Справа № 751/1889/14 Провадження №
22-ц/795/903/2014 Головуючий у I інстанції
-Деркач О. Г. Доповідач - Горобець Т.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого - судді
Горобець Т.В.,

Суддів - Онищенко О.І.,
Шитченко Н.В.

При секретарі - Мартиновій
А.В.

за участі відповідача
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 13
березня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма „ТехНова" до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за теплопостачання,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 13 березня 2014 року, яким
позов ТОВ Фірма «ТехНова» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
теплопостачання частково задоволено,
відповідачі ставлять питання про
скасування зазначеного рішення та
ухвалення рішення про відмову у позові
у повному обсязі.

Апелянти вважають, що рішення ухвалене
без належного з»ясування обставин
справи, висновки про обставини, які
суд вважав встановленими, не
відповідають фактичним обставинам
справи, розрахунок заборгованості на
думку апелянтів є не обгрунтованим,
тому, що у ньому не у повному обсязі
враховано їх право на пільги, не вірно
визначено період нарахування оплати
за послуги теплопостачання.

Зокрема, вважають, що нарахування
оплати за послуги теплопостачання має
здійснюватись лише за місяці
опалювального періоду, а пільга, як
особам, що мають статус «Дитина війни»,
на думку апелянтів, повинна
застосовуватись на всю опалювальну
площу їх квартири без обмежень.

Крім того, у скарзі зазначається, що
суд стягнувши заборгованість поза
межами строку позовної давності,
безпідставно не застосував правила ч.4
ст.267 ЦК України та не відмовив у позові.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
апеляційну скаргу підтримала,
посилаючись на викладені у ній
обставини. Крім того, зазначила, що їй
не зрозуміло методика розрахунку
заборгованості, наведена позивачем, не
правомірним вважає нарахування
заборгованості відповідачу ОСОБА_4,
який являється інвалідом 1 групи та
потребує догляду і опіки, хоча
недієздатним у встановленому порядку
не визнаний.

Представник ТОВ Фірма «ТехНова»,
надавши більш детальний розрахунок на
вимогу суду, посилаючись на Постанову
Кабінету Міністрів України № 1728 від
14.12.2010 року, рішення виконавчого
комітету Чернігівіської міської ради
№ 301 від 20.12.2010 року та рішення № 263 від
30.09.2008 року Про затвердження тарифів
на послуги теплопостачання у м.
Чернігові у спірний період, проти
апеляційної скарги заперечувала.
Стверджувала, що всі тарифи, норми
споживання та методика розрахунку
оплати послуг теплопостачання
відповідають нормативно-правовим
актам, якими врегульовано питання щодо
надання послуг з опалення і гарячого
водопостачання та їх оплати. Також,
посилаючись на ст. 257 та ч.2 ст. 264 ЦК
України, зазначила, що строк позовної
давності не пропущено, оскільки у
листопаді 2013 року товариство
зверталось до суду з заявою про видачу
судового наказу на стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання з цих же відповідачів,
що свідчить про переривання строку
позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_3 та представника позивача
ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність рішення суду
першої інстанції в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд
приходить до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Частково задовольняючи позов та
стягуючи у солідарному порядку з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 3 254,00 грн
заборгованості по оплаті за послуги
теплопостачання, суд першої інстанції ,
пославшись на положення ст. 162 ЖК
України, п.18 «Правил надання послуг з
центрального опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення»,ст.ст.257,267 ЦК України,
ст.610,611 ЦК України, виходив з
доведеності та обґрунтованості
позовних вимог ТОВ Фірма «ТехНова»
щодо стягнення заборгованості за
період з 01 листопада 2010 по 01 квітня 2014
року. Визначаючи період, за який
заборгованість підлягає стягненню,
врахував, що у листопаді 2013 року
позивач звертався до суду з заявою про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за
послуги теплопостачання, яка була
задоволена, проте, ухвалою суду від
17.12.2013 року наказ був скасований для
вирішення спору в порядку позовного
провадження.

З висновками суду першої інстанції
погоджується апеляційний суд, оскільки
вони ґрунтуються на наявних у справі
доказах та відповідають вимогам
закону, яким регулюються спірні
правовідносини.

Так, судом встановлено, що ТОВ Фірма
«ТехНова» надає послуги з
теплопостачання у вигляді гарячого
водопостачання і центрального
опалення у відповідності до «Правил
надання послуг з центрального
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»(
а.с.74,75).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та
проживають у квартирі АДРЕСА_1
загальною площею 59 м2, і являються
споживачами послуг, які надає позивач (
а.с.77). Також встановлено, що кожен з
відповідачів має статус «Дитина
війни»( а.с.37). Відповідно до ст. 5
Закону України „ Про соціальний захист
дітей війни" відповідачі мають право
на 25% пільгу при оплаті послуг
теплопостачання, яка надається в
порядку, визначеному пунктом „г" ч.1
Постанови Кабінету Міністрів України
№879 від 01.08.1996 року „ Про встановлення
норм споживання користувачами
житлово-комунальними послугами особам,
що мають право на пільги по їх оплаті" у
межах норм споживання.

З наявного у справі розрахунку ( а.с.53)
вбачається, що така пільга
відповідачам надається відповідно до
вищенаведених правових норм: 25% пільга
застосована на опалювальну площу 52,5 м2
- по 21м2 на кожного члена сім»ї та 10,5м2
додатково (21м"+21м"+10,5м"= 52,5м2), про що
зазначено у письмових поясненнях
позивача (а.с57,58), а нарахування оплати
послуг здійснено відповідно до
тарифів, затверджених рішенням
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради № 263 від 30.09.2008 року та
рішенням № 301 від 20.12.2010 року та
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 1728 від 14.12.2010 року, (
а.с.59-73).

Враховуючи зазначене, колегія судів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги щодо порушення прав
відповідачів на 25% пільгу при
нарахуванні оплати за послуги
теплопостачання є безпідставною.

Доводи апеляційної скарги щодо
пропуску позивачем строку позовної
давності також не заслуговують на
увагу, оскільки встановлено, що 13.11.2013
року позивач звертався до суду з заявою
про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
заборгованості за послуги
теплопостачання, але після видачі
наказу, ухвалою суду від 17.12.2013 року
наказ був скасований для вирішення
спору в порядку позовного провадження.
Відповідно до приписів ч.2 ст. 264 ЦК
України звернення з заявою про
стягнення заборгованості, перериває
перебіг строків позовної давності.

Апеляційний суд також вважає, що доводи
апеляційної скарги відносно порушень
ст. 119 ЦПК України, якою передбачені
форма та зміст позовної заяви, не
спростовують законності оскаржуваного
рішення по суті спору.

Отже, враховуючи, що порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які вливають на правильність вирішення
спору, апеляційним судом не
встановлено, у задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 13 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:Судді: