних теплоізоляційних
піноемульсій, а сама конструкція
плоского даху виконана у вигляді
басейну і при водостічних отворах на
даху та внутрішніх водостічних трубах
діаметром 50 мм у випадку злив дощова
вода не встигає сходити і призводить до
замокання панелей перекриття і стін. В
результаті у цьому висновку міститься
рекомендація „для ліквідації вище
згаданих недоліків і покращення
технічного стану та експлуатаційних
характеристик будинку … замінити
плоский дах … на шатровий з надбудовою
мансардного поверху з легких
конструкцій" (а.с. 68).

Як вбачається з листа Департаменту
містобудування Львівської міської
ради від 07.12.2011 року, відповідачами
ОСОБА_6 і ОСОБА_8 вище згадані
рекомендації було виконано і
„самовільно здійснена реконструкція
квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2 з розширенням за
рахунок надбудови мансардного поверху
на АДРЕСА_1 відповідає
архітектурно-будівельним, нормативним
вимогам та технічно можливою їх
подальша експлуатація …" (а.с. 67).

Пунктом 1.15 Положення про порядок
підготовки, погодження документів для
оформлення дозволів на проведення
переобладнання горищ на мансардні
поверхи або надбудов у житлових
будинках з метою ремонту дахів та
збільшення житлової площі будинків на
території м. Львова, затвердженого
рішенням Львівської міської ради від 06
липня 2007 року № 442, встановлено, що у
випадку аварійного стану даху, а також
при здійсненні надбудов у житлових
будинках з плоскими покрівлями згода
мешканцій будинку для здійснення таких
надбудов не вимагається. Дана норма є
спеціальною відносно норми,
передбаченої п.1.14 згаданого Положення
… (і якою передбачено отримання згоди
власників всіх квартир будинку на
здійснення надбудови мансардних
приміщень), а відтак доводи апеляційної
скарги ОСББ з посиланням на п. 1.14 цього
Положення … до уваги прийматися не
можуть.

Як також стверджується матеріалами
справи, згідно додатків від 20 і 29 травня
2008 року до договорів, згідно яких
відповідачі за первісним позовом
ОСОБА_6 і ОСОБА_8 придбали у приватну
власність квартири (відповідно) НОМЕР_1
і НОМЕР_2 на АДРЕСА_1, до вказаних
квартир „належить дахова площа, що
знаходиться над квартирою, в межах
загальної площі квартири" (а.с. 38-46).

Вище згадані договори і додатки до них
(як правочини) ніким не оскаржувалися
та недійсними не визнавалися, а відтак
(в силу ст. 204 ЦК України) є чинними.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості; кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України; доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір і що
доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

Як вбачається зі змісту частин 2 і 3
статті 13 ЦК України, при здійсненні
своїх прав особа зобов'язана
утримуватися від дій, які могли б
порушити права інших осіб; не допускати
дій з наміром завдати шкоди іншій
особі, а також не допускати зловживання
правом в інших формах: порушення
особою наведених положень у
відповідності до ч.3 ст. 16 ЦК України
може бути підставою для відмови судом у
захисті цивільного права та інтересу
цієї особи.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.

ОСББ способом захисту свого права
обрало демонтаж самовільної надбудови
на спільному даху будинку АДРЕСА_1 і
приведення відповідачами за первісним
позовом даху згаданого будинку до
попереднього стану, а відтак ОСББ в
силу ст. 10 ЦПК України зобов'язане було
довести правову та фактичну підставу
своїх вимог.

Правовою підставою своїх вимог ОСББ
назвало ст. 1166 ЦК України, яка
передбачає загальні підстави
відповідальності за завдану майнову
шкоду.

За правилами ч.2 ст. 1166 ЦК України особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

З наведеного вбачається, що обов'язок
доказування розподіляється згідно з
перерахованими нормами таким чином:
позивач доказує наявність шкоди та її
розмір, а відповідач - відсутність його
вини в заподіянні шкоди.

В той же час, ОСББ не було подано до суду
жодних доказів, які можна було б
визнати належними і допустимими, про
заподіяння відповідачами ОСОБА_6 і
ОСОБА_8 ОСББ шкоди, а також про розмір
такої шкоди.

Натомість, згідно Висновку судової
інженерно-технічної експертизи № 2203
від 22.11.2013 року, проведеної по справі на
виконання ухвали суду першої інстанції
від 04.06.2013 року (в подальшому -
„Висновок експертизи"),
„гідроізоляційний килим даху потребує
заміни", „проведена реконструкція
квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з
влаштуванням двосхилого даху і
мансардного поверху у будинку по
АДРЕСА_1 відповідає вимогам ... ДБН
В.2.2-15-2005 „Житлові будинки. Основні
положення" та п. 1.4.4 „Правил утримання
житлових будинків та прибудинкових
територій", не відповідає п.1.4.1 „Правил
утримання житлових будинків та
прибудинкових територій" (п.1.4.1 „Правил
утримання житлових будинків та
прибудинкових територій":
Переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства.).

Крім цього, згідно вище згаданого
Висновку експертизи при демонтажі
двосхилого даху та мансардного
поверху, влаштованого над квартирами
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на АДРЕСА_1, „існує
значна загроза завдання шкоди
квартирам розташованим на нижніх
поверхах та суміжним квартирам на
дев'ятому поверсі ..., що в свою чергу
може спричинити погіршення стану
конструкцій лівого крила житлового
будинку (в осях 4-7)" (а.с. 176-188).

Як вбачається з вище наведеного
Висновку експертизи, задоволення
позовних вимог ОСББ про демонтаж
надбудови на даху будинку може
порушити права інших осіб - мешканців
будинку та власників квартир у ньому,
та завдати згаданим особам реальної
шкоди.

В той же час, за ОСББ залишається право
на відшкодування шкоди, заподіяної
ОСББ облаштуванням відповідачами за
первісним позовом надбудови на даху
будинку, однак за наявності належних і
допустимих доказів про заподіяння
такої шкоди та її розміру, а також у
спосіб, який не передбачає завдання
шкоди іншим особам.

Доводи апеляційної скарги ОСББ (так
само, як і усні пояснення представників
ОСББ в ході апеляційного розгляду
справи на підтримку цих доводів) вище
наведених висновків не спростовують, а
відтак колегія суддів приходить до
висновку про те, що суд першої
інстанції правомірно відмовив ОСББ у
задоволенні його позовних вимог і в цій
частині оскаржуване рішення підлягає
залишенню без змін.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України встановлено,
що у випадку, коли договором або законо
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Згідно з пп.6 п. „б" ч.1 ст.31 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні", вирішення відповідно до
законодавства спорів з питань
містобудування належить до
повноважень виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад та їх
виконавчих органів.

Як вбачається з вище наведеного,
загальною процедурою вирішення справ
щодо визнання прав на самочинно
створене нове нерухоме майно є
адміністративна процедура,
передбачена відповідними
нормативно-правовими актами, а
компетентними органами для її
здійснення є органи місцевого
самоврядування.

На час розгляду справи судом та
ухвалення оскаржуваного рішення таким
нормативно-правовим актом була (і на
даний час є) постанова КМ України від
13.04.2011 року № 461, якою затверджено
Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, а
також Положення про порядок
врегулювання питань самочинного
будівництва у м. Львові, затверджене
рішенням Львівського міськвиконкому
від 18.11.2005 року № 1224.

Як вбачається з матеріалів справи і що
визнали в суді апеляційної інстанції
представники ОСОБА_6 і ОСОБА_8 (як
позивачів за зустрічними позовами про
визнання за ними права власності на
самочинно реконструйовані квартири
НОМЕР_1 і НОМЕР_2), згаданими позивачами
процедура, передбачена вище згаданими
нормативно-правовими актами,
дотриманою не була.

Відтак у суду першої інстанції були
відсутні правові підстави для
задоволення зустрічних позовів про
визнання за позивачами права власності
на самочинно реконструйовані ними
квартири НОМЕР_1 і НОМЕР_2, а тому
оскаржуване рішення в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням
нового - про відмову у задоволенні цих
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314
ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку „Василина" частково
задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду
міста Львова від 16 грудня 2013 року в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_6, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 скасувати і в
цій частині ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_6, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 у
задоволенні їхніх позовних вимог.

В решті рішення Залізничного районного
суду міста Львова від 16 грудня 2013 року
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Суддя:

Судді: