Ухвала

іменем україни

28 травня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання угоди купівлі-продажу дійсною
і визнання права власності; за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа - служба у
справах дітей виконкому Суворовської у
м. Херсоні ради, про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, визнання
права власності та витребування майна
з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання угоди купівлі-продажу дійсною
і визнання права власності.

ОСОБА_2 заявила зустрічний позов до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа -
служба у справах дітей виконкому
Суворовської у м. Херсоні ради, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу, визнання права
власності та витребування майна з
чужого незаконного володіння.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 04 грудня 2013 року
відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про визнання дійсним
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 01 червня 2004 року, та у визнанні
за ОСОБА_1 права власності на квартиру
АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Витребувано із незаконного володіння
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 2/3 та 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 відповідно та
повернуто зазначену квартиру ОСОБА_2

В задоволенні позову ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладеного 01 червня 2004 року,
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 14 лютого 2014
року зазначене судове рішення в
частині визнання за ОСОБА_2 права
власності на квартиру АДРЕСА_1 та
витребування у ОСОБА_3 та ОСОБА_5
спірної квартири з поверненням її
ОСОБА_2 скасовано та в цій частині
ухвалено нове рішення про відмову в
позові ОСОБА_2

У решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 та визнаючи за ОСОБА_2
право власності на спірну квартиру, суд
першої інстанції виходив із того, що
остання не могла скласти розписку про
продаж квартири, оскільки на той час
знаходилася поза межами України.

Витребовуючи квартиру із незаконного
володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_5, суд першої
інстанції, посилаючись на норми ст. ст.
387, 388, 1212 ЦК України, виходив із того, що
вони набули право власності на майно
без достатньої правової підстави та
зобов'язані повернути майно власнику,
оскільки майно вибуло з власності поза
його волею.

Апеляційний суд, ухвалюючи нове
рішення, посилався на таке.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України
встановлено, якщо майно придбане за
відплатним договором в особи, яка не
мала права його відчужувати, про що
набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має
право витребувати це майно від
набувача лише у разі, якщо майно вибуло
з володіння власника або особи, якій
він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Майно може бути повернуто за позовом
власника про витребування майна на
підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України, якщо
позивач надасть докази, що
підтверджують наявність обставин,
зазначених цими статтями, тому що вони
встановлюють спеціальні правила для
захисту такого права. Це випливає з
того, що, оскільки добросовісне набуття
відповідно до ст.
http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843439/ed_2014_02_11/prav
o1/T030435.html?pravo=1" l "843439" o "Цивільний кодекс
України; нормативно-правовий акт № 435-IV
від 16.01.2003" t "_blank388 ЦК України можливе
лише тоді, коли майно набувається не
безпосередньо у власника, а в особи, яка
не мала права його відчужувати, то
наслідком угоди, вчиненої з таким
порушенням, є повернення майна з
незаконного володіння, якщо для цього є
передбачені законом підстави.

При цьому у ст. 396 ЦК України зазначено,
що особа, яка має речове право на чуже
майно, має право на захист цього права,
у тому числі і від власника майна,
відповідно до положень глави 29 цього
Кодексу.

Апеляційний суд вважав, що недійсність
правочину, на виконання якого передано
майно, сама по собі не свідчить про його
вибуття із володіння особи, яка
передала це майно, не з її волі. При
цьому суд першої інстанції мав би
встановити, чи була воля власника на
передачу права володіння іншій особі.

Зі змісту письмової розписки від 01
червня 2004 року вбачається, що ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 12 тис.
доларів США, що еквівалентно 60 600 грн за
продаж вищезазначеної квартири. За
таких обставин суд вважав, що передача
права власності на спірну квартиру
відбулася не поза волею її власника,
тому підстави для звернення до суду з
метою захисту свого права в обраний
ОСОБА_2 спосіб є такими, що не
відповідають вимогам закону.

ОСОБА_2 не надала суду доказів того, що
спірна квартира вибула з її володіння
поза її волею.

Щодо відмови в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про визнання дійсним
договору купівлі-продажу та визнання
права власності на квартиру,
апеляційний суд дійшов висновку про
обґрунтованість в цій частині рішення
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права; наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 14 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель