Справа № 446/1706/13
Головуючий у 1 інстанції: Горошко Л.Б.
Провадження № 22-ц/783/3213/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я.. Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

з участю представника позивача - ОСОБА_3
,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» на рішення Кам»янка-Бузького
районного суду Львівської області від
11 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
захист прав споживача, визнання угоди
недійсною, стягнення грошових коштів
та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_5 звернувся в суд
з позовом та з посиланням на ст.530, 614, 623,
662, 665, 1210,1212 ЦК України, ст. 4,10 Закону
України «Про захист прав споживачів»
просив визнати недійною угоду №374394 від
30 жовтня 2011 року, укладену між ним та
ТзОВ «Авто Просто» внаслідок
здійснення останнім нечесної
підприємницької практики та як таку, що
містить несправедливі умови, стягнути
з ТзОВ «Авто Просто» 36 920 грн. 55 коп.
сплачених за угодою платежів, 8 000 грн.
моральної шкоди та 449 грн. 21 коп.
судового збору.

Рішенням Кам»янка-Бузького районного
суду Львівської області від 11 січня 2014
року позов задоволено частково.
Визнано недійсною угоду №373394 від 30
жовтня 2011 року, укладену між ОСОБА_5 та
ТзОВ «Авто Просто». Стягнуто з ТзОВ
«Авто Просто» в користь ОСОБА_5 кошти в
сумі 36 920 грн. 55 коп. Вирішено питання
судових витрат. В решті задоволення
позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник
відповідача за довіреністю Нагорний
А.Є. Вважає рішення незаконним та
необґрунтованим, ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неповно
встановлених обставинах, які мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.
Обгрунтовує тим, що в рішенні суду
відсутні висновки, які саме положення
угоди не відповідають закону, не
викладено чим суд керувався ухвалюючи
рішення, в рішенні відсутні мотиви, за
яких суд вважав встановленою наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалась вимога позивача та
заперечення відповідача, не мотивує
суд прийняття або відхилення доказів
по справі, повністю ігноруючи факт їх
існування.

Судом не надано належної оцінки
посиланням відповідача за Закон
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» за яким послуги, що
надаються за Договором передбачені та
визначені на законодавчому рівні.
Зазначає, що ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» на спірні
правовідносини не поширюється.
Виключним предметом діяльності ТОВ
«Авто Просто» є надання фінансових
послуг з адміністрування фінансових
активів для придбання автомобілів у
групах.

При розгляді справи за апеляційною
скаргою представник позивача проти
доводів апеляційної скарги заперечив.
Просить рішення суду першої інстанції
залишити без змін , як законне та
обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов»язана довести ті обставини на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, оскаржуване
рішення таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суду першої
інстанції, виходив із того, що укладена
між сторонами угода суперечить
положенням Закону України «Про захист
прав споживачів», унаслідок здійснення
ТОВ «Авто Просто» нечесної
підприємницької практики, яка є такою,
що містить несправедливі умови, а тому
угода підлягає визнанню недійсною із
застосуванням правових наслідків
недійсності правочину, стягнув на
користь позивача суму сплачених
платежів за умовами цієї угоди.

Проте з таким висновком колегія суддів
не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

При вирішенні спору судом встановлено,
що 30 жовтня 2011 року ОСОБА_5 і ТОВ «Авто
Просто» уклали угоду №374394, предметом
якої є надання учаснику програми
«АвтоТак» фінансових послуг,
спрямованих на придбання автомобіля в
группах. (а.с. 6).

Згідно з додатком №1 до зазначеної
угоди ОСОБА_5 отримав право на
придбання автомобіля марки «Chery Tiggo»,
вартістю 129 600 грн (а.с. 5).

Статтею 3 угоди передбачено
зобов'язання відповідача щодо
організації та створення умов для
придбання автомобілів учасниками
програми «АвтоТак», здійснення
адміністративних процедур, необхідних
для сплати та передачі автомобіля
учаснику.

Відповідно до ст. 5 угоди учасник
зобов'язується виконувати
зобов'язання, передбачені угодою, у
порядку та строки, визначені угодою; у
ст. 7 визначено, що угода діє до моменту
виконання обома сторонами всіх
зобов'язань, передбачених угодою.

На виконання умов угоди ОСОБА_5 на час
виникнення спору сплачено 36 920 грн. 55
коп, що підтверджується квитанціями
(а.с.12-21).

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону Укрїни «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Таким чином, для кваліфікації
«пірамідальної схеми» необхідна
наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України.

Так, пірамідальній схемі властива
сплата за можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом угоди сторін,
укладеної в рамках функціонування
системи придбання автомобілів у групах
«АвтоТак», є надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля.

Відповідно до ст. 2 угоди ТОВ «Авто
Просто» гарантує надання кожному
учаснику права на отримання автомобіля
за умови виконання ним усіх
зобов'язань, передбачених угодою.

Статтею 3 угоди передбачено, що ТОВ
«Авто Просто» зобов'язується
забезпечити отримання учасником
автомобіля згідно з умовами угоди.

Відповідно до ст. 8.2 додатку № 2 до угоди
поняття «право на отримання
автомобіля» означає право учасника
одержати власне автомобіль та
обов'язок товариства передати
автомобіль у зазначений термін, якщо
учасник на момент фактичної передачі
автомобіля належно виконує свої
зобов'язання. Водночас ТОВ «Авто
Просто» зобов'язане надіслати
постачальнику замовлення на передачу
автомобіля учаснику протягом 5 робочих
днів після того, як учасник, у якого
виникло право на одержання автомобіля,
здійснить відповідні платежі.

Відповідно до угоди між ТОВ «Авто
Просто» та виробником (дистриб'ютором
чи імпортером) останній протягом 30
календарних днів з дня отримання
замовлення зобов'язаний передати
автомобіль учаснику, який одержав
право на отримання автомобіля (п. 8.1
додатку № 2).

Передбачені угодою умови дозволяють
учаснику сплачувати ціну автомобіля
невеликими щомісячними внесками, які
названі в угоді «Чисті внески» або
«Внесок в оплату товару».

Відповідно до розділу 1 визначення
термінів додатку № 2 до угоди «Цілий
Чистий внесок» - це частина щомісячного
повного внеску, який використовується
для оплати Автомобіля. Половинний
Чистий внесок - це половина Цілого
чистого внеску».

Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до угоди
Чисті внески, сплачені учасником у
встановлені строки та відповідно до
поточної ціни автомобіля, дійсної на
момент сплати, зараховуються як
відсоток від вартості автомобіля, що у
свою чергу є оплатою за товар -
автомобіль.

Таким чином, в угоді чітко передбачено,
що споживач оплачує кожного місяця
частину ціни автомобіля. Крім того,
сплачені Чисті внески перерахунку (у
зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не
підлягають. Після одержання автомобіля
та реєстрації його на своє ім'я
споживач зобов'язаний і надалі
сплачувати кошти за автомобіль до
повної його оплати - 100% від ціни
автомобіля.

Отже, угодою передбачена щомісячна
сплата внесків за (товар) автомобіль,
який передається споживачеві в рамках
укладеної угоди, а не за можливість
одержання права на купівлю товару.

Споживач, який виконав усі умови угоди,
має повне право вимагати від ТОВ «Авто
Просто» виконання свого зобов'язання, а
саме: оплатити продавцю вартість
автомобіля та передати автомобіль
споживачу, незалежно від того, чи
сплачують кошти інші споживачі.

Отже, за системою придбання
автомобілів у групах «АвтоТак» кожний
з учасників, який належним чином
виконує зобов'язання за угодою, отримує
автомобіль через механізм,
передбачений в угоді, оскільки система
функціонує таким чином, що кількість
учасників групи, яким надається право
на отримання автомобіля, відповідає
кількості автомобілів, яку можна
придбати за рахунок Чистого Фонду
групи, створеного за рахунок
щомісячних внесків учасників групи (п.
1.2 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 додатку № 2 до угоди).

За таких обставин висновок суду про те,
що діяльність ТОВ «Авто Просто» за
угодою сторін є функціонуванням
«пірамідальної схеми», суперечить
змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» у зв'язку з
відсутністю головних ознак
«пірамідальної схеми» - безтоварність
та сплати компенсації одним учасником
за рахунок інших, оскільки за схемою
придбання товарів у групах придбавають
товар усі учасники за рахунок
об'єднання внесків кожного з них.
Різниця між споживачами - учасниками
схеми є тільки в часі одержання
автомобіля кожним із них, за умови
виконання своїх зобов'язань.

Крім того, для віднесення схеми до
пірамідальної необхідно врахувати й
інші норми чинного законодавства
України, що регулюють спірні
правовідносини, оскільки діяльність
ТОВ «Авто Просто» з адміністрування
фінансових коштів підпадає під поняття
«фінансова послуга».

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» під поняттям
«фінансова послуга» розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

Суд зазначених вимог закону не
врахував і до правовідносин сторін не
застосував.

Законом України від 2 червня 2011 року
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо регулювання ринків
фінансових послуг» (введено в дію з 9
січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4
Закону України «Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг» та доповнено п. 111, відповідно
до якого до фінансових послуг
віднесено послуги з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган) (далі - Нацкомфінпослуг),
затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
(розпорядження від 9 жовтня 2012 року №1676
«Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах» (далі
Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників (і
вимоги до них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід
зробити висновок про те, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Відповідно до додатку № 2 угоди система
«АвтоТак» - це торговельна марка
зареєстрована згідно із
законодавством України та
використовується для позначення
послуг АВТО ПРОСТО з адміністрування
системи придбання автомобілів у
групах. Кожна укладена угода
включається в групу, кожній
сформованій групі надається
порядковий номер, кожному учаснику
системи - порядковий номер його в групі.
Після формування групи учасників
залучення інших учасників не
відбувається. Право на отримання
автомобіля здійснюється в порядку,
передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатку
№ 2 до угоди), і відповідно до платежів,
здійснених самим учасником, а не
відповідно до платежів, здійснених
іншими учасниками групи.

Отже, отримання кожним споживачем
автомобіля здійснюється виключно
відповідно до платежів, здійснених ним
самим, і незалежно від платежів інших
клієнтів відповідача.

Як убачається з наведеного,
законодавець розрізняє ознаки, що
застосовуються до поняття
«пірамідальна схема» та «придбання
товарів у групах». Якщо перше є
порушенням законодавства, то друге, за
умови отримання відповідного дозволу
та дотримання всіх встановлених вимог,
є легітимною підприємницькою
діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній
ознаці відсутності «пірамідальної
схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів» -
це товарність схеми, тобто
передбачення надання споживачу товару
в обмін на внесені ним кошти.

Так, за схемою придбання товарів у
групах придбання товарів для кожного
споживача (крім останнього)
відбувається, у тому числі й за рахунок
внесків інших учасників. Різниця між
споживачами-учасниками є тільки в часі
одержання товару кожним із них,
оскільки в кінцевому підсумку товар
одержать усі учасники, навіть ті, які
фінансово були найменш "активними", за
умови виконання ними умов договору.

Ураховуючи те, що ТОВ «Авто Просто»
отримало відповідний дозвіл (ліцензію)
на здійснення діяльності (надання
фінансової послуги) щодо «придбання
товарів у групах» у Нацкомфінпослуг,
яка здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг, не
можна вважати правильним висновок суду
про те, що така діяльність здійснюється
товариством нелегітимно, у тому числі й
до введення законом ліцензування такої
діяльності.

Отже, якщо укладений сторонами
правочин передбачає одержання
споживачем необхідного йому товару,
визначає умови (схему фінансування
тощо), за яких такий товар може бути
одержаний (у тому числі закріплює
відповідні права та обов'язки сторін),
то до такого правочину не може бути
застосовано визначення «пірамідальної
схеми».

Наведене дозволяє визнати, що висновок
суду щодо пірамідальності схеми
придбання товарів у групах, який
ґрунтується тільки на факті
неотримання автомобілів усіма
учасниками групи одночасно, а лише
окремими учасниками й у певній
послідовності, є помилковим. При цьому
судом установлено, що деякі учасники
отримали товар раніше за інших,
оскільки сплатили внесків більше за
інших учасників групи, частково
сплачені внески й позивачем.

Помилковим є й висновок суду про
введення позивача в оману з підстав
оплати ним не самого товару, а права
купівлі товару та відсутності
залучення власних коштів відповідача.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України
обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що під
час укладення угоди ОСОБА_5 отримав
примірник угоди та додатки до неї, які
містять опис послуг ТОВ «Авто Просто».

Відповідно до ст. 10 угоди підписання
цієї угоди та додатків до неї є
підтвердженням факту ознайомлення,
розуміння сторонами її умов та згоди
сторін з усіма визначеннями, умовами та
змістом угоди й додатків до неї.

Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до угоди
учаснику надається 7 днів для того, щоб
він міг детально ознайомитися з угодою
та прийняти її чи відмовитись від
участі в системі «АвтоТак». При цьому в
разі розірвання угоди протягом семи
днів з дати її підписання учаснику
повертається сума всіх коштів,
внесених ним на рахунок ТОВ «Авто
Просто». Для цього необхідно письмово
повідомити ТОВ «Авто Просто» про
розірвання угоди.

Однак, як установлено судом, ОСОБА_5 із
заявою про розірвання угоди в
семиденний термін до ТОВ «Авто Просто»
не звертався, що свідчить про його
розуміння та згоду з усіма умовами
угоди.

Таким чином, висновок суду про
наявність обману та ознак
«пірамідальної схеми» у діях ТОВ «Авто
Просто» під час укладення угоди є
помилковим і не узгоджується з
положеннями п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» у
взаємозв'язку з нормами Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг».

Крім того, ухвалюючи рішення на
підставі ст.. 18 Закону України «Про
захист прав споживачів» суд дійшов
висновку про те, що укладена сторонами
угода порушує права позивача, оскільки
містить несправедливі умови, зокрема, у
ст.ст. 13, 14 додатку № 2 до Угоди, у зв'язку
із чим ця Угода згідно з ч. 6 ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» є недійсною із
застосуванням наслідків її
недійсності.

Однак при цьому суд неправильно
застосував норму ст.. 18 Закону України
«Про захист прав споживачів», не
встановивши, у чому саме полягає
несправедливість окремих положень
угоди і не вказавши, чи є зазначена
обставина відповідно до цієї норми
підставою для зміни або визнання
недійсними саме цих умов угоди та чи є
підстави для визнання недійсним
договору в цілому. Зазначивши, що
підставою недійсності угоди є
несправедливість умов Угоди, суд
послався на норму ч. 6 ст. 19 цього Закону,
яка регулює питання недійсності угоди
у зв'язку зі здійсненням нечесної
підприємницької практики
(недобросовісна конкуренція та
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною).

У той самий час ст.. 18 Закону України
«Про захист прав споживачів» містить
інші самостійні підстави визнання
угоди (чи її умов) недійсною.

Так, за змістом ч. 5 цієї норми у разі
визнання окремого положення договору,
включаючи ціну договору,
несправедливим може бути визнано
недійсним або змінено саме це
положення, а не сам договір.

Тільки у разі, коли зміна окремих
положень або визнання їх недійсними
зумовлює зміну інших положень
договору, на вимогу споживача такі
положення підлягають зміні або договір
може бути визнаний недійсним у цілому
(ч. 6 ст. 18 Закону).

Таким чином, суд не врахував, що ст. ст.
18,19 Закону України «Про захист прав
споживачів» передбачають різні
взаємовиключні підстави визнання угод
недійсними.

Визначення поняття «несправедливі
умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18
цього Закону - умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

Аналізуючи норму ст.. 18 Закону України
«Про захист прав споживачів», можна
дійти висновку, що для кваліфікації
умов договору несправедливими
необхідна наявність одночасно таких
ознак: по-перше, умови договору
порушують принцип добросовісності (п. 6
ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України)); по-друге,
умови договору призводять до істотного
дисбалансу договірних прав та
обов'язків сторін; по-третє, умови
договору завдають шкоди споживачеві.

Застосовуючи цю норму, суд зазначених
положень не врахував та не вказав, на
підставі яких ознак, зазначених у ч. 2
ст. 18 Закону України «Про захист прав
споживачів», кваліфікував умови
договору не справедливими, і чи тягне
несправедливість цих умов недійсність
договору в цілому.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
наявність підстав для визнання
недійсною угоди від 30.10.2011 року , а
відтак помилковими є висновки про
необхідність стягнення з відповідача
на користь позивача сплачених за
умовами цієї угоди платежів .

Оскільки при вирішенні спору судом
неправильно застосовані норми
матеріального закону, які підлягали
застосуванню, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому
рішення суду підлягає скауванню з
ухваленням нового про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст. 303 ,304, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.
309 , ч.2 ст. 314, ст.316, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» задовольнити частково.

Рішення Кам»янка-Бузького районного
суду Львівської області від 11 січня 2014
року в частині задоволення позову
ОСОБА_5 скасувати та в цій частині
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_5 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
захист прав споживача, визнання угоди
№ 374394 від 30.10.2011 року між ОСОБА_5 та
ТзОВ « АвтоПросто « недійсною,
стягнення грошових коштів в сумі 36920
гривен 55 коп. та 369 гр. 20 коп. судових
витрат - відмовити.

В решті рішення районного суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, може бути оскарженим у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Головуючий

Судді