Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска
В.В.

суддів - Кожух О.А., Кондора
Р.Ю.

при секретарі - Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про припинення дії
кредитного договору за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Хустського
районного суду від 31 січня 2014 року
, -

в с т а н о в и л а :

18 липня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
(далі - Банк) звернулося в суд із позовом
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № MКК7G200000185 від 16
квітня 2007 року у відповідності до якого
останнім було отримано кредит в сумі
13600 доларів США на строк до 15 квітня
2027 року.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1
взяті на себе зобов'язання по
кредитному договору належним чином не
виконував, не забезпечував повернення
одержаного кредиту та не сплачував
відсотки, у зв'язку з чим станом на 7
травня 2013 року виникла заборгованість
у сумі 16173,09 дол. США, яка складається з
наступного: 12712,25 доларів США -
заборгованість за кредитом; 2259,52 дол.
США - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 380.80 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 2057 доларів США -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до Договору: 31,29
доларів США - штраф (фіксована частина);
768,66 доларів США - штрафу (процентна
складова), позивач просив задовольнити
позовні вимоги, стягнути з відповідача
на користь Банку достроково суму
заборгованості за кредитним договором
№ MКК7G200000185 від 16 квітня
2007 року у розмірі 16173,09 дол. США, що за
курсом НБУ станом на 7 травня 2013 року
еквівалентно 129222,96 грн. та вирішити
питання по судовим витратам.

27 листопада 2013 року відповідач ОСОБА_1
звернувся в суд із зустрічним позовом
до ПАТ КБ «ПриватБанк» про припинення
дії кредитного договору, який
обґрунтував тим, що оскільки Банк
звернувся до суду із заявою про
дострокове стягнення суми
заборгованості за кредитним договором,
умова про повернення позики частинами
(з ростроченням) втрачає силу, а відтак
втрачає силу, чинність і зміст сам
кредитний договір. При укладенні
договору ОСОБА_1 не міг передбачити, що
у майбутньому відбудеться різке
збільшення курсу долара США по
відношенню до української гривні та
збільшення у зв'язку з цим сукупної
вартості кредиту. Просив суд припинити
дію кредитного договору
№ MКК7G200000185 від 16 квітня 2007 року.

Рішенням Хустського районного суду від
31 січня 2014 року первісний позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено. Стягнуто із
ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість
за кредитним договором у сумі 16173,09 дол.
США, що за курсом НБУ еквівалентно
129222,96 грн. та вирішено питання по
судовим витратам.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.
Припинено дію кредитного договору №
MКК7G200000185 від 16 квітня 2007 року,
укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням в частині задоволення
зустрічного позову Банк подав
апеляційну скаргу, у якій, посилаючись
на незаконність судового рішення в
зазначеній частині із-за порушення
норм матеріального права, неповного
встановлення обставин справи, просив
скасувати рішення в оскаржуваній
частині та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 про
припинення дії кредитного договору.

Межі доводів апеляційної скарги - суд
не зазначив яке істотне порушення умов
договору з боку Банку мало місце та не
врахував, що згідно із п. 2.3.3. Договору
ініціювати розірвання договору може
тільки Банк, а не боржник, що
використання Банком права на стягнення
заборгованості в судовому порядку не
звільняє позичальника від зобов'язання
виконувати умови кредитного договору в
подальшому до повного виконання.

Рішення Хустського районного суду від
31 січня 2014 року в частині задоволення
первісного позову не оскаржується.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк»
Гриниха Т.Ю. підтримала апеляційну
скаргу.

ОСОБА_1 не визнав апеляційну скаргу і
просив таку відхилити як
необгрунтовану.

Заслухавши доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Установлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір № MКК7G200000185 від 16 квітня 2007
року, у відповідності до якого
відповідач отримав кредит в сумі 13600
доларів США на строк до 15 квітня 2027
року.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання по
кредитному договору належним чином не
виконував, не забезпечував повернення
одержаного кредиту та не сплачував
відсотки, у зв'язку з чим станом на 7
травня 2013 року виникла заборгованість
у сумі 16173,09 дол. США, яка складається з
наступного: 12712,25 доларів США -
заборгованість за кредитом; 2259,52 дол.
США - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 380.80 доларів США
- заборгованості по комісії за
користування кредитом; 2057 доларів США -
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до Договору: 31,29
доларів США - штраф (фіксована частина);
768,66 доларів США - штрафу (процентна
складова).

Вважаючи, що дострокове стягнення
заборгованості за кредитним договором
тягне за собою припинення зобов'язань
за цим договором, відповідач просив
припинити дію кредитного договору
№ MКК7G200000185 від 16 квітня 2007
року.

Задовольняючи зустрічний позов про
припинення дії кредитного договору,
суд першої інстанції виходив із того,
що у випадку застосування позикодавцем
права вимагати дострокового
повернення суми кредиту та інших
платежів, передбачених договором,
умова про повернення позики частинами
(з ростроченням) втрачає силу, а тому
втрачає силу, чинність і зміст сам
кредитний договір.

Із даним висновком суду першої
інстанції погодитися не можна,
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено в судових засіданнях
пунктом 2.3.3. Договору кредиту №
MКК7G200000185 від 16 квітня 2007 року,
укладеного між Банком та ОСОБА_1,
передбачено, що звернутися до суду з
ініціативою про розірвання кредитного
договору може в односторонньому
порядку тільки Банк, отже у суду першої
інстанції були відсутні правові
підстави для ухвалення рішення про
задоволення зустрічного позову та
припинення дії кредитного договору.

Позивач за зустрічним позовом не надав
належних доказів того, що Банк порушив
умови договору, з вини Банку вони
суттєво змінилися, у зв'язку з чим йому
була спричинена шкода та він був
позбавлений того, на що розраховував
при укладенні кредитного договору.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди, друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у
разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Розірвання (зміна) договору у зв'язку з
істотними змінами обставин є
самостійним випадком припинення
(зміни) договірних зобов'язань, метою
якого є необхідність відновлення
балансу інтересів сторін договору,
істотно порушеного внаслідок
непередбачуваної зміни зовнішніх
обставин, що не залежать від волі
сторін.

При наявності істотної зміни, що
істотно порушила баланс інтересів
сторін, сторони спочатку здійснюють
спроби щодо зміни або розірвання
договору за взаємною згодою, як
зазначено у частині 1 статті 651 ЦК
України.

Установлено, що 16 квітня 2007 року між ПАТ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № MКК7G200000185 у
відповідності до умов останній отримав
кредит у вигляді непоновлювальної
лінії у розмірі 13600 доларів США на строк
до 15 квітня 2027 року.

Із вимогою про розірвання кредитного
договору від 16 квітня 2007 року
ОСОБА_1 не звертався до банку.

Обгрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1
посилався на те, що у зв'язку із зміною
курсу гривні до долара США загальна
вартість кредиту у гривневому
еквіваленті збільшилась в 1,6 рази по
відношенню до дати укладення договору,
проживає і працює в загальновідомих на
сьогоднішній день несприятливих
економічних умовах, отримує доходи в
національній валюті, розмір яких
жодним чином не пов'язаний зі зміною
курсу долара США по відношенню до
української гривні і якщо би він був
обізнаний, що після укладення
кредитного договору відбудеться різке
збільшення курсу долара США по
відношенню до української гривні ні за
яких умов не погодився б на укладення
договору в іноземній валюті.

Однак ч. 2 ст. 652 ЦК України передбачено,
що в разі недосягнення сторонами згоди
щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний за наявності одночасно
таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі
істотної зміни обставин необхідно
наявність всіх перелічених умов
одночасно.

Вимагаючи припинення договору на
підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України на
позивачів покладається у
відповідності до ст. 60 ЦПК України,
обов'язок довести ті обставини, на які
вони посилаються як на підставу своїх
вимог.

Позивачем по зустрічному позову не
доведено наявності всіх чотирьох умов,
необхідних для розірвання кредитного
договору у зв'язку із істотною зміною
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні кредитного договору.

Незмінність курсу гривні до іноземних
валют законодавчо не закріплена.

Встановлено, що Банк не змінював
процентну ставку по наданому
відповідачеві кредиту.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(стаття 625 ЦК).

Отже, ОСОБА_1 зобов'язаний виконувати
кредитний договір у відповідності до
його умов та законодавства, оскільки
відсутні підстави для задоволення його
позовних вимог та припинення дії
кредитного договору.

З огляду на викладене та на підставі ст.
309 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню в частині задоволення
зустрічного позову про припинення дії
кредитного договору і в цій частині
необхідно ухвалити нове рішення про
відмову ОСОБА_1 в задоволенні
зустрічного позову про припинення дії
кредитного договору.

В решті рішення суду слід залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Хустського районного суду від
31 січня 2014 року в частині задоволення
зустрічного позову ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
припинення дії кредитного договору
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
припинення дії кредитного договору -
відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
Судді: