Справа № 141/1033/13-ц Провадження №
22-ц/772/1206/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Слісарчук О. М.Категорія: 27
Доповідач: Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Медяного В.М., Шемети Т.М.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення Оратівського районного
суду від 20 лютого 2014 року

по справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про звернення стягнення.

В заяві зазначено, що згідно
укладеного договору №VIOWG000840010 від
25.09.2003 року ОСОБА_2 отримав кредит у
розмірі 3250 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 14,04 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 23.09.2010 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за цим кредитним договором між ПАТ КБ
«Приватбанк» і відповідачем 25.09.2003 року
було укладено договір застави (іпотеки)
№VIOWG000840010, згідно з яким ОСОБА_2 надав в
іпотеку житловий будинок, загальною
площею 71,5 кв.м., житловою площею 42,10
кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1,
з ціною предмету іпотеки 34643 грн.

Відповідач ОСОБА_2 зобов'язань, взятих
на себе згідно укладеного кредитного
договору належним чином не виконав,
внаслідок чого станом на 14.03.2013 року
виникла заборгованість в розмірі 4530,44
доларів США, що за курсом 7,99 грн. згідно
до розпорядження НБУ еквівалентно 36198,22
грн., яка складається з наступного: 1673,81
доларів США - заборгованість за
кредитом; 1875,40 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 981,23 доларів США
- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Тому позивач звернувся в суд з
зазначеним позовом та просив: 1) в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №VIOWG000840010 від
25.09.2003 року в розмірі 4530,44 доларів США,
що за курсом 7.99 грн. згідно до
розпорядження НБУ еквівалентно 36198,22
грн., звернути стягнення на житловий
будинок, загальною площею 71,5 кв.м.,
житловою площею 42,10 кв. м., розташований
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки, на
підставі договору застави (іпотеки)
№VIOWG000840010 від 25.09.2003 року, ПАТ КБ
«Приватбанк» з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмета
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки; 2) виселити відповідача, який
зареєстрований та/або проживає у
житловому будинку (предмет іпотеки) по
АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного
обліку у територіальному органі
державної міграційної служби України,
до повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаного будинку; 3) встановити
початкову ціну вартості реалізації
предмета іпотеки на рівні не нижчому за
звичайні ціни на даний вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності; 4) стягнути з
відповідача судові витрати.

Рішенням Оратівського районного суду
від 20 лютого 2014 року позов ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено. Звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
житловий будинок, загальною площею
71,50кв.м., житловою площею 42,10кв.м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки на підставі договору застави
(іпотеки) №VIOWG000840010 від 25.09.2003 року, ПАТ
КБ «Приватбанк» з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмета
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Виселено ОСОБА_2, який зареєстрований
та проживає у житловому будинку
(предмет іпотеки) по АДРЕСА_1 зі зняттям
з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаного будинку.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судовий збір у сумі 361, 98
грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду, як постановлене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову
позивачу в позові.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення відповідача, його
представника та представника позивача,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення
частково по слідуючих підставах.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 25.09.2003 року було
укладено кредитний договір №VIOWG000840010
про відкриття картрахунку і
встановлення кредитного ліміту «VISA
ЕLЕСТRОN SERVICE». Відповідно до умов цього
договору позивач ПАТ КБ «Приватбанк»
видав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти
в сумі 3250 доларів США на термін 84 місяці
по 23.09.2010 року включно, зі сплатою за
користування кредитом 14,04% на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом. Період сплати вважається
період з 25 по 30 число кожного місяця у
сумі не менше 63,14 дол. США (а.с.17-20).

В забезпечення виконання зобов'язань,
взятих на себе ОСОБА_2 за вказаним
кредитним договором, між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та відповідачем 25.09.2003
року було укладено договір застави
нерухомого майна (іпотеки), згідно з
яким відповідач надав в іпотеку
житловий будинок, загальною площею
71,5кв.м., розташований за адресою:
АДРЕСА_1, з ціною предмету іпотеки 34643
грн.. Згідно умов зазначеного договору
в разі порушення іпотекодавцем
будь-якого зобов'язання за кредитним
договором, забезпеченого цією
іпотекою, іпотекодержатель має право
задоволити свої вимоги за рахунок
предмету іпотеки - звернути стягнення
на предмет іпотеки (а.с.21-23).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач виконав взяті на себе
зобов'язання. Однак відповідач
зобов'язання, за кредитним договором
виконував неналежним чином і станом на
14.03.2013 року його заборгованість по
кредиту становила суму 4530,44 доларів
США, що за курсом 7,99 грн. згідно
розпорядження НБУ еквівалентно 36198,22
грн., з яких: 1673,81 долари США -
заборгованість за кредитом, 1875,40
доларів США- заборгованість по
процентам за користування кредитом та
981,23 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором (розрахунок - а.с.7-13,14).

Як видно, позивач листом від 18.01.2013 року
№30.1.0.0/2- повідомляв відповідача
про існуючу заборгованість за кредитом
та вимагав в 30-ти денний строк з дня
отримання цієї вимоги повернути суму
кредиту в повному обсязі, а також
проценти, комісію та штрафні санкції,
нараховані на день повернення кредиту.
Цим же листом, позивач повідомляв
відповідача про те, що у разі не
виконання зобов'язання у вказаний
строк з дня отримання цієї вимоги він
має намір, зокрема, звернути стягнення
на предмет іпотеки, у зв'язку з чим
згідно ст.40 ЗУ «Про іпотеку» вимагав
добровільно звільнити житловий
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, разом з усіма членами сім'ї та
іншими мешканцями (а.с.15).

Суд вірно визначив, що спірні
правовідносини, які виникли із
кредитного договору, забезпеченого
іпотекою, регулюються нормами ЦК
України та ЗУ «Про іпотеку».

Врахувавши вищевказані обставини та
вимоги закону, суд дійшов вірного
висновку щодо задоволення позовних
вимог, оскільки відповідач не виконав
взяті на себе зобов'язання по
кредитному договору, відтак право
позивача порушено, а тому підлягає
захисту, шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки-житловий будинок,
належний відповідачу, та виселення
останнього з нього.

При цьому, суд обґрунтовано не взяв до
уваги заяву відповідача про відмову
позивачу в задоволенні позову у зв'язку
зі спливом строків позовної давності,
оскільки встановив, що згідно до
укладеного між сторонами кредитного
договору №VIOWG000840010 від 25.09.2003 року,
строк його дії закінчився 23.09.2010 року,
відповідно трирічний строк позовної
давності, встановлений ст.257 ЦК України,
сплив 23.09.2013 року. Дана позовна заява
позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» була
подана до суду 11.11.2013 року. Разом з тим,
судом встановлено, і це
підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором,
укладеним між сторонами, та випискою,
наданої ПАТ КБ «ПриватБанк», за період
з 25.09.2003 року по 14.03.2013 року, рахунок
НОМЕР_1 ОСОБА_2, що останній 23.11.2012 року
вніс кошти в рахунок погашення
заборгованості в сумі 1,43 долара США
(а.с.7-13,49-51), чим, фактично, відповідач
визнав свій борг і перервав перебіг
строку позовної давності.

З огляду на зазначене, суд вірно
виходив з того, що строк позовної
давності позивачем не пропущено і тому
така підстава для відмови позивачу в
позові відсутня.

До того ж, під час розгляду даної справи
судом апеляційної інстанції
відповідач теж фактично визнав свій
борг, оскільки не заперечував
можливість мирного вирішення цього
спору та звернувся з письмовою заявою
(приєднана до матеріалів справи) до
позивача про проведення
реструктизації заборгованості по
іпотечному кредиту.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд не
звернув увагу на те, що сума пені за
кредитним договором нарахована
позивачем відповідачу в розмірі 981,23
доларів США за весь час невиконання ним
зобов'язань, тоді як згідно ч.2 ст.258 ЦК
України до вимог про стягнення,
зокрема, пені застосовується позовна
давність в один рік.

Тому сума пені в даному випадку
підлягає стягненню лише за рік до
звернення позивача з цим позовом до
суду, а її розмір підлягає зменшенню до
суми 400,25 доларів США (981,23-580,98) згідно,
наданого позивачем апеляційному суду,
розрахунку. Відповідно підлягає
зменшенню і загальна сума
заборгованості за кредитним договором,
в рахунок якої звернуто стягнення на
іпотечний житловий будинок, а саме: з
4530,44 доларів США до 3949,46 доларів США, що
відповідно, за курсом 7,99 грн. згідно
розпорядження НБУ, складає суму 33000,22
грн..

Крім цього, суд залишив поза увагою
роз'яснення Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладені в п.42 постанови №5 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», про те, що резолютивна
частина рішення суду в разі
задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати як вимогам ст.39 ЗУ «Про
іпотеку», так і положенням п.4 ч.1 ст.215
ЦПК. Як видно, резолютивна частина
рішення в повній мірі вказаним вимогам
закону не відповідає.

Тому, рішення суду підлягає зміні, а
другий абзац резолютивної частини
рішення слід доповнити та викласти в
такій редакції: «В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№VIOWG000840010 від 25.09.2003 року, укладеним між
ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк», в
розмірі 3949,46 доларів США, що за курсом
7,99 грн. згідно до службового
розпорядження НБУ від 14.03.2013 року,
складає суму 33000,22 грн. звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
житловий будинок, загальною площею
71,50кв.м., житловою площею 42,10кв.м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки, на підставі договору застави
(іпотеки) №VIOWG000840010 від 25.09.2003 року, ПАТ
КБ «Приватбанк» з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмета
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки, з початковою ціною вартості
реалізації предмета іпотеки на рівні
не нижчому за звичайні ціни на даний
вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності».

В решті рішення суду відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, а
доводи апеляційної скарги
безпідставні, необґрунтовані і
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити
частково.

Рішення Оратівського районного суду
від 20 лютого 2014 року змінити.

Викласти другий абзац резолютивної
частини рішення в такій редакції: «В
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №VIOWG000840010 від
25.09.2003 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ
КБ «Приватбанк», в розмірі 3949,46 доларів
США, що за курсом 7,99 грн. згідно до
службового розпорядження НБУ від 14.03.2013
року, складає суму 33000,22 грн. звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
житловий будинок, загальною площею
71,50кв.м., житловою площею 42,10кв.м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки, на підставі договору застави
(іпотеки) №VIOWG000840010 від 25.09.2003 року, ПАТ
КБ «Приватбанк» з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмета
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки, з початковою ціною вартості
реалізації предмета іпотеки на рівні
не нижчому за звичайні ціни на даний
вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності».

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку у Вищий
спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: /підпис/