У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А.,
Лесько О.О., Червинської
М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Консоль ЛТД»,
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
частково недійсним договору іпотеки за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» на рішення Ялтинського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 12 листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 13 січня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулись до суду з указаним позовом,
в якому просили визнати недійсним
договір іпотеки від 13 серпня 2007
року, укладений між акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль» та
товариством з обмеженою
відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» у
частині передачі товариством з
обмеженою відповідальністю фірма
«Консоль ЛТД» в іпотеку публічному
акціонерному товариству «Райффайзен
Банк Аваль» приміщення АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що
10 травня 2005 року між ними та
товариством з обмеженою
відповідальністю фірма «Консоль ЛТД»
було укладено договір пайової участі у
фінансуванні будівництва
№ 1681/314-308 (р), на підставі якого вони
фінансували будівництво апартаментів
АДРЕСА_1. У якості внеску у спільну
діяльність ними було сплачено 172 250
доларів США. Відповідно до умов
договору після сплати внеску вони
повністю набули право на пайову участь
у будівництві, а фірма «Консоль ЛТД»
втратила право розпорядження
зазначеною часткою без їх згоди.
Незважаючи на це, 13 серпня 2007 року між
відкритим акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль» та товариством
з обмеженою відповідальністю фірма
«Консоль ЛТД» було укладено договір
іпотеки, за умовами якого товариство з
обмеженою відповідальністю фірма
«Консоль ЛТД» передало в іпотеку
нерухоме майно, а саме об'єкт
незавершеного будівництва,
розташований за адресою: АДРЕСА_2.
Оскільки за умовами договору іпотеки у
разі невиконання або неналежного
виконання іпотекодавцем зобов'язань за
кредитним договором іпотекодержатель
має право задовольнити свої вимоги за
рахунок предмету іпотеки, передача
спірного майна в іпотеку порушує їх
права. Вони позбавлені можливості
реально отримати у власність
апартаменти, вартість яких сплатили
товариству з обмеженою
відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» у
якості пайового внеску за договором
про сумісну діяльність, та
зареєструвати своє право власності на
них.

Рішенням Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 12
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 13 січня 2014 року,
позов задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від
13 серпня 2007 року, реєстраційний № 515,
укладений між публічним акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль» та
товариством з обмеженою
відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» у
частині передачі товариством з
обмеженою відповідальністю фірма
«Консоль ЛТД» в іпотеку публічному
акціонерному товариству «Райффайзен
Банк Аваль», приміщення АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судових рішень в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позову, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» відхилити.

Рішення Ялтинського районного суду
Автономної Республіки Крим від 12
листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 13 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

О.О. Лесько

М.Є. Червинська