Провадження № 2/161/443/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

04 червня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області
в складі:

головуючої- судді Кирилюк В.Ф

при секретарі- Поліщук Д.Р.

з участю представника позивача,

відповідача за зустрічним позовом-
ОСОБА_8

відповідача, позивача за

зустрічним позовом- ОСОБА_6

представника третьої особи- Шульган
Ф.П.

розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зустрічним позовом
ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та
інтересах малолітнього сина ОСОБА_7 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа без самостійних вимог на стороні
позивача служба у справах дітей
Луцької міської ради про усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням шляхом вселення в
квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися в суд з позовом до ОСОБА_6
про визнання її такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням в квартирі, що належить їм
на праві спільної часткової власності.

В обгрунтування своїх вимог
вказують, що є співвласниками квартири
АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_6 була
зареєстрована в квартирі за вказаною
адресою і проживала в ній з 18.05.2009 року
по 2011 рік, як дружина ОСОБА_4 З того часу
проживає за іншою адресою, але
продовжує бути зареєстрованою в
належній їм квартирі, що створює їм, як
власникам житла, певні незручності,
зокрема вони сплачують за неї
комунальні послуги(газ, світло, вода),
хоча відповідач жодним чином не
відшкодовує понесених ними витрат.
Оскільки відповідач добровільно
припинила проживання у спірній
квартирі та вибула на проживання за
іншою адресою, її слід вважати особою,
яка без поважних причин відсутня на
проживанні за місцем реєстрації.
Вказують також, що будь-яких договорів
між ними та відповідачем відносно
проживання чи реєстрації у спірній
квартирі не укладалося.

Покликаючись на те, що добровільно
зняти свою реєстрацію в належній їм
квартирі ОСОБА_6 відмовляється, просять
суд визнати її такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1, як
таку, що відсутня без поважних причин
понад один рік.

ОСОБА_6 в своїх інтересах та інтересах
малолітнього сина ОСОБА_7 звернулася в
суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача
служба у справах дітей Луцької міської
ради про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням
шляхом вселення в квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 ОСОБА_8 заявлені вимоги
підтримав з підстав, зазначених в
позовній заяві і просить задовольнити
їх. Суду пояснив, що поважних причин не
проживати за місцем реєстрації понад
один рік ОСОБА_6 не мала, будь-які
перешкоди їй у цьому позивачі не
чинили. Уточнив також, що права
позивачів в даному випадку порушені
необхідністю оплачувати за
відповідача комунальні послуги, а
саме: вивезення сміття, оскільки плата
за дану послугу залежить від кількості
зареєстрованих в квартирі осіб. Крім
того зазначив, що в квартирі
зареєстрований також і малолітній син
ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який проживає з
матір'ю. Питання про визнання його
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням в квартирі, що
належить їм на праві спільної
власності, позивачами не ставиться.
Просить позов задовольнити, в
зустрічному позові відмовити за
безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_6 проти позову
заперечила. Суду пояснила, що в
квартирі АДРЕСА_1 була зареєстрована
разом із сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, як
дружина ОСОБА_4, шлюб з яким був
укладений 06.09.2009 року. Шлюб між ними
розірваний 31.10.2011 року, в спірній
квартирі не проживає з червня 2012 року,
оскільки колишній чоловік забрав ключі
від вхідних дверей квартири, пізніше
замок на вхідних дверях був змінений.
Крім того, не маючи достатніх коштів на
своє утримання та утримання
малолітньої дитини в зв'язку з
перебуванням у відпустці по догляду за
дитиною, змушена була до закінчення
зазначеної відпустки проживати за
місцем проживання своїх батьків в
смт.Іваничі. На даний час працює в
м.Луцьку, орендує квартиру, дитина
тимчасово проживає з її батьками. Має
намір проживати разом з дитиною за
місцем реєстрації. Суду повідомила
крім того, що колишній чоловік ОСОБА_4,
маючи на даний час іншу сім'ю та його
брат ОСОБА_5 з сім'єю, за місцем
реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 не
проживають також. Просить в позові
відмовити, зустрічний позов
задовольнити.

Представник служби у справах дітей
Луцької міської ради проти первісного
позову заперечив, покликаючись на те,
що втрата ОСОБА_6 права користування
житловим приміщенням в квартирі за
місцем реєстрації порушуватиме права
малолітнього ОСОБА_7, який після
розірвання шлюбу між батьками
проживає з матір'ю та зареєстрований за
місцем її реєстрації.

Заслухавши пояснення сторін,
свідків, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що в первісному позові
слід відмовити, зустрічний позов
підлягає до задоволення.

Згідно ст.383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ч.2 ст.405 СК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними і
власником житла або законом.

З пояснень сторін, матеріалів справи
судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить позивачам та відповідачам за
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві спільної
сумісної власності, що стверджується
свідоцтвом про право власності на
житло від 15.02.1995 року(а.с.8).

З 06.09.2009 року по 31.10.2011 року ОСОБА_4
та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому
шлюбі.

ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1
зареєстрована 18.05.2010 року, як дружина
ОСОБА_4, разом із сином ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованими
залишаються і на даний час, що
стверджується будинковою книгою(а.с.4-7).

В спірній квартирі ОСОБА_6 разом з
дитиною не проживають з червня 2012 року.
Перебуваючи у відпустці по догляду за
дитиною, проживали за місцем
проживання її батьків в смт.Іваничі
Волинської області. На даний час працює
в м.Луцьку, орендує квартиру, дитина
тимчасово залишається проживати з її
батьками. Брати участь у витратах на
утримання квартири співвласники не
пропонували, добровільно змінити місце
реєстрації не бажає, оскільки має намір
проживати разом з дитиною за місцем
реєстрації.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Представник позивача ОСОБА_4 в
судовому засіданні жодним чином не
спростував пояснення ОСОБА_6, що вона не
проживала за місцем реєстрації з
поважних причин, оскільки колишнім
чоловіком у неї були забрані ключі від
вхідних дверей спірної квартири та, що
після цього замок на вхідних дверях був
змінений. Разом з тим, ні позивачі за
первісним позовом, ні представник
позивача в судовому засіданні,
підтримуючи заявлені позовні вимоги та
заперечуючи проти зустрічного позову,
відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України не
надали суду жодного доказу про
порушення їх права, як співвласників
квартири, непроживанням в квартирі
ОСОБА_6 та її реєстрацією в належній їм
квартирі. Тим більше, беручи до уваги
повідомлену ОСОБА_6 обставину, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вказаній квартирі за
місцем реєстрації не проживають, що не
заперечив в судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_8

На основі викладеного суд
приходить до висновку, що оскільки
позивачі за первісним позовом не
довели порушення, невизнання або
оспорювання їх прав, свобод чи
інтересів, як співвласників спірної
квартири та не спростували твердження
відповідача та позивача за зустрічним
позовом, що в спірній квартирі не
проживає понад один рік з поважних
причин, в первісному позові слід
відмовити, зустрічний позов слід
задовольнити та усунути перешкоди
ОСОБА_6 та її малолітньому сину ОСОБА_7 в
користуванні житлом шляхом вселення їх
в квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, суд приходить до висновку
також, що відповідно до ст.88 ЦПК
України, з відповідачів за зустрічним
позовом в користь ОСОБА_6 слід стягнути
сплачений нею судовий збір в сумі 243,60
грн. по 60,90 грн. з кожного.

На підставі ст.ст.4,15,317,383,405 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 60,88, 209, 212, 214,
215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р
І Ш И В:

В позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням - відмовити.

Позов ОСОБА_6, яка діє в своїх
інтересах та інтересах малолітнього
ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа без самостійних
вимог на стороні позивача служба у
справах дітей Луцької міської ради про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням шляхом вселення в
квартиру - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_6 та її
малолітньому сину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
в користуванні житлом та вселити їх в
квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 по 60(шістдесят)
грн.90 коп. з кожного судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Кирилюк В.Ф.