ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/300/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р. Петриківський районний
суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Соловйова І.М., при
секретарі судового засідання
Столяренко Н.П., за участю представника
прокуратури Сухомлин В.В., представника
позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Петриківка
цивільну справу №187/300/14-ц за позовом
Органу опіки та піклування
Петриківської районної державної
адміністрації в інтересах
неповнолітніх: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють
самостійні вимоги: комунальний заклад
«Дніпродзержинський спеціалізований
будинок» Дніпропетровської обласної
ради» та комунальний заклад "Центр
соціально - психологічної
реабілітації дітей служби у справах
дітей Дніпродзержинської міської ради"
за участі прокурора Петриківського
району Дніпропетровської області про
позбавлення батьківських прав, -

Встановив:

18.03.2014 року до суду з урахуванням
уточненої позовної заяви від 24.03.2014
року звернувся Орган опіки та
піклування Петриківської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області (далі
Позивач) до ОСОБА_3 (далі Відповідач) про
позбавлення останньої батьківських
прав по відношенню до її малолітніх
дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 Свої вимоги
мотивує тим, що відповідачка є матір'ю -
одиначкою. Родина перебуває на обліку,
як сім'я, яка опинилася в скрутних
життєвих обставинах та була взята під
соціальний супровід. За місцем
проживання відповідачка
характеризується негативно, веде
антисуспільний спосіб життя, немає
постійного місця роботи, вихованню та
утриманню дітей уваги не приділяє.
Протягом тривалого часу з
відповідачкою проводилися
профілактичні роботи, але остання на
шлях виправлення не стала, спосіб життя
не змінила. За час перебування дітей в
спеціалізованих установах з квітня 2013
року до них не навідувалася, їхнім
життям не цікавилася.

Представник позивача, якого підтримав
представник прокуратури, доводи
позовної заяви підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні
просила не позбавляти її батьківських
прав на дітей, забрати їх не могла
оскільки не знала де вони знаходяться,
роботу вона знайшла, однак не офіційно,
при цьому обіцяє, що в найближчому
майбутньому вже буде працювати
офіційно в магазині. Дітей вона
добровільно не віддавала, їхнім
вихованням займалася.

Треті особи надали заяви про розгляд
справи за їх відсутності, також в
письмових поясненнях зазначили, що за
час перебування дітей в їх установах
мати жодного разу їх не відвідувала. На
момент коли до них поступили діти,
останні були занедбані, заволожені,
значно відставали у психо-мовленнєвому
розвитку. Просили позов задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, прокурора
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позв підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи,
Відповідачка є матір'ю - одиначкою
відносно своїх малолітніх дітей:
ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 8-11).

Відповідно до довідки про склад сім'ї
Відповідачки, яка проживає у будинку
АДРЕСА_1, разом з нею проживають її діти,
мати ОСОБА_6 та брат ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно акта обстеження матеріально
побутових умов проживання сім'ї від
21.02.2013 року проведено обстеження умов
проживання Відповідачки за адресою
АДРЕСА_1, під час якого виявлено, що
житловий будинок належить ОСОБА_3 Умови
проживання родини незадовільні: по
кімнатах витає сморід, дух прокуреного
та чадного димом (а.с. 12).

За місцем проживання Відповідачка
характеризується негативно, згідно
характеристики Петриківської селищної
ради від 12.11.2013 року, починаючи з весни
2013 року Відповідачка кілька разів
змінювала своє місце проживання у с.
Лобойківка, в смт. Петриківка, в с.
Радсело. За два останні роки в родині
ОСОБА_3 вчинялися неодноразово
порушення норм і правил співжиття, а по
відношенню до дітей були прояви
жорстокого поводження з боку дорослих.
У поведінці Відповідачки трапляються
психологічні зриви, грубість.
Безпричинно діти можуть лишатися вдома
без материнського піклування (а.с. 13).

Згідно актів №12 та №13 від 05.04.2013 року
складених ст. о/у групи КМСД
Петриківського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області Умрихіною
І.О. 05.04.2013 року в АДРЕСА_2 знайдено
хлопчика на ім'я ОСОБА_4 та дівчинку на
ім'я ОСОБА_5. Діти були босі та
роздягнуті. За анкетними даними
прізвища дітей Ликовацькі.

Також в матеріалах справи мається
заява Відповідачки від 05.04.2013 року, в
якій остання відмовилася від своїх
дітей, у зв'язку з тим, що вони її не
слухаються, тікають з дому, виражається
в її бік нецензурною лайкою, а також
через тяжкий матеріальний стан (а.с. 16).

У своєму висновку про позбавлення
батьківських прав громадянки ОСОБА_3,
Позивач вважає за доцільне направити
матеріали до суду для вирішення
питання про позбавлення батьківських
прав Відповідачки відносно її дітей
ОСОБА_4, ОСОБА_5

На даний час діти перебувають у
спеціалізованих установах, а саме
ОСОБА_5 в КЗ "Дніпродзержинський
спеціалізований будинок дитини"
Дніпропетровської обласної ради",
ОСОБА_4.в КЗ "Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей служби у справах дітей
Дніпродзержинської міської Ради".

Суд зауважує, що в Україні
законодавство про охорону дитинства
ґрунтується на Конституції України,
Декларації ООН з прав дитини (1959 р.),
Конвенції ООН про права дитини (1989 р.),
міжнародних договорах, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, Сімейному кодексі
України, а також інших нормативно -
правових актах, що регулюють суспільні
відносини у цій сфері.

Як зазначено в Декларації ООН з прав
дитини (1959 р.) "дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любов і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості".

Закон України "Про охорону дитинства"
передбачає, що кожна дитина має право
на достатній життєвий рівень. При цьому
виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку особистості дитини. На
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи які їх заміняють,
мають право і зобов'язанні виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

У статті 150 Сімейного кодексу України
визначені обов'язки батьків щодо
виховання та розвитку дитини.

За змістом ст. 155 ч.4 Сімейного кодексу
України ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладання на них
відповідальності, встановленої
законом, зокрема позбавлення
батьківських прав, якщо буде
встановлено, що вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей.

Суд зазначає, ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя.
Зазначені факти, як кожний окремо, та і
в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Відповідачка в судовому засіданні не
заперечувала, що часто змінювала своє
місце проживання, а тому за вихованням
дітей слідкували інші особи. За дітьми
належного догляду та виховання не
здійснювала, посилаючись на тяжке
матеріальне становище. Також
Відповідачкою не заперечувалася, що не
раз своїх дітей вона залишала на
сторонніх осіб, які не винні в тому, що
діти від них тікали.

За таких обставин, надавши оцінку
дослідженим доказам та поясненням
сторін, суд дійшов висновку, так як
ОСОБА_3 злісно ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дітей,
передбачених законодавством України
та нехтує загальновстановленими
нормами моралі суспільства, вона
підлягає позбавленню батьківських
прав відносно малолітніх дітей.

Оскільки позивач на підставі ст. 3 ч.2 п.14
Закону України "Про судовий збір"
звільнений від сплати судового збору
при зверненні із заявами до суду щодо
захисту прав малолітніх осіб та в силу
ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає
стягненню з відповідача в дохід
держави в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування
Петриківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3
відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
серія НОМЕР_2 від 02.06.2009 року видане Амур
- Нижньодніпровським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції) та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження
серія НОМЕР_1 від 22.10.2010 року видане
відділом реєстрації актів цивільного
стану Петриківського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області).

До моменту влаштування неповнолітніх
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 до сімейних форм
виховання, залишити для піклування:

- в КЗ "Дніпродзержинський
спеціалізований будинок дитини"
Дніпропетровської обласної ради" -
ОСОБА_5;

- в КЗ "Центр соціально-психологічної
реабілітації дітей служби у справах
дітей Дніпродзержинської міської Ради"
- ОСОБА_4

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в
розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено
та підписано 02.06.2014 року.

Суддя(підпис) І. М. Соловйов

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО

Суддя
І.М. Соловйов