Придніпровський районний суд
Справа № 711/3162/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
м. Черкаси

Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі:

головуючого - судді
Позарецької С.М.

при секретарі
Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про визнання неправомірним підвищення
відсоткової ставки та зобов»язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в
л е н о :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом ( в
подальшому уточнений) до ПАТ
«Укрсоцбанк» про визнання
неправомірним підвищення відсоткової
ставки та зобов»язання вчинити певні
дії. Свою позовні вимоги мотивують тим,
що 20.11.2007р. ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк»
уклали договір про надання
невідновлювальної кредитної лінії та
ОСОБА_1 отримав кредит на споживчі цілі
в розмірі 300000грн. на строк з 20.11.2007р. по
18.11.2022р., зі сплатою за користування
кредитом відсотків у розмірі 13,5% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Під час розгляду судом іншої
цивільної справи за позовом банку до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, із
розрахунку станом на 25.11.2013р., їм стало
відомо, що відсоткова ставка з 15,5% на
рік була збільшена до 22% на рік.

Позивачі зазначили, що будь-яких
додаткових угод про зміну кредитного
договору чи договору іпотеки, в т.ч.
щодо зміни відсоткової ставки,
підписано не було і їм про це не
повідомлялось, а тому просять суд:
визнати неправомірним збільшення ПАТ
«Укрсоцбанк» процентної ставки по
договору про надання
невідновлювальної кредитної лінії
№895/06-034-776 від 20.11.2007р., укладеного між
ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк»,- з 13,5% до 22%
річних, починаючи з 20 жовтня 2008 року;
зобов»язати ПАТ «Укрсоцбанк» провести
перерахунок платежів по договору про
надання невідновлювальної кредитної
лінії №895/06-034-776 від 20.11.2007р. відповідно
до основної процентної ставки 13,5%
річних, починаючи з 20 жовтня 2008 року та
зарахувати надлишково сплачені кошти
за користування кредитом в погашення
суми кредиту за вказаним договором;
стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243грн.
60коп.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_4
повністю підтримав уточнені позовні
вимоги і просив їх задовольнити.

В судове засідання позивачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 не з»явились, будучи належним
чином повідомлені про час, дату та
місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник
відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» за
довіреністю Чорна С.А. повністю
заперечувала проти заявлених вимог.
Просила застосувати ст роки позовної
давності та відмовити у позові.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
докази в їх сукупності, суд вважає, що
уточнені позовні вимоги підлягають до
задоволення за таких підстав:

встановлено, що 20.11.2007р. між ОСОБА_1 та
ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про
надання невідновлювальної кредитної
лінії та ОСОБА_1 отримав кредит на
споживчі цілі в розмірі 300000грн. на
строк з 20.11.2007р. по 18.11.2022р., зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 13,5% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Нарахування та сплата процентів за
користування кредитом здійснюється у
валюті кредиту щомісячно до 20 числа
місяця, наступного за місяцем, в якому
нараховані проценти (одночасно з
погашенням Траншів кредиту відповідно
до п.1.1.2 цього договору) на рахунок в
банку, а також в день повернення
заборгованості за кредитом в повній
сумі. Нарахування та сплата процентів
за користування кредитом здійснюється
за фактичну кількість днів
користування кредитом в періоді, за
який нараховуються проценти (п.п. 2.5, 2.6
договору).

За п. 2.11 договору погашення
заборгованості позичальників
здійснюється в наступній черговості:
прострочена заборгованість за
нарахованими процентами; прострочена
заборгованість за кредитом; строкова
заборгованість за нарахованими
процентами; строкова заборгованість за
кредитом; пеня за порушення строків
повернення кредиту та сплати
процентів; інші штрафні санкції.

У разі зміни кредитної політики
внаслідок рішень законодавчої або
виконавчої влади, НБУ, а також в разі
настання іншої події, яка має
безпосередній вплив на вартість
кредитних ресурсів кредитора та, яка не
залежить від волі сторін, кредитор має
право змінити (збільшити або зменшити)
процентну ставку за користування
кредитом, що визначена цим договором.
Про намір змінити розмір процентів за
надання кредиту, кредитор зобов»язаний
повідомити позичальника не пізніше ніж
за 10-ть робочих днів до дати початку їх
застосування, а також надати для
укладення відповідну додаткову угоду.
У разі, якщо позичальник погодиться зі
зміненим розміром процентів за
кредитом, вони зобов»язані протягом
строку, зазначеного в п.2.12.1 цього
договору підписати надану кредитором
додаткову угоду про внесення змін до
цього договору та повернути її
кредитору. У разі, якщо позичальник не
погодиться з запропонованими
кредитором розмірами процентів, він
зобов»язаний протягом строку,
зазначеного в п.2.12.1 цього договору,
повернути кредитору існуючу
заборгованість за кредитом, сплатити
нараховані проценти та можливі штрафні
санкції в повному обсязі. Після сплати
позичальником зазначених сум дія цього
договору вважається припиненою (п.п. 2.12,
2.12.1, 2.12.2, 2.12.3 договору).

Як передбачено п.7.1 договору усі
додатки, зміни та доповнення до цього
договору мають бути вчинені в
письмовій формі та підписані належним
чином уповноваженими на те
представниками сторін, з обов»язковим
посиланням на цей договір.

Також, 20.11.2007р. між банком та ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено іпотечний
договір, за умовами якого
іпотекодавець передає в іпотеку
іпотекодержателю в якості
забезпечення позичальником основного
зобов»язання нерухоме майно: квартиру
№87, що по вул. Благовісна, 222 м. Черкаси.

Сплата процентів за користування
кредитом у розмірі 13,5% річних
здійснюється у строки та в порядку, що
визначені договором, яким обумовлене
основне зобов»язання (п.1.4.2 іпотечного
договору). Відповідно до п.6.1
іпотечного договору, всі додатки, зміни
та доповнення до цього договору мають
бути вчинені в письмовій формі та
підписані належним чином
уповноваженим на те представником
іпотеко держателя та іпотекодавцем
(його представником), з обов»язковим
посиланням на цей договір.

Крім того, встановлено, що в
провадженні суду знаходиться цивільна
справа за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки (ухвала
від 19.12.13р. №711/10290/13ц).

10.10.2008р. банком на ім.»я ОСОБА_1
направлено листа про підвищення
відсоткової ставки за кредитним
договором до 22% річних з 20.10.2008р. і
зазначено про те, що останньому
надається для підписання проект
додаткової угоди про таке підвищення і
запропоновано підписати обидва
примірники, які слід направити на
адресу банку для підписання останнім.
Також у листі зазначено право
позичальника у будь-який час
достроково повністю погасити кредит та
сплатити нараховані проценти або
продовжувати користуватися кредитом,
сплачуючи проценти в розмірі, що
зазначений в цьому повідомленні.

Про отримання ОСОБА_1 цього листа
свідчать дані повідомлення
рекомендованого листа від 07.11.2008р.

Будь-яких підтверджуючих даних
про те, що поручителі повідомлялись
про збільшення відсоткової ставки, до
суду не надано.

Безпідставними є посилання
представника відповідача про те, що
позивачам було відомо про збільшення
процентної ставки, про що, як вважає,
свідчать листи на ім.»я ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 від 17.08.2011р. Так, дані листи
містять лише інформацію про розмір
боргу, що виник станом на 11.08.2011р. та
роз»яснення наслідків невиконання
умов договору.

Крім того, виходячи з позиції
відповідача, дані листи щодо
повідомлення майновим поручителям про
збільшення процентної ставки з 13,5% до 22%
річних, не є належними доказами в
розумінні ст.59 ч.2 ЦПК України.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України,
ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутись до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України (ст. 4 ЦПК).
Способи захисту визначені ст. 16 ЦК.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60
ЦПК України, кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Докази
надаються сторонами та іншими особами,
що беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст. 59ЦПК).

З»ясувавши обставини справи, суд
вважає, що не підлягають до задоволення
вимоги заяви відповідача про
застосування строків позовної
давності щодо заявлених позивачами
вимог. Так, на думку суду, строки
позовної давності не порушені,
оскільки позивачі лише при розгляді
судом іншої цивільної справи про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, провадження за якою відкрито
19.12.2013р., із наданих банком розрахунків -
станом на 25.11.2013р. дізнались про порядок
нарахування заборгованості, в т.ч.
нарахування відсотків за користування
кредитними коштами, виходячи із
процентної ставки 22% на рік з 20.10.2008р.
Крім того, фактична сплата
позичальником - позивачем по справі
ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним
договором (довідка від 22.04.2014р.) не
свідчить про його обізнаність, згоду
щодо зміни умов кредитного договору по
сплаті підвищених відсотків,
враховуючи умови договору щодо
черговості погашення боргу (фіксований
розмір по тілу кредиту - п. 1.1.2 договору;
розміру процентів, інш. платежів- п.п.
2.4-2.6, 2.11 договору), оскільки кредитним
договором передбачено підписання
сторонами додаткової угоди щодо зміни
розміру процентів за кредитом.

Як передбачено ст. 627 ЦК України (в
ред., що діяла на час виниклих
правовідносин), відповідно до ст. 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. Загальні
положення про договір визначені
розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу
України.

Загальні положення про правочин,
в т.ч. договори, правові наслідки
недодержання сторонами при вчиненні
правочину вимог закону визначені
главою 16 розділу 1У ЦК України. Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом (ч.ч.1,4 ст. 203 ЦК в ред., що діяла
на час виниклик правовідносин).

Вимоги до письмової форми
правочину визначені ст. 207 ЦК України.
Крім того, за ст. 208 ч.1 п.2ЦК, у письмовій
формі належить вчиняти правочини між
фізичною та юридичною особою, крім
правочинів, передбачених ч.1 ст. 206ЦК.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК, договір
є укладеним, якщо сторони в належні
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

За положеннями ч.2 ст. 639 ЦК, якщо
сторони домовились укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалась.
Кредитний договір укладається у
письмовій формі (ч.1 ст. 1055ЦК).

Договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції. Договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення (ч.ч.1,3 ст.
640ЦК). Пропозицію укласти договір
(оферту) може зробити кожна із сторін
майбутнього договору. Пропозиція
укласти договір має містити істотні
умови договору і виражати намір особи,
яка її зробила, вважати себе
зобов»язаною у разі її прийняття.
Пропозиція укласти договір може бути
відкладена до моменту або в момент її
одержання адресатом (ч.ч.1,3 ст. 641ЦК).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 642 ЦК,
відповідь особи, якій адресована
пропозиція укласти договір, про її
прийняття (акцепт) повинна бути повною
і безумовною. Якщо особа, яка одержала
пропозицію укласти договір, у межах
строку для відповіді вчинила дію
відповідно до вказаних у пропозиції
умов договору (відвантажила товар,
надала послугу, виконала роботи,
сплатила відповідну суму грошей тощо),
яка засвідчує її бажання укласти
договір, ця дія є прийняттям
пропозиції, якщо інше не вказане в
пропозиції укласти договір або не
встановлено законом.

Якщо у пропозиції укласти договір
вказаний строк для відповіді, договір є
укладеним, коли особа, яка зробила
пропозицію, одержала відповідь про
прийняття пропозиції протягом цього
строку (ст. 643ЦК).

Частинами 1 та 2 статті 7 Закону
України «Про іпотеку» визначено, що за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право

задовольнити свою вимогу за основним
зобов»язанням у повному

обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що

визначена на час виконання цієї
вимоги, включаючи сплату

процентів, неустойки, основної суми
боргу та будь-якого збільшення

цієї суми, яке було прямо
передбачене умовами договору, що

обумовлює основне зобов»язання. Якщо
вимога за основним зобов»язанням
підлягає виконанню у грошовій формі,
розмір цієї вимоги визначається на
підставі

іпотечного договору або договору, що
обумовлює основне

зобов»язання, у чітко встановленій
сумі чи шляхом надання

критеріїв, які дозволяють встановити
розмір цієї вимоги на

конкретний час протягом строку дії
основного зобов»язання.

Іпотечний договір укладається
між одним або декількома

іпотекодавцями та іпотеко держателем у
письмовій формі і підлягає

нотаріальному посвідченню. Іпотечний
договір повинен містити істотні умови,
визначені ст. 18 цього Закону. Крім того,
іпотечний договір та договір, що
обумовлює основне зобов»язання,
можуть бути оформлені у вигляді одного
документа.

Цей документ за формою і змістом
повинен відповідати вимогам,

встановленим у цій статті, та вимогам,
встановленим законом, для

договору, який визначає основне
зобов»язання. Зміни і доповнення до
іпотечного договору підлягають
нотаріальному посвідченню (ст. 19 ч.1 ЗУ).

Отже, за результатами розгляду
даної цивільної справи, суд дійшов
висновку про те, що банком не були
виконані в повному обсязі умови
кредитного договору від 20.11.2007р.,
зокрема, - положень п.п. 2.12.1, 2.12.2, 2.12.3, 7.1
та, відповідно іпотечного договору від
20.11.2007р.; жодних підтверджуючих даних
про укладення письмових угод з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про збільшення
відсоткової ставки до 22% річних з
20.10.2008р., - до суду не надано. Навпаки, в
судовому засіданні представник
відповідача підтвердила факт
відсутності підписаної угоди про вище
зазначене із позивачами по даній
справі; позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3
взагалі не було повідомлено й про
наміри банку збільшити відсоткову
ставку, хоча збільшення основного
зобов»язання потребує внесення змін і
до іпотечного договору.

Крім того, посилання кредитора -
банку у листі від 10.10.2008р. на ім.»я
ОСОБА_1 про право останнього продовжити
користуватися кредитом, сплачуючи
проценти в розмірі, що зазначений в
цьому повідомленні, а саме, - виходячи
із 22% річних, - не може свідчити про
оформлення, таким чином письмової
угоди про зміну розміру процентів за
кредитом, оскільки саме по собі
повідомлення не є договором,
відповідно до вимог ст.638ЦК.

Таким чином, з»ясувавши обставини
справи та дослідивши докази, суд
вважає, що права та інтереси позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушені
відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк», а тому
уточнені позовні вимоги необхідно
задовольнити, тобто: визнати
неправомірним збільшення ПАТ
«Укрсоцбанк» процентної ставки по
договору про надання
невідновлювальної кредитної лінії
№895/06-034-776 від 20.11.2007р., укладеного між
ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», - з 13,5% до 22%
річних, починаючи з 20 жовтня 2008 року.;
зобов»язати відповідача провести
перерахунок платежів по вказаному
договору від 20.11.2007р. відповідно до
основної процентної ставки 13,5% річних,
починаючи з 20 жовтня 2008 року та
зарахувати надлишково сплачені кошти
за користування кредитом в погашення
суми кредиту.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК та ЗУ
«Про судовий збір», необхідно з
відповідача стягнути на користь
позивача ОСОБА_1 стягнути судовий збір
в розмірі 243грн. 60коп., які сплачені
останнім при подачі позову за
квитанцією від 03.04.2014р.

На підставі викладеного та,
керуючись ст.ст. 15, 16, 627, 203, 207, 208, 638, 639,
1055, 640, 641, 642, 643 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11,
57-61, 88, 174, 209-223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш
и в :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним збільшення
Публічним акціонерним товариством
«Укрсоцбанк» процентної ставки по
договору про надання
невідновлювальної кредитної лінії
№895/06-034-776 від 20.11.2007р., укладеного між
ОСОБА_1 та Публічним акціонерним
товариством «Укрсоцбанк», - з 13,5% до 22%
річних, починаючи з 20 жовтня 2008 року.

Зобов»язати Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» провести
перерахунок платежів по договору про
надання невідновлювальної кредитної
лінії №895/06-034-776 від 20.11.2007р., укладеного
між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним
товариством «Укрсоцбанк», - відповідно
до основної процентної ставки 13,5%
річних, починаючи з 20 жовтня 2008 року та
зарахувати надлишково сплачені кошти
за користування кредитом в погашення
суми кредиту по договору про надання
невідновлювальної кредитної лінії
№895/06-034-776 від 20.11.2007р.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243грн.
60коп.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий С. М. Позарецька