Справа №752/3910/14-ц
Провадження № 2/752/2849/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.05.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
Колдіної О.О.

з участю секретаря -
Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інкомстрах», 3-тя особа на
стороні позивача без самостійних вимог
на предмет позову: ОСОБА_2, 3-ті особи на
стороні відповідача без самостійних
вимог: ОСОБА_3, Моторне (транспортне)
страхове бюро України про
відшкодування матеріальної шкоди,-

в с т а н о
в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до
ПрАТ «СК «Інкомстрах», ОСОБА_3 про
стягнення страхового відшкодування в
розмірі 44784,91 гривні та судових витрат у
справі.

В ході судового розгляду за
клопотання позивача ОСОБА_3 був
виключений зі складу відповідачів та
залучений до участі у справі в якості
третьої особи на стороні відповідача в
зв»язку з тим, що будь-яких вимог
позивач до нього не заявила ні на
стадії звернення до суду, ні в ході
розгляду справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
25.11.2013 р. о 16 год. 40 хв по пр-ту Перемоги,
116/1 в м.Києві сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «ВАЗ» д.н. НОМЕР_4, та
автомобіля «Рено» д.н. НОМЕР_2, який
належить позивачу.

Зазначена
дорожньо-транспортна пригода сталась з
вини ОСОБА_3, який відповідно до
постанови Святошинського районного
суду м.Києва був притягнутий до
адміністративної відповідальності.

Позивач посилається на те, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «СК
«Інкомстрах», в зв»язку з чим ОСОБА_2,
який керував транспортним засобом на
час дорожньо-транспортної пригоди,
08.11.2013 р. звернувся до Страхової
компанії з заявою про виплату
страхового відшкодування.

Відповідно до звіту про оцінку
матеріального збитку, складеного ФОП
ОСОБА_4, сума матеріальних збитків,
завданих власнику автомобіля «Рено»
д.н. НОМЕР_2 становить 44784,91 гривня.

Однак в добровільному
порядку матеріальна шкода не була
відшкодована ПрАТ «СК «Інкомстрах», в
зв»язку з чим позивач на підставі ст. 22
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» просить
стягнути з відповідача страхове
відшкодування в сумі 44784,91 гривні.

В ході судового розгляду
представник позивача підтримала
позовні вимоги і обґрунтування позову
в повному обсязі та просила суд позов
задовольнити, з підстав, зазначених в
позовній заяві, посилаючись на те, що в
добровільному порядку Страхова
компанія в порушення Закону України
«Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не здійснила виплату
страхового відшкодування власнику
транспортного засобу, який був
пошкоджений внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Представник відповідача в
судове засідання не з»явився, про місце
і час судового розгляду був
повідомлений належним чином, з заявами
про відкладення розгляду справи не
звертався.

Третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог - ОСОБА_2
в судовому засіданні підтримав
заявлений позов і просив його
задовольнити.

Третя особа на стороні
відповідача без самостійних вимог -
ОСОБА_3 просив стягнути вартість
матеріального збитку, завданого
власнику пошкодженого автомобіля з
ПрАТ «СК «Інкомстрах», де була
застрахована його цивільно-правова
відповідальність, і яку він вчасно
повідомив про настання страхового
випадку.

Представник третьої особи на
стороні відповідача без самостійних
вимог - Моторно (транспортного)
страхового бюро України в судове
засідання не з»явився, надіславши
письмові пояснення з приводу заявлених
позовних вимог.

В зв»язку з належним
повідомленням відповідача, за згодою
представника позивача, на підставі
положень ст..ст.224-226 ЦПК України, суд
вважає за можливе провести заочний
розгляд справи.

Вислухавши осіб, які приймали
участь у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

В ході судового розгляду судом
встановлено, що 25.11.2013 р. о 16 год. 40 хв по
пр-ту Перемоги, 116/1 в м.Києві сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «ВАЗ» д.н. НОМЕР_4, під
керування воді ОСОБА_3, та автомобіля
«Рено» д.н. НОМЕР_2, який належить
ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до постанови
Святошинського районного суду м.Києва
від 25.11.2013 р. винним у настанні даної
дорожньо-транспортної пригоди був
визнаний ОСОБА_3

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, які встановлені судовим
рішенням, не підлягають доказуванню
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тобто, в даному випадку,
наявність вини в діях ОСОБА_3 не
підлягає доказуванню.

Відповідно до ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об"єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з роз»ясненнями,
викладеними в постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», особою, яка
зобов'язана відшкодувати шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
є фізична або юридична особа, що на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Якщо особа під час
керування транспортним засобом має
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії і реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди.

Як закріплено ст.1192 ЦК
України, з урахуванням обставин справи
суд за вибором потерпілого може
зобов"язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі
(передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити пошкоджену річ тощо)
або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Законом України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлений обов»язок
власників транспортних засобів
застрахувати свою відповідальність.

Згідно з ст.985 ЦК України
страхувальник має право укласти із
страховиком договір на користь третьої
особи, якій страховик зобов»язаний
здійснити страхову виплату у разі
досягнення нею певного віку або
настання іншого страхового випадку.

Особливості укладення
договору страхування на користь
третьої особи встановлюються законом.

Судом встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля «ВАЗ» д.н.НОМЕР_4
ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «СК
«Інкомстрах».

Відповідно до ст.22 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров»ю, майну третьої особи.

Згідно з ст.12 зазначеного
Закону страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи.

Судом встановлено, що 07.11.2013 р.
ОСОБА_2, який керував транспортним
засобом на момент настання
дорожньо-транспортної пригоди
звернувся з заявою-повідомленням про
настання дорожньо-транспортної
пригоди та виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до Звіту № 39/11/13,
складеного 29.11.2013 р. ФОП ОСОБА_4,
вартість матеріального збитку,
заподіяного власнику автомобіля
«Рено» д.н. НОМЕР_2 в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
становить 44784,91 з врахуванням ПДВ на
складові частини і 40024,58 без врахування
ПДВ на складові частини.

Відповідно до ст.29 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого
у порядку, встановленому
законодавством, включаючи
витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно
з метою порятунку потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, з евакуацією транспортного
засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника
чи законного користувача
транспортного засобу, який
керував транспортним засобом
у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно,
з поважних причин, помістити на
стоянку, до розміру шкоди
додаються також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки.

На підставі положень ст.36
Закону, якщо відшкодування витрат на

проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з
урахуванням зносу здійснюється
безпосередньо на рахунок потерпілої
особи (її представника), сума, що
відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку
на додану вартість. При цьому
доплата в розмірі, що не перевищує
суми податку, здійснюється за умови
отримання страховиком (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону,
- МТСБУ) документального підтвердження
факту оплати проведеного ремонту.

Як вбачається з Полісу
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/2106231 розмір франшизи за
даним Договором становить 1000 гривень.

Позивач, звертаючись до суду
просить стягнути розмір матеріальної
шкоди, визначеної на підставі Звіту в
розмірі 44787,91, що становить розмір
матеріального збитку з врахуванням ПДВ
за запасні частини.

Судом встановлено, що
пошкоджений транспортний засіб «Рено»
на момент розгляду справи не
відремонтований.

З врахування положень ст..36
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» сума ПДВ на
запасні частини не підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, з
врахуванням суми франшизи, яка не
відшкодовується страховиком,
відшкодуванню підлягає шкода в сумі
39024,28 гривень.

Суду не надано відомостей, що
на момент розгляду справи страхове
відшкодування було сплачено
відповідачем на користь позивач.

З огляду на викладене,
оцінюючи всі досліджені судом докази,
суд вважає, що позовні вимоги про
стягнення суми страхового
відшкодування в розмірі 39024,28 є
обгрунтованими, доведеними і
підлягають задоволенню.

На підставі ст..88 ЦПК України
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача судовий збір у справі на
користь позивача пропорційно до
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88,
209, 213-215, 224-226, ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інкомстрах», 3-тя особа на
стороні позивача без самостійних вимог
на предмет позову: ОСОБА_2, 3-ті особи на
стороні відповідача без самостійних
вимог: ОСОБА_3, Моторне (транспортне)
страхове бюро України про
відшкодування матеріальної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інкомстрах» на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 39024
гривні 28 копійок, судовий збір в сумі 389
гривень 65 копійок.

В іншій частині позовних
вимог відмовити.

Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом
10 днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя