Справа № 259/2123/14-ц
Провадження № 2/259/1133/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2014 р.
місто Донецьк

Куйбишевський районний суд міста
Донецька у складі:

головуючого - судді Ларіної О.В.,

при секретарі - Литвиненко Ю.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«КРЕДОБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором
банківського рахунку НОМЕР_1 від 02.11.2006
року та додатковим договором до нього
від 02.07.2007 року, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Публічного
акціонерного товариства «КРЕДОБАНК»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
договором банківського рахунку НОМЕР_1
від 02.11.2006 року та додатковим договором
до нього від 02.07.2007 року в розмірі 17394,62
гривні.

В обґрунтування своїх позовних вимог
представник позивача вказав, що 02 липня
2007 року між позивачем та відповідачем
укладено додатковий договір до
договору банківського рахунку (надалі -
карткові рахунки) № НОМЕР_1 (надалі -
Договір), згідно з яким відповідачу
було надано грошові кошти для
здійснення операцій з використанням
платіжних карток на загальну суму 8755,00
гривень на весь строк дії платіжної
картки, але не пізніше наступного
робочого дня, що передує дню звільнення
з ЗАТ «СК - Інпро».

Однак, відповідач не виконує взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором, порушує договір в частині
своєчасного виконання боргового
зобов'язання.

Загальна сума заборгованості
грошового зобов'язання ОСОБА_2 за
кредитним договором від 02.07.2007 року
станом на 01.08.2013 року складає 17394,62 грн.,
з яких:

- 8728,54 грн. - неповернута сума
кредиту;

- 3913,78 грн. - прострочені відсотки;

- 1788,08 грн. - прострочена сума
комісії за адміністрування кредиту;

- 2964,22 грн. - сума пені.

Представник позивача, який діє на
підставі довіреності Семенов К.П. в
судове засідання з'явився, надав
пояснення, аналогічні викладеним в
позовній заяві, просив задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі, надав
до суду заяву про можливість ухвалення
заочного рішення (а.с.33).

Відповідач ОСОБА_2 повторно до судового
засідання не з'явилась, хоча і була
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи, про що свідчить
телефонограма, зареєстрована в єдиному
журналі телефонограм Куйбишевського
районного суду м. Донецька за №195,
жодних поважних причин своєї неявки до
суду не надала, суд ухвалив відповідно
до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної
неявки в судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних в
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних в справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК України
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги та заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із
сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір.

Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що 02.11.2006 року між ВАТ
«Кредобанк», правонаступником якого є
позивач ПАТ «Кредобанк», та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
Договір банківського рахунку НОМЕР_1,
згідно з п. 1.1. якого банк відкрив
відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1
та зобов'язався надавати послуги по
веденню даного карткового рахунку,
виготовлення банківської платіжної
картки, надання короткострокових
кредитів в межах встановленого банком
кредитного ліміту.

Згідно п. 3.5. даного договору 02.07.2007 року
між ВАТ «Кредобанк» та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено Додатковий
договір до договору банківського
рахунку від 02.11.2006 року, згідно якого
банк зобов'язався надати відповідачу
грошові кошти (кредит) для здійснення
операції з використання платіжних
карток у розмірах та на умовах
обумовлених даним договором, а клієнт
зобов'язався повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.1. даного Додаткового
договору кредитний ліміт було
встановлено в розмірі 8755,00 грн. на весь
строк дії платіжної картки, яка видана
на підставі договору банківського
рахунку від 02.11.2006 року, але не більше
строку перебування відповідача у
трудових відносинах з ЗАТ «СК - Інпро».

Згідно п. 2.3 Договору, датою видачі
кредиту вважається день списання
Клієнтом кредитного ліміту або його
частки з карткового рахунку, вказаного
в п. 2.1 Договору банківського рахунку
НОМЕР_1 від 02.11.2006 року.

Факт отримання відповідачем грошових
коштів в розмірі 8728,54 грн.
підтверджується меморіальним ордером
№32048359 від 03.12.2012 року (а.с.26).

Таким чином позивач свої обов'язки за
Додатковим договором до договору
банківського рахунку № НОМЕР_1 від
02.11.2006 року виконав належним чином.

У відповідності до п. 4.1. Додаткового
договору клієнт зобов'язаний повернути
кредит у повному обсязі до кінця
строку дії банківської платіжної
картки, яка видана на підставі договору
банківського рахунку від 02.11.2006 року,
але не пізніше наступного робочого
дня, що передує дню звільнення з
організації, виконати свої
зобов'язання по сплаті процентів за
користування кредитом і поверненню
отриманих кредитів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив зобов'язання,
на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу.

В ході судового розгляду судом було
встановлено той факт, що станом на
01.08.2013 року за відповідачем ОСОБА_2
перед ПАТ «Кредобанк» існує
заборгованість по кредиту в розмірі
17394,62 грн., що стверджується наявним у
матеріалах справи розрахунком суми
позову про стягнення заборгованості по
кредитному ліміту (а.с.7).

Так, у відповідності до ст. 1048 ЦК
України кредитодавець має право на
одержання від боржника процентів від
суми кредиту, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно з п. 3.1. Додаткового договору до
договору банківського рахунку від
02.11.2006 року за користування кредитом
відповідач зобов'язаний сплатити
позивачу процентну ставку визначену
тарифами банку, яка відповідно до п. 3.3
зазначеного Договору сплачується
щомісячно при поступленні коштів на
рахунок, але не пізніше останнього
робочого дня місяця за який нараховані
проценти.

Тому, згідно розрахунку,
заборгованість відповідача зі сплати
процентів за користування кредитними
коштами за Додатковим договором від
02.07.2007 року становить 3913,78 грн.

Крім того згідно п. 5.1 договору за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань відповідач зобов'язаний
сплатити позивачу пеню за кожен день
прострочки у розмірі подвійної
процентної ставки вказаної у п. 3.1
договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України
встановлено, що закінчення строку
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач має право на одержання пені,
яка згідно розрахунку заборгованості
становить 2964,22 грн. та розрахована за
період з 02.08.2012 року по 01.08.2013 року (а.с.8).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
процентів, належних йому.

Наведені положення узгоджуються з
пунктом 4.9 Договору, Банк має право
вимагати дострокового повернення
кредиту, процентів, комісій та інших
належних до сплати платежів у випадках,
передбачених п. 2.5 Договору, зокрема
невиконання Клієнтом зобов'язань,
передбачених цим договором.

Так, 01.10.2013 року представником ПАТ
«Кредобанк» на адресу відповідача було
надіслано вимогу про дострокове
погашення заборгованості в розмірі
14430,40 грн. (а.с.11).

Таким чином, на підставі вище
наведеного, оцінивши зібрані по справі
докази, суд приходить до переконливого
висновку, що позов є підставним,
підлягає до задоволення, оскільки
представником позивача доведено факт
неналежного виконання відповідачем
ОСОБА_2 зобов'язань згідно Додаткового
договору від 02.07.2007 року до договору
банківського рахунку, внаслідок чого
станом на 01.08.2013 року утворилась
заборгованість перед відповідачем ПАТ
«Кредобанк» у розмірі 17394,62 грн. з яких:
8728,54 грн. - неповернута сума кредиту;
3913,78 грн. - прострочені відсотки; 1788,08 -
прострочена сума комісії за
адміністрування кредиту; 2964,22 грн. -
пеня.

Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «КРЕДОБАНК»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за договором банківського рахунку
НОМЕР_1 від 02.11.2006 року та додатковим
договором до нього від 02.07.2007 року -
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Кредобанк» заборгованість
за договором банківського рахунку
НОМЕР_1 від 02.11.2006 року та додаткового
договору до нього від 02.07.2007 року в
розмірі 17394,62 грн., з яких:

- 8728,54 грн. - неповернута сума
кредиту;

- 3913,78 грн. - прострочені відсотки;

- 1788,08 грн. - прострочена сума
комісії за адміністрування кредиту;

- 2964,22 грн. - сума пені.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Кредобанк» витрати по
сплаті судового збору в розмірі 243,60
гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за заявою
відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів після його
проголошення. Особами, які не були
присутні при оголошенні рішення - в той
же строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набуває чинності після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набуває
чинності після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Куйбишевського районного

суду м. Донецька
О.В. Ларіна