Справа № 495/2401/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 травня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі головуючого -
одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті
Білгород-Дністровському справу за
позовною заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрбудінвест» до
виконавчого комітету Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області, ОСОБА_1
про визнання недійсним договору та
додаткової угоди до нього,

В с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду
з позовом до відповідачів про визнання
недійсним договору та додаткової угоди
до нього, вказуючи, що 11 квітня 2012 року
між Затоківською селищною радою
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області та директором ТОВ
«Укрбудінвест» ОСОБА_1 була укладена
угода про пайову участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури смт. Затока,
а також додаткова угода до нього, які
позивач вважає таким, що укладені з
порушенням діючого законодавства та,
відповідно, такими, що мають бути
визнані недійсними.

Представник позивача у судовому
засіданні повністю підтримала доводи
позовної заяви та просила суд
задовольнити позов у повному обсязі,
мотивуючи це наступним. 22 жовтня 2004
року між Затоківською селищною радою
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрбудінвест» (далі
- TOB «Укрбудінвест») в особі директора
Троїцького Олександра Олексійовича
укладено договір оренди земельної
ділянки для реконструкції,
експлуатації та обслуговування
пансіонату, що знаходиться за адресою:
Одеська область, смт Затока, м.
Білгород-Дністровський, Лиманський
курортний район. 28 квітня 2005 року між
Затоківською селищною радою та TOB
«Укрбудінвест» в особі директора
Троїцького Олександра Олексійовича
укладено додаткову угоду про внесення
змін до договору оренди від 22 жовтня 2004
року, відповідно до п. 29 якої зазначено,
що орендар зобов'язується виконати
будівництво автошляху вздовж
пансіонату в термін до першого травня
дві тисячі шостого року. 01 вересня 2011
року TOB «Укрбудінвест» отриманий
Сертифікат серії ОД №4, яким
засвідчено прийняття в експлуатацію
пансіонату відпочинку Клубний
комплекс «Променад» (1 черга
будівництва), що знаходиться за
адресою: Одеська область, м.
Білгород-Дністровського, смт Затока,
бульвар Золотий беріг, 33.

11 квітня 2012 року між Виконавчим
комітетом Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради в
особі Затоківського селищного голови
Звягінцева Василя Івановича та
Директором TOB «Укрбудінвест» ОСОБА_1
було укладено Договір про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури селища Затока.
Відповідно до п. 1 цього Договору, його
предметом є пайова участь (внесок)
Замовника на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт Затока за
будівництво пансіонату відпочинку
Клубного комплексу «Променад» (перша
черга будівництва), розташованого за
адресою: бульвар Золотий беріг, 33,
Лиманський район, смт Затока, м.
Білгород-Дністровського, Одеської
області. 11 квітня 2012 року між
Виконавчим комітетом Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради в особі Затоківського
селищного голови Звягінцева Василя
Івановича та Директором TOB
«Укрбудінвест» ОСОБА_1 було укладено
Додаткову угоду до Договору про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури селища Затока від 11
квітня 2012 р. за будівництво пансіонату
відпочинку Клубного комплексу
«Променад» (перша черга будівництва)
розташованого за адресою: бульвар
Золотий беріг, 33, Лиманський район, смт.
Затока, м. Білгород-Дністровського
Одеської області. Відповідно до п. 3
цієї Додаткової угоди встановлено, що
сплата пайової участі (внеску) на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури смт Затока
здійснюється Замовником будівництва
до 01 січня 2013 року.

На думку представника позивача, цей
договір та додаткова угода суперечать
положенням Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та положенням діючого цивільного
законодаства. Так, відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 1 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», замовником
є фізична або юридична особа, яка має
намір щодо забудови території (однієї
чи декілької земельних ділянок) і
подала в установленому законодавством
порядку відповідну заяву. З огляду на
те, що забудовником території є TOB
«Укрбудінвест», відтак й замовником за
Договором мав виступити саме ТОВ
«Укрбудінвест». Однак, в порушення ст. 1
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», договір був
укладений між відповідачем та фізичною
особою, ОСОБА_1, який не є забудовником
території.

Як вбачається з преамбули договору від
11 квітня 2012 року, Виконавчий комітет
Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради в
особі Затоківського селищного голови
Звягінцева Василя Івановича, що діє на
підставі рішення №1 Затоківської
селищної ради від 16 листопада 2010 року,
та керуючись Порядком пайової участі
(внеску) замовників у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури смт Затока,
з одного боку, і Директор Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрбудінвест» ОСОБА_1, що діє на
підставі уставу, уклали договір. Тобто,
ОСОБА_1, хоча і підписував дійсний
договір на підставі Уставу, але
підписав його не від імені юридичної
особи, а від власного імені. Відтак,
ОСОБА_1, діючи від свого імені та не
будучи забудовником території не є
належною стороною за Договором, що
відповідно до ст. 203 ЦК України є
підставою для визнання договору
недійсним.

Далі, як прояснила представник
позивача, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»,
встановлюється, що замовник, який має
намір щодо забудови земельної ділянки
у відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті.
Положеннями вищевказаного Закону
передбачається, що пайова участь
замовників являє собою одноразовий
внесок, що сплачується до бюджету.
Згідно ч. 3 ст. 40 вищезазначеного Закону,
пайова участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
полягає у перерахуванні замовником до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію до відповідного
місцевого бюджету коштів для створення
і розвитку зазначеної інфраструктури.
Так само, ч. 9 ст. 40 Закону передбачає, що
договір про пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
укладається до прийняття об'єкта в
експлуатацію.

На думку представника позивача, з
огляду на вищезазначене вбачається, що
законодавчо не встановлюється
обов'язок саме пайової участі, як форми
участі у створенні і розвитку
інженерно- транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту.
Відтак, у разі, якщо, наприклад,
замовник за власний рахунок проклав
необхідні інженерні мережі, які
знаходяться поза межами земельної
ділянки відведеної йому для забудови,
то зазначене вважається виконанням
свого обов'язку та ніяких додаткових
коштів, у вигляді пайової участі, не
потребує.

Договором оренди земельної ділянки для
реконструкції, експлуатації та
обслуговування пансіонату, що
знаходиться за адресою: Одеська
область, смт Затока,
м.Білгород-Дністровський, Лиманський
курортний район від 22 жовтня 2004 року,
та змінами, внесеними додатковою
угодою від 28 квітня 2005 року
передбачено, що орендар зобов'язується
виконати будівництво автошляху вздовж
пансіонату в термін до першого травня
дві тисячі шостого року. Так, в порядку
укладеного договору оренди та
додаткової угоди та діючого
законодавства, в 2008 році TOB
«Укрбудінвест» звернулося до
Виконавчого комітету Затоківської
селищної ради з листом про надання
дозволу на розробку проектної
документації по будівництву переїзду
не загального користування через
залізничну колію на 53 км ПК 1 ст.
Кароліно-Бугаз у Лиманському районі
смт Затока, на виконання рішення
Затоківської селищної ради №450 від
11.05.07 р. «Про залучення та визначення
розмірів коштів замовників
(інвесторів) на розвиток
інженерно-транспортної інфраструктури
при будівництві та реконструкції
об'єктів містобудування на території
смт Затока».

Далі, рішенням Затоківської селищної
ради №142 від 04 квітня 2008 року надано
дозвіл ТОВ «Укрбудінвест» на розробку
проектної документації по будівництву
переїзду не загального користування
через залізничну колію на 53 км ПК 1 ст.
Кароліно-Бугаз у Лиманському районі
смт Затока Одеської області. Пунктом 3
цього рішення Затоківської селищної
ради зазначено, що будівництво дороги в
Лиманському районі смт Затока уздовж
пансіонату TOB «Укрбудінвест»
вважається залученням коштів
підприємства на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури на території смт Затока
м. Білгород-Дністровського Одеської
області. Тобто, свої зобов'язання TOB
«Укрбудінвест» виконав у повному
обсязі. Разом з тим, цей внесок у
вигляді побудованого переїзду не був
зарахований як залучені кошти
підприємства на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури на території смт.
Затока м. Білгород-Дністровського
Одеської області. Крім того, 01 вересня
2011 року TOB «Укрбудінвест» отриманий
Сертифікат серії ОД №4, яким
засвідчено прийняття в експлуатацію
пансіонату відпочинку клубний
комплекс «Променад» (1 черга
будівництва), що знаходиться за
адресою: Одеська область, м.
Білгород-Дністровського, смт Затока,
бульвар Золотий беріг, 33.

Таким чином, як пояснила представник
позивача, зважаючи на передбачений
законодавчо одноразовий внесок у
розвиток інфраструктури, замовник - TOB
«Укрбудінвест», виконав взяті на себе
зобов'язання по розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури на території смт.
Затока м. Білгород-Дністровського
Одеської області, збудувавши дорогу
уздовж пансіонату, а укладений після
прийняття до експлуатації договір є
порушенням ст. 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Також, крім зазначених
порушень, при укладенні договору, що є
самостійною підставою для визнання
його недійсності, вказаний договір
суперечить п. 5 ст. 28 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», що
відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є
підставою для визнання його недійсним.
Так, відповідно до п. 5 п. а ст. 28 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», до повноважень виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать залучення на договірних
засадах коштів підприємств, установ та
організацій незалежно від форм
власності, розташованих на відповідній
території, та коштів населення, а також
бюджетних коштів на будівництво,
розширення, ремонт і утримання на
пайових засадах об'єктів соціальної і
виробничої інфраструктури та на заходи
щодо охорони навколишнього природного
середовища. Однак, п. 3 Договору
іменується як «Зобов'язання сторін»,
однак положення Договору містять лише
зобов'язання замовника. Тобто, цей
договір не містить взаємних прав та
обов'язків позивача і відповідача щодо
пайової участі у розвитку
інфраструктури, що в свою чергу
свідчить про невідповідніть цього
договору про пайову участь нормам
діючого законодавства.

Таким чином, як вказує представник
позивача, вищевказаний договір від 11
квітня 2012 року та Додаткова угода до
нього укладені з порушенням норм
діючого законодавства, а саме : -
вчинений особою, яка не мала
необхідного обсягу цивільної
дієздатності, що відповідно до ст. 203 ЦК
України є підставою для визнання
договору та додаткової угоди
недійсними; - нормами діючого
цивільного законодавства не
передбачається звернення Затоківської
селищної ради з вимогою, як кредитора
за зобов'язанням, про повторне
виконання вже припиненого
зобов'язання, що відповідно до ст. 215 ЦК
України є підставою для визнання
такого договору недійсним; - пункту 5 ст.
28 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», відповідно
до якого положення Договору мають
містити зобов'язання не тільки
замовника, а й Виконавчого комітету
Затоківської селищної ради, що згідно з
ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для
визнання договору та додаткової угоди
недійсними; - положень ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», якими
встановлюється, що пайова участь має
бути перерахована замовником до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію. На підставі
вищевикладеного, представник позивача
просила суд задовльнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача - виконавчого
комітету Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області у судовому засіданні
з позовом не погодилась та просила суд
відмовити у його задоволенні,
пояснивши наступне. Так, позовні
вимоги позивача обґрунтовуються тим,
що рішенням Затоківської селищної ради
№142 від 04 квітня 2008 року надано дозвіл
позивачу на розробку проектної
документації по будівництву переїзду
не загального користування через
залізничну колію на 53 км ПК 1 ст.
Кароліно-Бугаз у Лиманському районі,
смт Затока Одеської області. Позивач
зазначає, що п. 3 рішення Затоківської
селищної ради №142 встановлюється, що
будівництво дороги в Лиманському
районі смт. Затока уздовж пансіонату TOB
«Укрбудінвест» вважається залученням
коштів підприємства на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури на території смт Затока
м. Білгород-Дністровського Одеської
області. Однак, представник
відповідача звернув увагу суду, що
відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» порядок залучення,
розрахунку розміру і використання
коштів пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до цього
Закону. Рішенням Затоківської селищної
ради №365 від 07 червня 2011 року «Про
затвердження Порядку пайової участі
(внеску) замовників будівництва у
створенні і тозвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт Затока»
затверджено Порядок пайової участі
(внеску) замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт Затока; примірний
Договір про пайову участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури селища
Затока; примірний Додаток до Договору
про пайову участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури селища
Затока - розрахунок величини пайової
участі (внеску) за будівництво. Згідно з
п. 1.5 цього Порядку встановлюється, що
замовник (забудовник) - фізична або
юридична особа, яка має у власності або
у користуванні земельну ділянку і
подала у встановленому законодавством
порядку заяву (клопотання) щодо її
забудови для здійснення будівництва
об'єкта містобудування. Далі, у
відповідності до п.2.1 Порядку,
залучення замовників здійснюється на
підставі договорів пайової участі у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт Затока, які в
обов'язковому порядку укладаються до
отримання рішення Виконавчого
комітету Затоківської селищної ради
про можливість отримання замовником
містобудівних умов та обмежень,
відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України
Про регулювання містобудівної
діяльності». Тобто, такої форми пайової
участі як будівництво об'єктів
інженерно- транспортної чи соціальної
інфраструктури не передбачається.

По-друге, як вказала представник
відповідача, не може вважатися доказом
по справі лише посилання позивача на
рішення Затоківської селищної ради №142
від 04 квітня 2008 року як раніше сплачену
пайову участь TOB «Укрбудінвест». Однак,
TOB Укрбудінвест» не надав будь-яких
підтверджень виконання рішення
Затоківської селищної ради №142 від 04
квітня 2008 року, наприклад, рішення
Затоківської селищної ради про
затвердження виконання зобов'язання по
будівництву дороги. Таким чином,
Договір про пайову участь у створенні і
розвитку інженерно- -танспортної і
соціальної інфраструктури селища
Затока від 11 квітня 2012 року є єдиним
договором між Затоківською селищною
радою та TOB «Укрбудінвест», що
передбачає сплату пайової участі і
внеску. По-третє, посилання позивача на
недійсність Договору про пайову участь
у створенні і розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури селища Затока від 11
квітня 2012 року у зв'язку з тим, що
останній укладений після прийняття
об'єкту будівництва в експлуатацію,
посилаючись на Сертифікат від 01
вересня 2011 року також не може бути
прийнятий до уваги. Оскільки Порядком
пайової участі (внеску) замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт Затока,
затвердженим рішенням Затоківської
селищної ради №365 від 07 червня 2011 року,
передбачається можливість сплати
пайової участі вже після введення в
експлуатацію об'єкту будівництва.
Пунктом 4.2 вказаного Порядку
встановлюється, що у разі якщо об'єкт
містобудування вже введений в
експлуатацію, то Замовник будівництва
зобов'язаний надати до Виконавчого
комітету Затоківської селищної ради
документи, що підтверджують вартість
об'єкту містобудування на період
укладення Договору пайової участі.
Додатковою угодою до Договору про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури селища Затока від 11
квітня 2012 року встановлюється, що
замовник зобов'язаний перерахувати
пайову участь (внесок) у сумі дев'ятсот
шістдесят тисяч дев'ятсот дев'ять грн.
п'ятдесят дві копійки. Однак, на даний
час позивачем свої зобов'язання за
Договором не виконані. На підставі
вищевикладеного, представник
відповідача просив суд відмовити у
задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився, надав на адресу суду
заперечення, згідно яких вказав
наступне. По-перше, позивач просить
визнати недійсним договір посилаючись
на вже виконане зобов'язання, а саме
закінчене будівництво дороги в
Лиманському районі смт. Затока уздовж
пансіонату TOB «Укрбудінвест». На час
узгодження проектної документації по
будівництву переїзду, ОСОБА_1, ще не був
призначений на посаду директора TOB
«Укрбудінвест». Про той факт, що в 2008
році було затверджено рішення
Затоківської селищної ради №142 про
надання дозволу TOB «Укрбудінвест» на
розробку проектної документації по
будівництву переїзду не загального
користування через залізничну колію на
53 км ПК 1 ст. Кароліно-Бугаз у
Лиманському районі смт Затока Одеської
області йому стало відомо лише після
звернення позивача до суду. Так само і
про наявний в матеріалах протокол,
укладений між Затоківською селищною
радою та TOB «Укрбудінвест» про
виконання договірних зобов'язань, а
саме будівництва дороги, йому не було
невідомо до початку розгляду справи.
Далі, відповідач ОСОБА_1, щодо
визначення його як замовника за
спірним договором пояснює, що дійсно
між Виконавчим комітетом Затоківської
селищної ради Білгород- Дністровської
міської ради в особі Затоківського
селищного голови Звягінцева Василя
Івановича та ОСОБА_1, 11 квітня 2012 року
було укладено Договір про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури селища Затока. З огляду
на те, що Договір був підписаний перед
початком чергової сесії Затоківської
селищної ради, він не мав часу
ознайомитися з ним та не мав гадки, що
підписав саме Договір про пайову
участь. Звичайно, виступити стороною за
вказаним договором він не міг, адже
замовником будівництва ніколи не був.
Відтак, звертає увагу суду, що спірний
договір ним як фізичною особою був
підписаний помилково, а тому він не
заперечує щодо вимог позивача про
визнання його недійсним. На підставі
вищевикладеного вказує, що за
наявності законних підстав проти
задоволення позову не заперечує, та
просить розглянути справу без його
участі.

Представник Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури, який вступив
у справу з метою захисту інтересів
держави та забезпечення додержання
вимог діючого законодавства, у
судовому засіданні позов не визнав та
пояснив наступне.

В якості обґрунтування своєї позовної
заяви, TOB «Укрбудінвест» зазначає, що
договір про пайову участь від 11.04.2012
року підписаний не представником TOB
«Укрбудінвест», а ОСОБА_1 як фізичною
особою, що є підставою для визнання
зазначеного договору відповідно до ст.
203 ЦПК України недійсним. Водночас,
зазначені посилання відповідача є
необгрунтованими та спростовуються
наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 626
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Статтею 629
ЦК України передбачено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 180
Господарського кодексу України, зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору зідповідно
до законодавства. Господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, з нзнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язана у будь-якому разі
узгодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Як вбачається із змісту договору про
пайову участь від 11.04.2012 року, цей
договір підписаний директором TOB
«Укрбудінвест» ОСОБА_1 та скріплений
печаткою юридичної особи. Відповідно
до відомостей Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_1 є керівником
та підписантом TOB «Укрбудінвест». Таким
чином, зазначений договір відповідає
положенням Цивільного та
Господарського кодексів України,
укладений належними сторонами, є
чинним та не перечить приписам діючого
законодавства. При цьому, передумовою
укладення договору пайової участі був
лист TOB Укрбудінвест» від 06.04.2012 року №
734, складений на бланку юридичної особи,
яким до Затоківської селищної ради
скеровано зведену кошторисну вартість
будівництва «Клубного комплексу
Променад».

Більш того, представник
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури просив суд врахувати те, що
TOB «Укрбудінвест» за вказаним
договором вже сплачено суму у розмірі
135 тис.грн., що підтверджує факт
визнання позивачем значеного договору.
Крім того, позивачем зазначається, що TOB
«Укрбудінвест» виконано зобов'язання
за договором пайової участі,
збудувавши дорогу уздовж пансонату.
Разом з тим, як вбачається з п. 29
договору оренди земельної ділянки,
укладеного 22.10.2004 року між
Затоківською селищною радою та TOB
«Укрбудінвест» на земельну ділянку
площею 35,034 га для реконструкції,
експлуатації та обслуговування
пансіонату, яка находиться за адресою:
Одеська область, смт. Затока, м.
Білгород-Дністровський, Лиманський
район, орендар зобов'язується виконати
будівництво автошляху вздовж
пансіонату в термін до 01.05.2005 року.

На виконання зазначених умов договору
оренди земельної ділянки TOB
«Укрбудінвест» здійснено будівництво
переїзду незагального користування
через залізничну колію на 53 км ПК 1 ст.
Кароліно-Бугаз у Лиманському районі,
смт. Затока, Одеської області. Отже,
будівництво автошляху здійснювалось
на підставі зобов'язання, покладеного
на позивача згідно договору оренди
земельної ділянки. Проте, договір
пайової участі від 11.04.2012 року,
укладений виконавчим комітетом
Затоківської селищної ради та TOB
«Укрбудінвест» стосовно будівництва
пансіонату відпочинку «Клубний
комплекс «Променад» (1 черга
будівництва), тобто стосовно іншого
нерухомого майна. Таким чином,
будівництво TOB «Укрбудінвест»
автошляху не може вважатись виконанням
зобов'язання, покладеного згідно
договору про пайову участь, який був
укладений стосовно будівництва
пансіонату відпочинку «Клубний
комплекс «Променад». Також представник
позивача вказує, що в позовній заяві
хаотично, без зазначення правових
підстав, наводяться посилання на те, що
договір не містить зобов'язань
селищної ради, наводяться підстави
визнання правочину недійсним,
закріплені ст. 203 ЦК України та
положення Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№11. Однак, позивачем не враховано, що
чинним законодавством передбачено
укладення односторонніх договорів (ч. 2
ст. 626 ЦК України). Так, як вказує
представник Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури, враховуючи
все викладене, суд має критично
віднестись до обґрунтувань, викладених
у позові TOB «Укрбудінвест» та прийняти
рішення про відмову у його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
сторони, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 22
жовтня 2004 року між Затоківською
селищною радою Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області від
імені якої діє Голова Затоківської
селищної ради Ярцева Надія Федорівна
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрбудінвест» в
особі директора Троїцького Олександра
Олексійовича був укладений договір
оренди земельної ділянки площею 35, 034
га. для реконструкції, експлуатації та
обслуговування пансіонату, який
розташований за адресою : Одеська
область, смт. Затока, м.
Білгород-Дністровський, Лиманський
курортний район. Згідно акту
прийому-передачі земельних ділянок від
22.10.2004 року вищевказана земельна
ділянка була фактично надана ТОВ
«Укрбудінвест».

28 квітня 2005 року між Затоківською
селищною радою Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області від
імені якої діє Голова Затоківської
селищної ради Ярцева Надія Федорівна
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрбудінвест» в
особі директора Троїцького Олександра
Олексійовича була укладена Додаткова
Угода про внесення змін до договору
оренди, згідно якої були внесені зміни
до вищевказаного договору оренди, а
саме : п. 29 був викладений з зміненій
редакції, яка, серед іншого, передбачає,
що ТОВ «Укрбудінвест» зобов'язується
виконати будівництво автошляху вздовж
пансіонату до 01 травня 2006 року.

04 квітня 2008 року виконавчим комітетом
Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області було прийнято рішення
№142.

Згідно п.1 рішення виконавчого комітету
Затоківської селищної ради №142 від 04
квітня 2008 року, ТОВ «Укрбудінвест»
було надано дозвіл на розробку
проектної документації по будівництву
переїзду незагального користування
через залізничну колію на 53 км ПК 1 ст.
Кароліно Бугаз у Лиманському районі
смт. Затока Одеської області; згідно п.
3 цього рішення вказано - вважати
будівництво дороги в Лиманському
районі смт. Затока уздовж пансіонату
ТОВ «Укрбудінвест» залученням коштів
підприємства на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури на території смт.
Затока м. Білгород-Дністровського
Одеської області.

Згідно протоколу про виконання
договірних зобов'язань, підписаному
представниками Затоківської селищної
ради та представниками ТОВ
«Укрбудінвест», було ухвалено :
оглянувши збудовану ТОВ
«Укрбудінвест» зовнішньо площадкову
дорогу довжиною 288 м., розташовану
вздовж земельної діялнки площею 35,034 га,
яка знаходиться за адресою : Одеська
область, смт. Затока, м.
Білгород-Дністровського, Лиманський
район, вирішили, що ТОВ «Укрбудінвест»
повністю виконані зобов'язання,
зазначені у п. 29 договору оренди
земельної ділянки від 22.10.2008 року в
частині будівництва автошляху вздовж
пансіонату.

Згідно Сертифікату серії ОД № 4
від 01.09.2011 року Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області засвідчила
відповідність закінченого
будівництвом об'єкту : реконструкції
пансіонату відпочинку «Клубний
комплекс «Променад» (1 черга
будівництва), який розташований за
адресою : Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, смт. Затока,
бульвар Золотий берег, 33, який був
виданий на підставі акту готовності
об'єкта до експлуатації від 01.09.2011 року.

Далі, 11 квітня 2012 року між виконавчим
комітетом Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області в особі Затоківського
селищного голови Звягінцева Василя
Івановича та директором Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрбудінвест» ОСОБА_1 був укладений
договір про пайову участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури селища
Затока.

Згідно п. 1 цього договору, предметом
цього договору є пайова участь (внесок)
ТОВ «Укрбудінвест» на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури селища Затока за
будівництво пансіонату відпочинку
Клубного комплексу «Променад»,
розташоаног за адресою : бульвар
Золотий Берег, 33, Лиманський район, смт.
Затока, м. Білгород-Дністровського,
Одеської області.

Згідно п. 2 договору, розмір пайової
участі визначається відповідно до
додатку до цуг договору. До цього
договору доданий Розрахунок величини
пайової участі за будівництво, яка
складає 960909, 52 гривні.

Згідно Додаткової угоди до цього
договору від 11.04.2012 року, ТОВ
«Укрбудінвест» зобов'язаний
перерахувати пайову участь (внесок) у
сумі 960909, 52 гривні у термін до 01 січня
2013 року.

Згідно статті 3 Закону України « Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038-VI від 17.02.2011 року, відносини у сфері
містобудівної діяльності регулюються
Конституцією України, Цивільним
кодексом України, Земельним кодексом
України, цим законом, Законами України
« Про Генеральну схему планування
території України», «Про основи
містобудування», «Про архітектурну
діяльність», «Про комплексну
реконструкцію кварталів (мікрорайонів)
застарілого житлового фонду», «Про
землеустрій» та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 статті 40 Закону України « Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038-VI від 17.02.2011 року, порядок
залучення, розрахунку розміру і
використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до цього
закону.

Згідно ч.2 статті 40 Закону України « Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038-VI від 17.02.2011 року, замовник, який
має намір щодо забудови земельної
ділянки у відповідному населеному
пункті, зобов'язаний взяти участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту,
крім випадків, передбачених частиною
четвертою цієї статті.

Згідно ч.3 статті 40 Закону України « Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038-VI від 17.02.2011 року, пайова участь у
розвитку інфраструктури населеного
пункту полягає у перерахуванні
замовником до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію до
відповідного місцевого бюджету
коштів для створення і розвитку
зазначеної інфраструктури.

Згідно ч.5 статті 40 Закону України
« Про регулювання містобудівної
діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року,
величина пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
визначається у договорі, укладеному з
органом місцевого самоврядування
(відповідно до встановленого органом
місцевого самоврядування розміру
пайової участі у розвитку
інфраструктури), з урахуванням
загальної кошторисної вартості
будівництва об'єкта, визначеної
згідно з будівельними нормами,
державними стандартами і правилами.
При цьому не враховуються витрати на
придбання та виділення земельної
ділянки, звільнення будівельного
майданчика від будівель, споруд та
інженерних мереж, влаштування
внутрішніх і позамайданчикових
інженерних мереж і споруд та
транспортних комунікацій.

Згідно ч.8 статті 40 Закону України
« Про регулювання містобудівної
діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року,
розмір пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
визначається протягом десяти робочих
днів з дня реєстрації органом
місцевого самоврядування звернення
замовника про укладення договору про
пайову участь та доданих до нього
документів, що підтверджують вартість
будівництва об'єкта, з
техніко-економічними показниками.

У разі зміни замовника розмір
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
зменшується на суму коштів, сплачених
попереднім замовником відповідно до
укладеного ним договору про пайову
участь.

Згідно ч.9 статті 40 Закону України «
Про регулювання містобудівної
діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року,
договір про пайову участь у
розвитку інфраструктури населеного
пункту укладається не пізніше ніж
через 15 робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття обєкта в
експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової
участі;

3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є
розрахунок величини пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту.

Кошти пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
сплачуються в повному обсязі до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію єдиним платежем або
частинами за графіком, що визначається
договором.

Згідно ч.10 статті 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» № 3038-VI від
17.02.2011 року, кошти, отримані як
пайова участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту,
можуть використовуватися виключно
для створення і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури відповідного
населеного пункту.

Проаналізувавши вищевикладене,
суд приходить до наступних висновків.

Позивач, який здійснював
реконструкцію пансіонату відпочинку
«Клубний комплекс Променад» (1 черга
будівництва), згідно з умовами договору
оренди земельної ділянки від 22.10.2004
року та додаткової угоди до цього
договору від 28.04.2005 року був
зобов'язаний здійснити будівництво
автошляху вздовж пансіонату в термін
до першого травня 2006 року, що і було
виконано позивачем.

Згідно рішення Затоківської
селищної ради №142 від 04.04.2008 року це
будівництво дороги вважається
залученням коштів підприємства на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури селища
Затока.

Реконструкція вищевказаного
пансіонату була проведена позивачем,
про що був складений акт готовності
об'єкта до експлуатації, і на підставі
цього акту позивачу - ТОВ
«Укрбудінвест» 01.09.2011 року був виданий
Сертифікат серії ОД № 4 про
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта Пансіонату
відпочинку «Клубний комплекс
«Променад».

Тобто, позивач здійснюючи
забудову (у даному випадку
реконструкцію) об'єкту нерухомості,
прийняв участь у створенні та розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури селища Затока. Доказів
щодо будівництва будь-яких інших
об'єктів нерухомості сторонами суду не
надано.

Як було вказано раніше, договір
про пайову участь укладається не
пізніше ніж через 15 робочих днів з дня
реєстрації звернення замовника про
його укладання, але до прийняття
об'єкта в експлуатацію.

Як вбачається з матеріалів
справи, договір про пайову участь був
укладений 11 квітня 2012 року, а об'єкт був
прийнятий до експлуатації 01 вересня 2011
року, тобто договір був укладений вже
після прийняття об'єкта в експлуатацію,
що суперечить положенням Закону
України « Про регулювання
містобудівної діяльності», та, у
відповідності до ч. 1 статті 203 та ч. 1 215
ЦК України є підставою для визнання
його недійсним.

Факт того, що позивачем був
збудований (реконструйований) один
об'єкт підтверджується самим договором
про пайову участь, де вказаний предмет
договору - пайова участь (внесок)
Замовника на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт Затока за
будівництво пансіонату відпочинку
Клубного комплексу «Променад» (перша
черга будівництва), розташованого за
адресою: бульвар Золотий беріг, 33,
Лиманський район, смт Затока, м.
Білгород-Дністровського, Одеської
області та Сертифікатом, який
засвідчує прийняття в експлуатацію
пансіонату відпочинку «Клубний
комплекс Променад», який розташований
за адресою : бульвар Золотий беріг, 33,
Лиманський район, смт Затока, м.
Білгород-Дністровського, Одеської
області.

Суд приймає до уваги доводи
представника позивача та відповідача
ОСОБА_1 про те, що сам договір та
додаткова угода до нього були укладені
помилково, оскільки ці твердження не
спростовується матеріалами справи.

Твердження представника позивача
відносно того, що договір був
підписаний особою, яка не мала
необхідного обсягу цивільної
дієздатності, суд не приймає до уваги,
оскільки договір підписаний ОСОБА_1,
який є директором ТОВ «Укрбудінвест»,
і згідно відомостей Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців є керівником та
підписантом ТОВ «Укрбудінвест».

Згідно п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», судам
необхідно враховувати, що згідно із
статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не
може суперечити ЦК, іншим законам
України, які приймаються відповідно до
Конституції України та ЦК,
міжнародним договорам, згода на
обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, актам
Президента України, постановам
Кабінету Міністрів України, актам
інших органів державної влади
України, органів влади Автономної
Республіки Крим у випадках і в межах,
встановлених Конституцією України та
законом, а також моральним засадам
суспільства.

Зміст правочину не повинен
суперечити положенням також інших,
крім актів цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України.

Згідно ч. 1 статті 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно ч. 3 статті 215 ЦК України,
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно ч. 1 статті 203 ЦК України, яка
встановлює загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду №9 від 06.11.2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», вимоги про визнання
оспорюваного правочину недійсним і
застосування наслідків його
недійсності, а також про застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину розглядаються у

позовному провадженні в порядку
цивільного судочинства відповідно до
вимог статті 15 ЦПК.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду №9 від 06.11.2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», правочин може бути
визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду №9 від 06.11.2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», відповідно до частини
першої статті 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент

вчинення правочину. Не може бути
визнаний недійсним правочин, який не
вчинено.

Таким чином, статтею 215 Цивільного
кодексу України чітко визначено
підстави визнання правочину недійсним.

Згідно статті 1 ЦПК України, завданнями
цивільного судочинства є справедливий
, неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 10,11 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Кожна сторона повинна довести
ті обставин, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 6
цього Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Згідно статті 57 ЦПК України,
доказами є будь які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Стаття 58 ЦПК України передбачає, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Згідно статті 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає що позивачем надані суду
належні та допустимі докази на
підтвердження того, що вищевказаний
договір був укладений з порушенням
норм діючого законодавства, а саме
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», що, у
відповідності до статей 203, 215 ЦК
України є підставою для визнання його
недійсним, а, оскільки додаткова угода
була укладена до вищевказаного
договору, вона також є недійсною.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 3, 40 Закону України « Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038-VI від 17.02.2011 року, Постановою
Пленуму Верховного Суду №9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», ст.ст. 203, 215 ЦК
України, ст.ст. 1, 10, 11, 57, 58, 60, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрбудінвест» до виконавчого
комітету Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області, ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору та додаткової угоди
до нього - задовольнити.

Визнати Договір про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури селища Затока від 11
квітня 2012 року, укладений між
виконавчим комітетом Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області в особі
Затоківського селищного голови
Звягінцева Василя Івановича та
Директором Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрбудінвест»
ОСОБА_1 - не дійсним.

Визнати Додаткову угоду від 11
квітня 2012 року до Договору про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури селища Затока від 11
квітня 2012 року, укладену між виконавчим
комітетом Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області в особі Затоківського
селищного голови Звягінцева Василя
Івановича та Директором Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрбудінвест» ОСОБА_1 - не дійсною.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

СУДДЯ :