АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 596/342/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Митражик Е.М. Провадження №
22-ц/789/562/14 Доповідач - Демкович
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 р.

Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Загорського О. О., Козака І. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін та їх
представників,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тернополя

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Гусятинського районного
суду Тернопільської області від 26
березня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про захист гідності та честі й
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Апелянт звернулася зі скаргою на
рішення суду першої інстанції від 26.03.14,
вважаючи, що воно ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, просить його скасувати та
постановити нове рішення, яким
задовольнити її вимоги в повному
обсязі.

Порушення вбачає в тому, що суд не
об'єктивно, без ретельного з'ясування
дійсних обставин справи та не
обґрунтовано зробив висновки про
відсутність факту поширення
відповідачем недостовірної інформації
серед жителів сіл Тудорів
Гусятинського району та Косів
Чортківського району про походження їх
дитини ОСОБА_4 не від нього.

Вказує, що судом не надано оцінки
свідченням ОСОБА_5, яка підтвердила
факт доведення ОСОБА_2 до її відома
недостовірної інформації щодо
батьківства дитини, яку виношувала
ОСОБА_1

Також судом проігноровано уточнення
позовних вимог, а саме, те що позивач
просила зобов'язати відповідача
спростувати ним поширену недостовірну
інформацію щодо батьківства дитини,
однак судом взято лише вимоги у
початковій позовній заяві, де позивач
просила зобов'язати відповідача
попросити вибачення в неї перед
жителями с. Косів Чортківського району.

Також зазначає, що суд дійшов до
невірного висновку щодо недоведеності
факту завдання моральної шкоди
відповідачем.

Рішенням Гусятинського районного суду
від 26.03.14 у задоволенні вимог ОСОБА_1
відмовлено.

У суді апеляційної інстанції апелянт
та її представник підтримали вимоги
скарги, пославшись на мотиви, зазначені
у ній.

Відповідач та його представник скаргу
не визнали.

Заслухавши учасників судового процесу,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції виходив із того,
що ОСОБА_1 не доведено, а судом не
здобуто доказів того, що мав місце факт
поширення відповідачем недостовірної
інформації серед жителів сіл Тудорів
Гусятинського району та Косів
Чортківського району про те, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не є його дитиною й, що
позивачем не доведено факту завдання
їй моральної шкоди.

Із такими висновками колегія суддів
погоджується з огляду на наступне.

Установлено, що з 20.01.12 ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Гусятинського районного суду
від 04.10.13 шлюб між сторонами розірвано.

У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась
донька ОСОБА_4.

У відповідності до рішення
Чортківського району суду з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на
утримання дочки.

У матеріалах справи наявні документи
щодо судового звернення ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про оспорювання батьківства.
Даний позов залишено без розгляду на
підставі п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Учасниками процесу надано копії
висновку експерта Київського міського
клінічного бюро судово-медичної
експертизи № 453 від 01.11.13 згідно із яким
біологічне батьківство ОСОБА_2
відносно ОСОБА_4 складає величину не
менш ніж 99,99%.

Із наявних доказів судова колегія
робить висновок, що між сторонами
дійсно існує конфлікт щодо батьківства
відповідача по відношенню до дитини
ОСОБА_4.

Позивачка у своїй заяві стверджує. Що
відповідач розповсюджував
недостовірну інформацію про
походження дитини.

Відповідно до ч. 1ст. 60 ЦК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як підставу
своїх вимог.

Згідно із ст.297 ЦК України, кожен
має право на повагу до його гідності та
честі, що є недоторканими. З позовом про
захист її гідності та честі має право
звернутися до суду фізична особа.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у п. 15 постанови від 27
лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи"
негативною слід вважати інформацію, в
якій стверджується про порушення
особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі чи ділової репутації.

ОСОБА_1 заявляючи позов,
посилалася на такі норми матеріального
права, як ст. ст.277, 279 ЦК України.

Згідно положень ст.10 ЦПК України,
позивач повинна довести факт поширення
інформація відповідачем, а також те, що
внаслідок цього порушено її особисті
права.

Однак, при розгляді даної справи
колегією суддів апеляційною
інстанцією не здобуто доказів на
підтвердження умисного поширення
відповідачем неправдивої інформації.

Щодо показів свідків, на які
посилається позивач, то слід звернути
увагу на те, що дані особи були свідками
під час сварки між сторонами щодо
батьківства доньки ОСОБА_4, а тому
колегія суддів вважає, що умислу у
відповідача на розповсюдження
недостовірної інформації не було.

Відповідно до вище вказаної
постанови під поширенням інформації
слід розуміти: опублікування її у
пресі, передання по радіо, телебаченню
чи з використанням інших засобів
масової інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Колегія суддів не бере до уваги
твердження апелянта, на те що діями
відповідача завдано останній
моральної шкоди, оскільки надана
довідка б/н від 10.09.13, видана
амбулаторією лікаря загальної
практики сімейної медицини с. Косів
Чортківського району, не підтверджує
наявності обставин на які посилається
ОСОБА_1

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у п. п. 3, 5 постанови N 4 від 31
березня 1995 року "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не доведено заподіяння їй
моральної шкоди.

Не заслуговують на увагу доводи
апелянта щодо невірного вирішення
спору в частині зобов'язання
відповідача спростувати недостовірну
інформацію, оскільки суд в рішення
зазначив. Що даний спосіб захисту
позивачем обрано невірно.

Враховуючи вищенаведене,
колегія суддів вважає, що рішення суду
ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його скасування - не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Гусятинського районного
суду Тернопільської області від 26
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у касаційному порядку протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Ю.Й. Демкович