Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/567/14 Головуючий у 1
інстанції: Макаров В.О.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 14» травня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ»

на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 28
листопада 2013 року по справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки;

за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ»,
треті особи: ОСОБА_4, Акціонерне
товариство «Комерційний банк
«Володимирівський», приватний
нотаріус Сумського нотаріального
округу ОСОБА_6, приватний нотаріус
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_7, ОСОБА_5, про визнання
договорів недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2013 року ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ»
звернулось до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що 21 липня 2008 року між АКБ
«Європейський» та ОСОБА_5 було укладено
договір кредиту № К/36/0701, відповідно до
умов якого останньому видано кредит у
вигляді кредитної лінії в сумі 151 500
доларів США на строк до 20 липня 2018 року.
01 жовтня 2008 року укладено додаткову
угоду до договору кредиту № К/36/0701,
згідно якої з 31 жовтня 2008 року за
користування кредитом позичальник
сплачує кредитодавцю проценти у
розмірі 19% річних у валюті кредиту.

В забезпечення виконання зобов`язань
ОСОБА_5 за кредитним договором, 18 липня
2008 року між АКБ «Європейський» та
ОСОБА_3 був укладений іпотечний
договір, предметом якого є нерухоме
майно, що належить до житлового фонду, а
саме квартира АДРЕСА_1, загальною
площею 86,19 кв.м, житловою площею 62,19 кв.м.

25 березня 2009 року між АКБ
«Європейський» та ВАТ КБ
«Володимирський» було укладено
договір про відступлення прав вимоги
за кредитними договорами, відповідно
до якого ВАТ КБ «Володимирський»
перейшли всі права кредитора АКБ
«Європейський» по договору кредиту №
К/36/0701 від 21 липня 2008 року.

Також, між АКБ «Європейський» та ВАТ КБ
«Володимирський» 15 травня 2009 було
укладено договір про заміну
іпотекодержателя за договором іпотеки
від 18 липня 2008 року, який був укладений
між АКБ «Європейський» та ОСОБА_3

Згідно договору застави майнових прав
№ 25/ПФ/10/40133/З від 25 серпня 2011 року,
укладеного між ПАТ КБ «Володимирський»
та ОСОБА_4 з метою забезпечення вимог
ОСОБА_4 по поверненню грошових коштів в
розмірі 34 691 379 грн. 20 коп., розміщених
згідно договору банківського рахунку
№ 25/ПФ/10/40133 від 04 червня 2010 року, ПАТ КБ
«Володимирський» передав у заставу
майнові права, що виникають з кредитних
договорів, у тому числі і кредитного
договору № К/36/0701 від 21 липня 2008 року,
укладеного між АКБ «Європейський» та
ОСОБА_5

На підставі п. 3.4 вказаного договору
застави майнових прав між ПАТ КБ
«Володимирський» та ОСОБА_4 було
укладено договір № 09/11/23 від 29 серпня 2011
року про відступлення прав вимоги за
договором застави майнових прав та
додатковий договір до нього від 30
серпня 2011 року, за яким до ОСОБА_4
перейшли права вимоги на загальну суму
1 495 672 грн. 80 коп.

Також, між даними сторонами 29 серпня 2011
року було укладено відповідний договір
про заміну іпотекодержателя за
договором іпотеки від 18 липня 2008 року,
який був укладений між АКБ
«Європейський» та ОСОБА_3

23 березня 2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» було укладено
договір про заміну сторони у
зобов`язанні, відповідно до якого до
ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» перейшли всі
права вимоги на загальну суму 1 495 672 грн.
80 коп. за договором кредиту від 21 липня
2008 року, укладеного між АКБ
«Європейський» та ОСОБА_5

27 березня 2011 року між даними сторонами
укладено договір про заміну
іпотекодержателя, відповідно до якого
до ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» перейшли
права кредитора (іпотекодержателя) по
Договору іпотеки від 18 липня 2008 року,
який був укладений між АКБ
«Європейський» та ОСОБА_3

30 січня 2013 року та 18 березня 2013 року ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» направив ОСОБА_5
повідомлення про відступлення права
вимоги, 30 січня 2013 року ОСОБА_3
направлено повідомлення про
відступлення права вимоги та можливе
звернення стягнення на предмет іпотеки
у випадку невиконання ОСОБА_5
зобов'язань.

В порушення вимог ст. 526 ЦК України та
умов договору ОСОБА_5 зобов'язання в
повному обсязі не виконує.

На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України,
Закону України «Про іпотеку» просило в
рахунок погашення заборгованості в
сумі 1 495 672 грн. 80 коп., (з яких 1 207 682 грн. 25
коп. - заборгованість за кредитом, в
тому числі прострочена заборгованість;
286 170 грн. 55 коп. - заборгованість за
простроченими процентами; 1 820 грн. -
витрати заставодавця на сплату
держмита та інформаційно-технічне
забезпечення процесу) за кредитним
договором №К/36/0701 від 21 липня 2008 року
звернути на користь ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» стягнення на
предмет іпотеки, що належить ОСОБА_3, а
саме нерухоме майно, що належить до
житлового фонду, а саме: квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 86,19 кв. м.,
житловою площею 62,19 кв.м. Звернення
стягнення провести шляхом прилюдних
торгів за ціною, визначеною незалежним
оцінювачем на день реалізації, але не
нижчою за початкову ціну реалізації
предмету іпотеки 918 875 грн. Стягнути з
відповідача також понесені судові
витрати.

В вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулась з
зустрічною позовною заявою до ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ», треті особи: ОСОБА_4,
АТ «Комерційний банк
«Володимирівський», приватний
нотаріус Сумського нотаріального
округу ОСОБА_6, приватний нотаріус
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_7, ОСОБА_5, про визнання
договорів недійсними.

Зазначила, що договір застави майнових
прав № 25/ПФ/10/40133/З від 25 серпня 2011 року,
укладений між ПАТ КБ «Володимирський»
та ОСОБА_4, за своєю правовою природою є
договором факторингу, згідно
цивільного законодавства фактором
може бути виключно банк або інша
фінансова установа.

На цій підставі вбачається недійсність
договору №09/11/23 від 29 серпня 2011 року про
відступлення прав вимоги за договором
застави майнових прав №25/ПФ/40133/3 та
договору про заміну нового
іпотекодержателя на наступного
іпотекодержателя (відступлення права
вимоги) за іпотечним договором (житлова
нерухомість), укладених 29 серпня 2011
року між ПАТ «КБ «Володимирський» та
фізичною особою ОСОБА_4

Договори від 23 березня 2012 року про
заміну сторони у зобов`язанні та від 27
березня 2011 року про заміну
іпотекодержателя, укладені між ОСОБА_4
та ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ», є недійсними,
оскільки укладені без відповідної
ліцензії та з порушенням норм ст. 227, 1083
ЦК України.

Просила визнати недійсними договір
застави майнових прав № 25/ПФ/10/40133/З від
25 серпня 2011 року, укладений між
фізичною особою ОСОБА_4 та ПАТ
«Володимирський», договір 09/11/23 від 29
серпня 2011 року про відступлення прав
вимоги за договором застави майнових
прав № 25/ПФ/40133/3, укладений між ОСОБА_4
та ПАТ КБ «Володимирський», договір про
заміну нового іпотекодержателя на
наступного іпотекодержателя
(відступлення права вимоги) за
іпотечним договором (житлова
нерухомість), укладений 29 серпня 2011
року між ПАТ «КБ «Володимирський» та
фізичною особою ОСОБА_4, договір № 10/22/03
про заміну сторони у зобов'язанні,
укладений 23 березня 2012 року між ОСОБА_4
та ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ», договір про
заміну наступного іпотекодержателя на
нового іпотекодержателя, укладений 27
березня 2012 року між фізичною особою
ОСОБА_4 та ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ».

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 28
листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ»
про звернення стягнення на предмет
іпотеки відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ»
задоволено.

Визнано недійсним договір застави
майнових прав № 25/ПФ/10/40133/З від 25 серпня
2011 року, укладений між фізичною особою
ОСОБА_4 та ПАТ «Володимирський».

Визнано недійсним договір 09/11/23 від 29
серпня 2011 року про відступлення прав
вимоги за договором застави майнових
прав № 25/ПФ/40133/3, укладений між ОСОБА_4
та ПАТ «Володимирський».

Визнано недійсним договір про заміну
Нового Іпотекодержателя на Наступного
іпотекодержателя (відступлення права
вимоги) за Іпотечним договором (житлова
нерухомість), укладений 29 серпня 2011
року між ПАТ «КБ «Володимирський» та
фізичною особою ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом Сумського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстрований в реєстрі за № 7120.

Визнано недійсним договір № 10/22/03 про
заміну сторони у зобов'язанні,
укладений 23 березня 2012 року між ОСОБА_4
та ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ».

Визнано недійсним договір про заміну
Наступного Іпотекодержателя на Нового
Іпотекодержателя, укладений 27 березня
2012 року між фізичною особою ОСОБА_4 та
ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ».

Стягнуто з ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» на
користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі
573 грн. 55 коп.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ».

В апеляційній скарзі ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» зазначає, що за
своєю цивільно-правовою природою
договір застави майнових прав №
25/ПФ/10/40133/З від 25 серпня 2011 року є
договором застави, договір не може бути
визнаний недійсним повністю, оскільки
були заставлені також права вимоги за
іншими кредитними договорами та,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, неналежну оцінку доказів,
порушення судом першої інстанції
ст.ст.31, 123 ЦПК України, незастосування
Закону України «Про заставу», просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог
ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» та відмову в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Задовольняючи позов про визнання
недійсними договір про відступлення
права вимоги, договір про заставу
майнових прав, договір про заміну
нового іпотекодержателя на наступного
іпотекодержателя (відступлення права
вимоги) за іпотечним договором (житлова
нерухомість), укладених між ПАТ «КБ
«Володимирський» та фізичною особою
ОСОБА_4, договір про заміну сторони у
зобов'язанні, про заміну Наступного
Іпотекодержателя на Нового
Іпотекодержателя, укладені між ОСОБА_4
та ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ», та
відмовляючи у позові Товариству з
обмеженою відповідальністю
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» про звернення
стягнення на предмет іпотеки, суд
виходив з того, що договори за своєю
суттю та правовою природою є
договорами факторингу, ОСОБА_4 та ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» не мають ліцензії на
здійснення фінансових операцій,
договори укладені усупереч ст. ст.1177,1083
ЦК України.

Проте повністю з висновками суду не
можна погодитися.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 57 ЦПК України передбачено що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

За приписами ст.ст.58,59 ЦПК України
належними визнаються докази, які
містять відомості про факти, що входять
у предмет доказування у справі, та інші
факти, що мають значення для
правильного вирішення спору.
Допустимість доказів означає, що у
випадках, передбачених нормами
матеріального права, певні обставини
повинні підтверджуватися певними
засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.

Письмовими доказами відповідно до
вимог ст. 64 ЦПК України є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Письмові докази, як правило, подаються
в оригіналі. Якщо подано копію
письмового доказу, суд має право
вимагати додання оригіналу ( ч.2 ст.64
ЦПК).

Оригінали письмових доказів, як
зазначено у статті 138 ЦПК України, до
набрання судовим рішенням законної
сили повертаються судом за клопотанням
осіб, які їх подали, якщо це можливо без
шкоди для розгляду справи. У справі
залишається засвідчена суддею копія
письмового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Позивач не довів належними та
допустимими доказами, що відступлення
права вимоги за кредитним договором та
договором іпотеки справді мало місце,
та він набув статус прав нового
кредитора відповідно до вимог
ст.ст.512,514,517 ЦК України

Статтею 1 Закону України «Про заставу»
та статтею 572 Цивільного кодексу
України передбачено, що застава - це
спосіб забезпечення зобов'язань. У силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника.

Статтею 512 Цивільного кодексу України
визначено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок: передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги);
правонаступництва; виконання обов'язку
боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем);
виконання обов'язку боржника третьою
особою. Кредитор у зобов'язанні може
бути замінений також в інших випадках,
встановлених законом.

Відступлення права вимоги являє собою
договірну передачу зобов'язальних
вимог первісного кредитора новому
кредиторові. При цьому законом
передбачена можливість передачі права
вимоги кредитора в рамках
цивільно-правових договорів, а також
використання майнових прав як
забезпечення виконання зобов'язань.

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом
(стаття 514 Цивільного кодексу України).

Набуття права на звернення стягнення
на квартиру АДРЕСА_1, яку ОСОБА_3
передала в іпотеку для забезпечення
кредитних зобов'язань ОСОБА_5, позивач
обґрунтував договором від 23 березня 2012
року, укладеним між ОСОБА_4 та ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» про заміну сторони у
зобов`язанні, відповідно до якого до
ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» перейшли всі
права вимоги на загальну суму 1 495 672 грн.
80 коп. за договором кредиту від 21 липня
2008 року, укладеного між АКБ
«Європейський» та ОСОБА_5, договором
від 27 березня 2012 року про заміну
іпотекодержателя, відповідно до якого
від ОСОБА_4 до ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ»
перейшли права кредитора
(іпотекодержателя) по Договору іпотеки
від 18 липня 2008 року, який був укладений
між АКБ «Європейський» та ОСОБА_3

Із матеріалів справи вбачається, що 21
липня 2008 року між АКБ «Європейський» та
ОСОБА_5 було укладено договір кредиту №
К/36/0701, відповідно до умов якого
останньому видано кредит у вигляді
кредитної лінії в сумі 151 500 доларів США
на строк до 20 липня 2018 року. 01 жовтня 2008
року укладено додаткову угоду до
договору кредиту № К/36/0701, згідно якої з
31 жовтня 2008 року за користування
кредитом позичальник сплачує
кредитодавцю проценти у розмірі 19%
річних у валюті кредиту.

В забезпечення виконання зобов`язань
ОСОБА_5 за кредитним договором, 18 липня
2008 року між АКБ «Європейський» та
ОСОБА_3 був укладений іпотечний
договір, предметом якого є нерухоме
майно, що належить до житлового фонду, а
саме квартира АДРЕСА_1, загальною
площею 86,19 кв.м, житловою площею 62,19 кв.м.

25 березня 2009 року між АКБ
«Європейський» та ВАТ КБ
«Володимирський» було укладено
договір про відступлення прав вимоги
за кредитними договорами, відповідно
до якого ВАТ КБ «Володимирський»
перейшли всі права кредитора АКБ
«Європейський» по договору кредиту №
К/36/0701 від 21 липня 2008 року.

15 травня 2009 між АКБ «Європейський» та
ВАТ КБ «Володимирський» було укладено
договір про заміну іпотекодержателя за
договором іпотеки від 18 липня 2008 року,
який був укладений між АКБ
«Європейський» та ОСОБА_3

Між ПАТ «Комерційний банк
«Володимирський» (заставодавець) в
особі Тимчасового адміністратора та
ОСОБА_4 (заставодержатель) 25.08.2011
укладено договір застави майнових прав
№10-25/ПФ/10/40133/З, який відповідно до п.1.1.
забезпечує вимоги заставодержателя до
заставодавця по поверненню грошових
коштів в розмірі 34691379,20 грн., розміщених
згідно договору банківського рахунку
№-25/ПФ/10/40133 від 04.06.2010 з усіма змінами та
доповненнями.

Згідно п.1.2. договору застави
заставодавець передає
заставодержателю в заставу майнові
права, зазначені в п. 2.1. цього договору,
зокрема, кредитного договору №К/36/0701
від 21.07.2008 року з усіма змінами та
доповненнями, укладеного між АКБ
«Європейський» та ОСОБА_5, згідно з яким
позичальнику було надано кредит,
відповідно до виписки з рахунків
позичальника на балансі заставодавця
станом на 25.08.2011 залишок заборгованості
за яким становить 151 500,00 дол. США, що по
офіційному курсу НБУ на 25.08.2011 7,9715 грн.
за 1 дол. США становить 1 207 682,25 грн.,
залишок заборгованості за
нарахованими процентами за
користування кредитом становить 35 899,21
дол. США, що по офіційному курсу НБУ на
25.08.2011 7,9715 грн. за 1 дол. США становить 286
170,55 грн., а також можливі комісії,
штрафи, пені, що випливають з
кредитного договору, та мають бути
плачені позичальником.

Майновими правами, що передаються в
заставу за цим договором, є права
вимоги повернення кредиту та процентів
за користування кредитом по кредитним
договорам в загальній сумі 104 368 937,97 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору застави
сторони оцінюють предмет застави в
сумі 104 368 937,97 грн.

Зобов'язання, забезпечене предметом
застави, вважається виконаним, якщо
заставодавець фактично виконав всі
зобов'язання за договором банківського
рахунку. У цьому випадку цей договір
припиняє дію (п. 3.1. договору застави).

Згідно п.3.2 договору застави
заставодавець набуває право звернення
стягнення на предмет застави у разі,
якщо сума заборгованості згідно
договору банківського рахунку, яка
забезпечена предметом застави, не буде
виплачуватись (перераховуватись)
згідно з платіжними документами
заставодержателя повністю та/або
частково протягом 1 банківського дня.
Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється після набуття такого
права заставодержателем.

Договір застави вступає в силу з
моменту його підписання сторонами і
діє до виконання всіх зобов'язань
заставодавця щодо заставодержателя по
грошових коштах, розміщених згідно з
договором банківського рахунку (п. 6.1
договору застави).

Як передбачено ст. 75 Закону України
«Про банки і банківську діяльність» у
разі загрози платоспроможності банку
Національний банк України зобов'язаний
призначити тимчасову адміністрацію. З
дня призначення тимчасового
адміністратора повноваження загальних
зборів, спостережної ради і правління
(ради директорів) банку переходять до
тимчасового адміністратора.

Постановою Правління Національного
банку України від 31 січня 2011 № 21 «Про
призначення тимчасової адміністрації
в публічному акціонерному товаристві
«Комерційний банк «Володимирський», у
акціонерному товаристві «Комерційний
банк «Володимирський» призначено
тимчасову адміністрацію строком на три
місяці з 1 лютого 2011 року до 30 квітня 2011
року, дію якої продовжено до 31 серпня 2011
року відповідно до постанови Правління
Національного банку України від 29
липня 2011 року № 264. У наступному
постановою Правління Національного
банку України №301 від 31.08.2011 року у ПАТ
«КБ «Володимирський» відкликано з
31.08.2011 р. банківську ліцензію та
ініційовано процедуру ліквідації
(а.с.71-74 т2).

Відповідно до ч.3 ст. 80 Закону України
«Про банки і банківську діяльність» з
дня свого призначення тимчасовий
адміністратор має повне і виняткове
право управляти банком та зобов'язаний
вживати всіх необхідних заходів для
приведення діяльності банку в правову
та фінансову відповідність із вимогами
цього Закону та нормативно-правовими
актами Національного банку України з
метою захисту інтересів вкладників та
інших кредиторів.

Зокрема, тимчасовий адміністратор має
право відчужувати активи та/або
зобов'язання банку з метою його
фінансового оздоровлення (п. 9 ч. 4 ст. 80
Закону України «Про банки і банківську
діяльність»).

В даному випадку, виходячи з загальних
засад і змісту законодавства України,
під терміном «відчуження активів
банку», яке закріплено у статті 80
Закону України «Про банки та
банківську діяльність», в редакції
Закону України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
особливостей проведення заходів з
фінансового оздоровлення банків» від
24.07.2009 р. N 1617-VI, слід розуміти не лише
укладення та виконання договорів
купівлі-продажу активів банку, але й
також укладення договорів застави
майна та майнових прав, іпотеки,
дарування, міни та інших
цивільно-правових правочинів,
виконання яких передбачають перехід
права власності на активи банку до
інших юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 80 ЗУ «Про банки і
банківську діяльність», тимчасовий
адміністратор вживає заходів,
передбачених програмою фінансового
оздоровлення банку, в тому числі
відступлення права вимоги, переведення
боргу чи реорганізацію банку, без
повідомлення та отримання згоди
акціонерів, боржників, кредиторів
(вкладників) банку. Акціонери,
кредитори (вкладники) банку не мають
права вимагати припинення або
дострокового виконання зобов'язань
банку та відшкодування їм збитків при
виконанні заходів, передбачених
програмою фінансового оздоровлення
банку.

Згідно ч. 9 ст. 80 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»
тимчасовий адміністратор при
прийнятті рішень про одночасне
відчуження активів та зобов'язань
банку зобов'язаний забезпечити
пріоритетність захисту інтересів
кредиторів банку відповідно до
черговості задоволення вимог
кредиторів, встановленої статтею 96
цього Закону.

Відповідно до 5.10 глави 5 розділу 5
Положення про застосування
Національним банком України заходів
впливу за порушення банківського
законодавства, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 28.08.2001 N 369
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.09.2001 за N 845/6036 за
результатами оцінки фінансового стану
банку тимчасовий адміністратор
складає план дій тимчасового
адміністратора або програму
фінансового оздоровлення банку на
період його призначення відповідно до
вимог та в строки, установлені статтею
83 Закону про банка. План дій
тимчасового адміністратора або
програма фінансового оздоровлення
банку затверджується ( відхиляється )
Комісією Національного банку

Статтею 517 ЦК України передбачено, що
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для її здійснення, що є
доказами прав нового кредитора у
зобов'язанні.

При розгляді справи не знайшло
підтвердження, що договори застави, про
відступлення прав вимоги за договором
застави майнових прав, про заміну
нового іпотекодержателя на наступного
іпотекодержателя (відступлення права
вимоги) з ОСОБА_4 було укладено
тимчасовим адміністратором ПАТ «КБ
«Володимирський» відповідно до
заходів із здійснення передачі активів
та зобов'язань, а саме відступлення
права вимог за програмою фінансового
оздоровлення ПАТ «КБ «Володимирський»,
як того вимагає ч. 7 ст. 80,п. 9 ч. 4 ст. 80,
ст.83 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» та п. 10 глави 5
Положення про застосування
Національним банком України заходів
впливу за порушення банківського
законодавства, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 28.08.2001 N 369
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.09.2001 за N 845/6036.

В матеріалах справи взагалі відсутні
будь-які докази, що ПАТ «КБ
«Володимирський» мав перед ОСОБА_4
зобов'язання майнового (грошового)
характеру за договором банківського
рахунку.

Відповідно до п 2.2 договору від 29 серпня
2011 року №09/11/23 про відступлення права
вимоги за договором застави майнових
прав №25/ПФ/10/40133/З від 25.08.2011 року
передбачено обов'язок банку протягом
трьох робочих днів передати ОСОБА_4
оригінали документів, що підтверджують
право вимоги на грошові кошти в сумі
34691379,20 грн. по договору банківського
рахунку №25/ПФ/10/40133 від 04.06.2010 р., всі
документи, які засвідчують наявність
прав вимоги, що передаються, про що
складається відповідний акт передачі.

У п.2.1 договору №10/22/03 від 23 березня 2012
року про заміну сторони у зобов'язанні,
укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» також
передбачалося, що ОСОБА_4 протягом
трьох робочих днів з дня набрання
чинності договору зобов'язана передати
новому кредитору оригінали всіх
документів, що підтверджують право
вимоги до боржника за кредитним
договором, про що укладається
відповідний акт прийому -передачі.

Наведене свідчить, що сторони при
укладенні договорів погодили між собою
порядок набуття права вимоги, який
включає в себе певну послідовність дій
сторін та обов'язковість підписання
сторонами спільних документів
встановленої форми і змісту, які
юридично підтверджують факт виконання
сторонами своїх зобов'язань за
договором відступлення та містять
інформацію про їх зміст і обсяг.

Проте суду не надано акт передачи
документів банком ОСОБА_4 та акт
прийому-передачі ОСОБА_4 ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» оригіналів всіх
документів, що підтверджують право
вимоги до боржника за кредитним
договором та договором іпотеки.

Позивачем надані виготовлені на
ксероксі договори, жодного договору в
оригіналі чи належно засвідченого в
справі не має. А договір банківського
рахунку №25/ПФ/10/40133 від 04.06.2010 р не
надано навіть у копії і жодного доказу
про наявність і розмір зобов'язань ПАТ
«КБ «Володимирський» перед ОСОБА_4 в
справі не має.

У процесі розгляду справи позивачем не
надано і витяги із Державного реєстру
іпотек на підтвердження прав ОСОБА_4 як
іпотекодержателя, а у наступному - ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» відповідно до вимог
ч. ч. 1, 2, 3 ст. 24 Закону України «Про
іпотеку».

Отже, Товариством з обмеженою
відповідальністю «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» не
доведено набуття повноважень
кредитора та іпотекодержателя, а
відтак у нього відсутнє право вимоги до
відповідачки за її зобов'язаннями за
договором іпотеки.

Суд першої інстанції по суті правильно
відмовив у позові про звернення
стягнення на предмет іпотеки, хоча і з
інших мотивів. З огляду на викладене
судове рішення підлягає зміні в
частині мотивів відмови у позові.

Разом з тим, рішення суду про
задоволення зустрічного позову про
визнання недійсними договорів не
відповідає вимогам ст.ст. 213,214 ЦПК
України.

Позовом є матеріально-правова вимога
позивача до відповідача, пред'явлена з
метою судового захисту невизнаного,
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу в
порядку, передбаченому процесуальним
законодавством.

Правовими наслідками задоволення
судом позову є зобов'язання
відповідача як особи, до якої позивачем
пред'являється матеріально - правова
вимога, вжити заходів до вчинення дій,
утримання від вчинення дій та усунення
обставин, що призвели до порушення,
невизнання чи оспорювання права або
охоронюваного законом інтересу шляхом,
зазначеним у резолютивній частині
судового рішення.

Відповідно до ст. 26 ЦПК України особами,
які беруть участь у справі, є сторони,
треті особи та їх представники.

Сторонами у цивільному процесі є
позивач і відповідач, тобто особи,
матеріально-правовий спір між якими є
предметом вирішення в цивільному
судочинстві (ст. 30 ЦПК України).

Згідно зі ст. 35 ЦПК України треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору, можуть вступити у
справу на стороні позивача або
відповідача до ухвалення судом
рішення, якщо рішення в справі може
вплинути на їх права або обов'язки щодо
однієї із сторін.

Оскільки відповідно до ст.ст. 27, 35 ЦПК
України треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
на відміну від сторін (ст. ст. 30, 31 ЦПК
України) обмежені в процесуальних
правах, суд не вправі постановлювати
щодо них рішення.

Як убачається з з зустрічного позову,
предметом спору є :

договір 09/11/23 від 29 серпня 2011 року про
відступлення прав вимоги за договором
застави майнових прав № 25/ПФ/40133/3,
укладений між ОСОБА_4 та ПАТ
«Володимирський»,

договір застави майнових прав №
25/ПФ/10/40133/З від 25 серпня 2011 року,
укладений між фізичною особою ОСОБА_4
та ПАТ «Володимирський»,

договір про заміну Нового
Іпотекодержателя на Наступного
іпотекодержателя (відступлення права
вимоги) за Іпотечним договором (житлова
нерухомість), укладений 29 серпня 2011
року між ПАТ «КБ «Володимирський» та
фізичною особою ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом Сумського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстрований в реєстрі за № 7120,

договір № 10/22/03 про заміну сторони у
зобов'язанні, укладений 23 березня 2012
року між ОСОБА_4 та ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ»,

договір про заміну Наступного
Іпотекодержателя на Нового
Іпотекодержателя, укладений 27 березня
2012 року між фізичною особою ОСОБА_4 та
ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ».

Між тим, до ОСОБА_4, ПАТ
«Володимирський» позов не
пред'являвся, вони мали процесуальний
статус третьої особи, в той час, як
позовні вимоги безпосередньо
стосуються їх прав та обов'язків.

Наявність позовних вимог лише до ТОВ
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» про визнання
недійсними договорів, стороною яких є
ПАТ «Володимирський», ОСОБА_4 не
відповідає правам і обов'язкам третьої
особи без самостійних вимог, які
визначені ст. 35 ЦПК України і тому не
можуть бути задоволені.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2013
року про відмову в задоволенні
позовних вимог ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ»
про звернення стягнення на предмет
іпотеки змінити в частині мотивів
відмови у позові.

Рішення в частині задоволення
зустрічного позову ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ»,
треті особи: ОСОБА_4, Акціонерне
товариство «Комерційний банк
«Володимирівський», приватний
нотаріус Сумського нотаріального
округу ОСОБА_6, приватний нотаріус
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_7, ОСОБА_5, про визнання
договорів недійсними скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ», треті особи: ОСОБА_4,
Акціонерне товариство «Комерційний
банк «Володимирівський», приватний
нотаріус Сумського нотаріального
округу ОСОБА_6, приватний нотаріус
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області про визнання договорів
недійсними.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: