АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5227/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Болдирєва У. М. Доповідач -
Котушенко С.П.Категорія 81
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 16 квітня 2014 року за скаргою
ОСОБА_2 на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із скаргою на дії державного
виконавця. В обґрунтування скарги
вказувала на те, що рішенням
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 13 лютого
2012 року з неї на користь ОСОБА_3
стягнуто борг за договором позики. При
виконанні цього рішення державним
виконавцем ВДВС Павлоградського
міськрайонного управління юстиції
Панасенком А.Л. 06 березня 2014 року було
складено акт опису та арешту
нежитлового приміщення, розташованого
на АДРЕСА_1, та винесено постанову про
призначення експерта для визначення
вартості майна.

Посилаючись на те, що право власності
на вказане приміщення за нею не
зареєстровано, ОСОБА_2 просила визнати
неправомірними дії державного
виконавця щодо опису та арешту
нежилого приміщення, а також визнати
неправомірними і скасувати акт опису
та арешту майна і постанову державного
виконавця від 06 березня 2014 року про
призначення експерта для визначення
вартості описаного майна.

Ухвалою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 16 квітня 2014 року у
задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування ухвали як
незаконної, необґрунтованої та про
постановлення нової ухвали.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги.

За правилами ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду зі скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів. Державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
до примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Судом встановлено, що в провадженні
ВДВС Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області знаходиться на виконанні
виконавчий лист №2-5013 виданий 06 березня
2012 року Павлоградським міськрайонним
судом Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
суми боргу.

06 березня 2014 року державним виконавцем
було складено акт опису та арешту
належного ОСОБА_2 нежитлового
приміщення, розташованого на АДРЕСА_1,
та винесено постанову про призначення
експерта для визначення вартості
майна.

Встановивши, що державний виконавець
при складанні зазначеного акту та
призначенні експерта для визначення
вартості описаного майна діяв з
додержанням вимог законодавства, суд
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення скарги.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність документального
підтвердження належності на праві
власності ОСОБА_2 описаного майна не є
підставою для скасування ухвали,
оскільки таким підтвердженням є
нотаріально посвідчений 17 жовтня 2008
року договір купівлі продажу
нежитлового приміщення, розташованого
на АДРЕСА_1 (а.с.34-35).

Посилання апеляційної скарги на те, що
вказаний договір не є зареєстрованим,
спростовується відміткою в договорі
приватного нотаріуса Павлоградського
міськрайонного Павлоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про те, що цей договір зареєстровано 17
жовтня 2008 року в реєстрі за №3747.

Факт нездійснення державної
реєстрації права власності ОСОБА_2 на
описане майно не свідчить про те, що
воно не належить їй на праві власності,
оскільки у відповідності з ч.4 ст.334 ЦК
України в редакції, що діяла на час
придбання вказаного нерухомого майна,
право власності у набувача майна за
договором, який підлягає державній
реєстрації, виникає з моменту такої
реєстрації.

Відповідно до положень п.1 ст.312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Інші доводи апеляційної скарги
висновки суду не спростовують, ухвала
суду першої інстанції відповідає
встановленим обставинам та вимогам
закону, що регулює зазначені
правовідносини, підстав для її
скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.312, 313, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 16 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: