Номер провадження: 22-ц/785/3855/14
Номер справи місцевого суду: 508/105/13-ц
Головуючий у першій інстанції Парій
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі -
Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя, встановлення порядку
користування квартирою за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Миколаївського районного суду
Одеської області від 29 листопада 2013
року ,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 24 січня 2013
року до суду з вищеназваним позовом,
вказала, що з 1 жовтня 2005 року
перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому
шлюбі, який рішенням Миколаївського
районного суду Одеської області від 8
грудня 2011 року розірвано. За час шлюбу
подружжям було набуте майно, а саме
квартиру АДРЕСА_1, а також меблі,
побутову техніку загальною вартістю
36600,00 грн. Посилаючись на розірвання
шлюбу, позивач в порядку поділу майна
подружжя просила визнати за нею право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, встановити порядок
користування квартирою та виділити їй
з малолітнім сином житлову кімнату
площею17,9 кв. м, ОСОБА_4 житлову кімнату
площею 12,5 кв. м, ванну, туалет, коридор,
кухню, вбудовану шафу залишити в
спільному користуванні; зобов'язати
ОСОБА_4 не перешкоджати у користуванні
кімнатою площею 17,9 кв. м та
приміщеннями спільного користування;
виділити їй газову плиту «Норд»
вартістю 500,00 грн., кухонні меблі та
куточок вартістю 1500,00 грн., витяжку
вартістю 450,00 грн., пральну машину
вартістю 2500,00 грн., комп'ютер
вартістю 6000,00 грн., стіл комп'ютерний
вартістю 1500,00 грн., диван з кріслами
вартістю 3000,00 грн., меблі вітальні
вартістю 1000,00 грн., дитяче ліжко
вартістю 1200,00 грн., а всього меблів та
побутової техніки на загальну суму
17650,00 грн.; виділити ОСОБА_4 меблеву
стінку вартістю 3000,00 грн., штори
вартістю 500,00 грн., меблі спальні
вартістю 1300,00 грн., мікрохвильову піч
вартістю 1000,00 грн., стіл для телевізора
вартістю 600,00 грн., домашній кінотеатр
вартістю 1500,00 грн., телевізор вартістю
5500,00 грн., пилосос вартістю 900,00 грн.,
тюнер вартістю 1200,00 грн., а всього
меблів та побутової техніки на
загальну суму 18950,00 грн.; стягнути з
ОСОБА_4 грошову компенсацію різниці
вартості майна в сумі 650,00 грн. та судові
витрати (а.с.2-3).

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав
частково (а.с.27).

Рішенням Миколаївського районного
суду Одеської області від 29 листопада
2013 року позов задоволено частково,
визнано за ОСОБА_4 право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1 Одеської
області та стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості ?
частки квартири в сумі 49 712,50 грн.;
поділено меблі та побутову техніку та
виділено ОСОБА_4 комп'ютер, стіл
комп'ютерний стіл, штори, меблі спальні,
телевізор, стіл-книжку, кухонний
куточок, мікрохвильову піч, домашній
кінотеатр, тюнер, а всього майна на
загальну суму 19 450,0 грн.; виділено
ОСОБА_3 газову плиту, витяжку, пилосос,
меблеву стінку, диван та крісла, дитяче
ліжко, холодильник, пральну машину,
меблі кухні, стіл для телевізора, меблі
вітальні, а всього на загальну суму 17
150,00 грн., стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 грошову компенсацію різниці
вартості поділених меблів та побутової
техніки в сумі 2 300,00 грн.; розподілено
судові витрати (а.с.74-75).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції в
частині поділу квартири та
встановлення порядку користування
такою змінити, задовольнивши її вимоги
щодо права власності на квартиру та
порядку користування квартирою.

Неправильність рішення суду апелянт
мотивувала порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, заслухавши пояснення,
дослідивши докази, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відповідно до визначеного
статтею 11 ЦПК України принципу
диспозитивності цивільного
судочинства суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Позов пред'являється шляхом
подання до суду першої інстанції
позовної заяви, форма і зміст якої має
відповідати вимогам статті 119 ЦПК
України.

Встановлено, що ОСОБА_3
пред'явлено, зокрема, вимоги про
визнання в порядку поділу майна
подружжя права власності на ? частину
належної на праві спільної сумісної
власності її ОСОБА_3 на ОСОБА_4 квартири,
про встановлення порядку користування
квартирою. Позовні вимоги поданням
оформленої відповідно до вимог статті
119 ЦПК України позовної заяви не
змінювались, відтак, підлягали
вирішенню в межах заявлених вимог.

Ухвалюючи рішення, суд, зокрема,
без пред'явлення вимог та передбаченої
частиною 4 статті 71 СК України
обов'язкової згоди позивача визнав за
ОСОБА_4 право власності на всю квартиру,
без внесення всупереч положень частини
5 статті 71 СК України коштів на
депозитний рахунок стягнув з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 грошову компенсацію
вартості ? частки квартири. Вирішення
вимог про встановлення порядку
користування квартирою не мотивував.

Висновки суду в оскаржуваній
частині не відповідають обставинам
справи, вказують на неправильне
застосування норм матеріального права,
що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
в частині вимог про поділ нерухомого
майна подружжя, встановлення порядку
користування квартирою та ухвалення
нового рішення по суті цих вимог.

Колегія суддів вважає
встановленими такі факти та відповідні
ним правовідносини.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували
шлюб 1 жовтня 2005 року, який рішенням
Миколаївського районного суду
Одеської області від 8 грудня 2011 року
розірвано (а.с.5,7).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно договору купівлі-продажу,
укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4,
посвідченого 20 березня 2006 року
державним нотаріусом Ананьївської
районної державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в реєстрі за
№ 991, придбано на ім'я ОСОБА_4 квартиру
АДРЕСА_1 Державна реєстрація права
власності на підставі договору
купівлі-продажу бюро технічної
інвентаризації проведена 31 травня 2006
року (а.с.8,9,12).

Майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
(ч.1 ст.60 СК України).

Дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними (ст.63 СК України).

У разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Таким чином, в сенсі положень
частини 1 статті 60, частини 1 статті 70 СК
України квартира АДРЕСА_1 в силу
набуття за час шлюбу є спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, де частки кожного з подружжя є
рівними, оскільки інше домовленістю
між ними чи шлюбним договором не
встановлено.

Майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно, зокрема,
на квартиру, допускається лише за його
згоди, крім випадків, передбачених
Цивільним кодексом України.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду (ч.ч.1,4,5 ст.71 СК
України).

Відповідно до виготовленого
Миколаївським районним бюро технічної
інвентаризації технічного паспорта на
квартиру АДРЕСА_1 квартира знаходиться
на першому поверсі має загальну площу
51,6 кв. м житлову площу 30,4 кв. м,
складається з житлової кімнати площею
17,9 кв. м, житлової кімнати площею 12,5 кв.
м з балконом площею 3,1 кв. м, кухні
площею 8,8 кв. м, коридору площею 7,7 кв. м,
ванної кімнати площею 2,2 кв. м, туалету
площею 0,8 кв. м, вбудованих шаф
загальною площею 0,8 кв. м (10-13).

Згідно висновку № 15-2013 від 11
червня 2013 року судової
будівельно-технічної експертизи,
проведеної судовим експертом Тінкован
Р.Д., ринкова вартість квартири АДРЕСА_1
на дату оцінки визначена рівною 99 425,00
грн.; провести поділ квартири в натурі у
відповідності з долями, рівними ?, при
наявності двох житлових кімнат
технічно неможливо. Експертом
запропоновано варіант встановлення
порядку користування приміщеннями
квартири без проведення
перепланування, згідно якого одному
співвласнику підлягатиме виділенню у
користування житлова кімната площею 17,9
кв. м, іншому співвласнику підлягатиме
виділенню у користування житлова
кімната площею 12,5 кв. м з вбудованими
шафами (нішами) та балконом, із
залишенням у спільному користування
коридору, кухні, ванної кімнати,
туалету (а.с.33-56).

ОСОБА_3 не заявляла вимоги про
визнання в порядку поділу майна
подружжя права особистої власності на
квартиру за ОСОБА_4 зі сплатою їй
останнім грошової компенсації замість
? частки у праві спільної сумісної
власності на квартиру. Не заявлялись і
ОСОБА_4 ні такі вимоги, ні вимоги про
припинення права ОСОБА_3 на частку в
спільному майні з внесенням вартості
частки на депозитний рахунок суду.

Таким чином, квартира як нерухоме майно
поділу в натурі на дві рівні частини не
підлягає, відтак, за кожним із подружжя
в порядку поділу майна підлягає
присудженню належна ? ідеальна частка у
спільній власності на квартиру. З
поділом квартири, як майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, квартира стане
об'єктом права спільної часткової
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3, де частка
кожного рівна ?.

Право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності (ч.ч.1,3 ст.358 ЦК України).

Оскільки квартира в натурі є
неподільною на дві рівні ізольовані
одна від одної частини, зважаючи на
вимоги ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування квартирою, обґрунтованим
є задоволення таких з врахуванням
запропонованого експертом варіанту, а
саме виділення у володіння та
користування ОСОБА_3, з якою
проживатиме дитина, житлової

кімнати площею 17,9 кв. м, ОСОБА_4 -
житлової кімнати площею 12,5 кв. м з
балконом та вбудованими шафами,
залишення у спільному користуванні
коридору, кухні, ванної кімнати,
туалету.

Рішення в частині поділу меблів
та побутової техніки, стягнення витрат
на сплату судового збору в сумі 240,00 грн.
за подання позовної заяви та витрат на
правову допомогу в сумі 2000,00 грн. не
оскаржено, відтак, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в цій частині вимог в силу
положень статті 303 ЦПК України в
апеляційному порядку не перевіряється.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1
ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду
Одеської області від 29 листопада 2013
року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про поділ нерухомого майна
подружжя, встановлення порядку
користування квартирою - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ нерухомого майна подружжя,
встановлення порядку користування
квартирою задовольнити.

Визнати об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

Поділити між подружжям квартиру
АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_4 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в порядку поділу майна
подружжя право приватної власності на
1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) в порядку поділу майна
подружжя право приватної власності на
1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Встановити між співвласниками порядок
користування квартирою АДРЕСА_1,
виділивши у користування ОСОБА_3
житлову кімнату площею 17,9 кв. м,
виділивши у користування ОСОБА_4
житлову кімнату площею 12,5 кв. м з
балконом площею 3,1 кв. м та вбудованими
шафами (нішами) площею 0,8 кв. м,
залишивши у спільному користуванні
кухню площею 8,8 кв. м, ванну кімнату
площею 2,2 кв. м, туалет площею 0,8 кв. м,
коридор площею 7,7 кв. м.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9
витрати на сплату судового збору за
подання апеляційної скарги в сумі 240
грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков