Справа № 667/7812/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона у складі:

головуючого
судді: Мусулевського Я.А.

при
секретарі: Труновій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного
підприємства торгово-виробнича
компанія «Херсонспецметал» про
стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н
о в и в:

Позивач звернувся до суду із
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором № 223-21Пв/2008 від
09.07.2008 року, згідно якого, ОСОБА_1 було
надано кредит у сумі 60 000 доларів США з
терміном повернення 08.07.2018 року зі
сплатою 15 % річних. З метою забезпечення
виконання всіх зобов'язань за
кредитним договором, 09.07.2008 року між ПАТ
«Мегабанк» з одного боку, ОСОБА_2 - з
другого боку та ОСОБА_3 - з третього боку
були укладені окремі договори поруки,
за умовами яких, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зобов'язувались нести солідарну
відповідальність за виконання ОСОБА_1
своїх зобов'язань за вказаним
кредитним договором. Крім того, 13.10.2009
року, між ПАТ «Мегабанк» та ПП ТВК
«Херсонспецметал» було укладено
договір поруки, згідно якого, останній
зобов'язувався повернути суму
отриманого кредиту, сплатити відсотки
за користування кредитом та
нарахованих штрафних санкцій
відповідно до положень зазначеного
кредитного договору у випадку
невиконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань
по даному кредитному договору.

Однак, у порушення умов кредитного
договору ОСОБА_1 зобов'язання належним
чином не виконував, внаслідок чого,
станом на 14.01.2010 року за ним утворилась
заборгованість в сумі 68 997,50 доларів
США. Позивач просить суд стягнути на
його користь з відповідачів солідарно
заборгованість за вказаним кредитним
договором в сумі - 68 997,50 грн., а також
стягнути з відповідачів витрати по
сплаті судового збору в сумі 1700 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 120
грн.

ОСОБА_2 подала до суду зустрічну
позовну заяву, в якій зазначила, що про
договір поруки вона дізналась, від
виконавчої служби, коли на її адресу
прийшов виконавчий лист, в якому
зазначено, що між нею та ПАТ «Мегабанк»
укладений договір поруки, відповідно
до якого вона відповідає, за
зобов'язання гр.. ОСОБА_1 по кредитному
договору. Але насправді жодні договори
поруки вона підписувала, на підставі
чого просила суд визнати недійсним
договір поруки № 223-21 Пв/2008- п від 09.07.2008
року укладений між ОСОБА_2 та ПАТ
«Мегабанк» на забезпечення виконання
зобов'язання гр.. ОСОБА_1 по кредитному
договору № 223-21ПВ/2008 від 09.07.2008 року.

В судовому засіданні представник
позивача по первинній позовній заяві
та представник відповідача по
зустрічній позовній заяві позовні
неодноразово уточняла позовні вимоги,
останні уточненні позовні вимоги
представник позивача просила суд
стягнути з відповідачів
заборгованість по кредитному договору
яка станом на 16.09.2013 року, становить 75
098,07 дол. США та 20 709,41 грн., а саме:

- прострочена заборгованість за
кредитом - 16 738,64 дол. США,

- частина кредиту, яка повинна бути
сплачена достроково - 32 450,00 дол. США,

- прострочені відсотки - 25 909,43 дол. США,

- штраф за невиконання обов'язків
згідно п. 3.2.3 кредитного договору - 20
709,41 грн.

Зустрічну позовну заяву не
визнала, просила суд відмовити у
задоволенні зустрічної позовної заяві
в зв'язку з необґрунтованістю.

Відповідачі ОСОБА_1 ОСОБА_3 в
судове засідання не з»явився, причину
неявки суду не повідомив про день та
час слухання справи був повідомлений
належним чином.

Відповідач по первинній позовній
заяві та позивач за зустрічною
позовною заявою в судове засідання не
з»явилась. В минулому судовому
засіданні первинні позовні вимоги не
визнала в повному обсязі, просила суд
відмовити в задоволенні, зустрічну
позовну заяву підтримала, просила суд
задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін по справі,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що первинний позов обґрунтований і
підлягає задоволенню. Зустрічна
позовна заява задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.07.2008 року
між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № 223-21Пв/2008,
відповідно до якого, останній отримав
кредит у сумі 60 000 доларів США з
терміном повернення - 08.07.2018 р. зі
сплатою 15 % річних.

З метою забезпечення виконання
ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним
договором, між позивачем з одного боку,
ОСОБА_2 - з другого боку та ОСОБА_3 - з
третього боку були укладені окремі
договори поруки за № 223-21Пв/2008-п та №
223-21Пв/2008-п-1 відповідно, за умовами яких,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язувались нести
солідарну відповідальність за
виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за
вказаним кредитним договором.

13.10.2009 року, між ПАТ «Мегабанк» та
ПП ТВК «Херсонспецметал» було укладено
договір поруки, згідно якого, останній
зобов'язувався повернути суму
отриманого кредиту, сплатити відсотки
за користування кредитом та
нарахованих штрафних санкцій
відповідно до положень зазначеного
кредитного договору у випадку
невиконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань
по даному кредитному договору.

Згідно п.п. 3.2.1,3.2.3,3.2.7 кредитного
договору № 223-21Пв/2008 від 09.07.2008 року
ОСОБА_1 зобов'язувався здійснювати
погашення заборгованості за кредитом,
своєчасно сплачувати нараховані
проценти за користування кредитом та
відповідні комісійні винагороди,
повернути одержаний кредит у повному
обсязі у строки та порядку, встановлені
даним договором.

Відповідно до п. 7.1 кредитного
договору № 223-21Пв/2008 від 09.07.2008 року за
недотримання строків сплати
нарахованих відсотків, позичальник
сплачує кредитодавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочення платежу від
несвоєчасно сплаченої суми.

У відповідності до положень п.п. 7.2
кредитного договору № 223-21Пв/2008 від
09.07.2008 року позичальник сплачує
кредитодавцю штраф за невиконання
будь-яких прийнятих на себе обов'язків
згідно з п.п. 3.2.4-3.2.15Договору - у розмірі
10 процентів від суми отриманого
кредиту.

ОСОБА_1 не виконує належним чином
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором № 223-21Пв/2008 від 09.07.2008 року,
внаслідок чого, станом на 16.09.2013 року,
становить 75 098,07 дол. США та 20 709,41 грн.,
а саме:

- прострочена заборгованість за
кредитом - 16 738,64 дол. США,

- частина кредиту, яка повинна бути
сплачена достроково - 32 450,00 дол. США,

- прострочені відсотки - 25 909,43 дол. США,

- штраф за невиконання обов'язків
згідно п. 3.2.3 кредитного договору - 20
709,41 грн.

Рішенням постійно діючого
третейського суду при асоціації
«Слобожанська перспектива» від 05.05.2009
року солідарно стягнено з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ
«Мегабанк» заборгованість за
кредитним договором № 223-21Пв/2008 від
09.07.2008 року (за період з 09.07.2008 року по
03.03.2009 рік.) в сумі 3327,50 доларів США (що в
еквіваленті дорівнює 25 621,75 грн.)

Позивач повідомляв письмово
відповідачів про необхідність
виконати умови кредитного договору та
ними була одержана вимога про
дострокове погашення заборгованості, у
зв'язку з невиконанням положень
кредитного договору, - про що свідчить
проставлені ними підписи на зазначеній
вимозі банку.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлено обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики , що залишилася та сплати
належних йому відсотків.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 за кредитним
договором фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст.. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну )
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 3.1 Договору
поруки, у разі порушення боржником
виконання зобов"язання кредитор має
право вимагати від фінансового
поручителя виконання зобов"язання
Боржника перед кредитором згідно з
умовами кредитного договору, в
порядку, передбаченому цим договором
та чинним законодавством.

Згідно з розґясненнями,
викладеними у п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
підставою недійсності правочину,
відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України,
саме на момент вчинення правочину. Не
може бути визнаний недійсним правочин,
який не вчинено. Відтак, у випадку, якщо
сторона не підписувала договір, цей
договір є неукладеним (є таким, що не
відбувся).

Так відповідно до ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а
також інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним
і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами)
вимог, які встановлені частинами
першою - третьою, п'ятою та шостою
статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог і заперечень.

З огляду на вище викладене, суд не
приймає до уваги твердження ОСОБА_2, що
спірний договір поруки вона не
підписувала, оскільки даний факт нею не
ніяким чином не підтверджено. Так для
встановлення об'єктивної істини по
справі була призначена почеркознавча
експертиза, яка ОСОБА_2. не була
оплачена, на вимогу експерта не надано
додаткових документів які містять її
підпис, на підставі чого справу було
повернуто без виконання.

Оскільки зобов'язання сторонами
належним чином не виконувались, суд
вважає, що з відповідачів необхідно
стягнути в солідарному порядку на
користь банку суму заборгованості по
кредитному договору та відповідно до
ст.. 88 ЦПК України, судові витрати.

Керуючись ст.ст.15-11, 60, 88, 208, 209,
213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст.526,
527,530,554, 1050,1054-1056 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного
товариства «Мегабанк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, приватного підприємства
торгово-виробнича компанія
«Херсонспецметал» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» заборгованість за
кредитним договором № 223-21Пв/2008 від
09.07.2008 року у розмірі 75 098,07 дол. США та 20
709,41 грн., а також судовий збір в розмірі
1700 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в
сумі 120 грн.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Комсомольський районний суд м. Херсона
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
Я. А.
Мусулевський