справа № 2-3848/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

з участю прокурора Грабар В.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові справу за
позовом прокурора Залізничного району
м.Львова в інтересах держави в особі
Львівської міської ради до ОСОБА_1,
треті особи: Залізнична районна
адміністрація Львівської міської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Державна інспекція
сільського господарства у Львівській
області про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки та
відшкодування шкоди,

встановив:

Прокурор Залізничного району м.Львова
в інтересах держави в особі Львівської
міської ради звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_1, в якому просить зобов'язати
відповідача звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,0381 га,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
повернути дану земельну ділянку в
розпорядження органу місцевого
самоврядування -Львівської міської
ради та стягнути з відповідача 4 808 грн.
80 коп. шкоди заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки. Свої позовні вимоги мотивує
тим, що проведеною прокуратурою
Залізничного району м.Львова в 2011 році
перевіркою встановлено, що власник
земельної ділянки площею 0,0834 га по
АДРЕСА_1 ОСОБА_1, в порушення вимог
ст.ст.125, 126 ЗК України, в 2007 р. самовільно
зайняв земельну ділянку площею 0,0381 га,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і
відноситься до земель м.Львова та
безпідставно приєднав таку до своєї
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку. Незважаючи на те, що
вказані порушення закону були
предметом реагування з боку органів
державного контролю, правомірні вимоги
державних органів до цього часу не
виконано та виявлені порушення закону
не усунуто. Такими діями відповідача
заподіяно шкоду власнику земельної
ділянки, в інтересах якого подано
позов. Відповідно до розрахунку від
06.09.2011р., розмір шкоди, заподіяної
відповідачем внаслідок самовільного
заняття земельної ділянки становить 4
808 грн. 80 коп. В добровільному порядку
відповідачем шкода не відшкодована.

В судовому засіданні прокурор та
представник Львівської міської ради
позов підтримали, покликаючись на
мотиви такого, який просять
задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечив та зазначив, що
будинковолодіння та земельна ділянка,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1
перебували у приватній власності
відповідача протягом 2007-2012 років.
29.11.2012р. відповідач продав вказані
будинковолодіння та земельну ділянку
третій особі ОСОБА_3 і з того часу
такими не користується, а тому вважає,
що вимоги позивача в частині
зобов'язання звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки площею 0,0381
га по АДРЕСА_1 є безпідставними. Щодо
вимоги про відшкодування шкоди
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки, то вважає,
що дана вимога до задоволення не
підлягає, оскільки розрахунок шкоди
проведений з порушенням законодавства,
зокрема при здійсненні у вересні 2011р.
розрахунку розміру шкоди, згідно
Методики визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу, застосовано
коефіцієнт індексації нормативної
грошової оцінки земель, який дорівнює
добутку коефіцієнтів нормативної
грошової оцінки земель, затвердженого
Постановою КМУ від 12.05.2000р., яка
втратила свою чинність 01.01.2011р. Просить
в позові відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_2 позов
підтримав та зазначив, що у 2007 році
відповідач придбав будинковолодіння
та земельну ділянку площею 0,0834 га по
АДРЕСА_1, після чого демонтував
дерев'яну огорожу та самовільно
приєднав до своєї землі земельну
ділянку площею 0,0381 га шляхом
встановлення металевої огорожі на
фундаменті. В листопаді 2012р.
відповідач продав вказане
будинковолодіння і земельну ділянку
ОСОБА_3, який продовжив користуватися
спірною земельною ділянкою і таку
добровільно не звільняє. У 2013р.
державні виконавці демонтували
частину металевої огорожі, після чого
ОСОБА_3 на спірній земельній ділянці
розклав бетонні блоки. Просить позов
задовольнити.

Представник третьої особи Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради позов підтримав та
зазначив, власник будинку по АДРЕСА_1
ОСОБА_1 самочинно влаштував прибудову
до житлового будинку, цегляний гараж,
металевий навіс, сарай та металеву
огорожу довжиною 80м на землях
комунальної власності міста, чому
розпорядженням голови Залізничної
райадміністрації м.Львова від 27.11.2010 р.
його було зобов'язано демонтувати такі,
проте він цього не виконав. Заочним
рішенням суду, яке в подальшому було
скасовано судом, відповідача
зобов'язано демонтувати вказані
самочинно влаштовані об'єкти, в тому
числі і металеву огорожу. На виконання
даного рішення суду, державними
виконавцями в примусовому порядку
демонтовано металеву огорожу довжиною
25 м.

Представник третьої особи Державної
інспекції сільського господарства у
Львівській області позов підтримала та
зазначила, що перевірка щодо
законності користування земельною
ділянкою гр.ОСОБА_1 проводилась
спеціалістами Головного управління
Держкомзему в Львівській області.
Матеріали перевірки щодо дотримання
вимог земельного законодавства
гр.ОСОБА_1 Держсільгоспінспекції не
передавались. На вимогу прокуратури
Залізничного району м.Львова у 2014р.
Держсільгоспінспекцією в Львівській
області проводилось обстеження
спірної земельної ділянки, проте
встановити хто користується такою на
даний час виявилося неможливим.
Розрахунок розміру шкоди проводився
відповідно до Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.2007р. №963.
Просить позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про час і місце слухання
справи, причини неявки не повідомив і
суд вважає за можливе розглянути
справу без його участі.

Заслухавши пояснення представників
сторін і третіх осіб, вивчивши
матеріали справи, оглянувши матеріали
інвентаризаційної справи на будинок по
АДРЕСА_1, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення частково
з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.152 ЗК України захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
відновлення стану земельної
ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав;
відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до ст.157 ЗК України
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам здійснюють
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, які використовують
земельні ділянки, а також органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, громадяни та юридичні
особи, діяльність яких обмежує права
власників і землекористувачів або
погіршує якість земель, розташованих у
зоні їх впливу, в тому числі внаслідок
хімічного і радіоактивного
забруднення території, засмічення
промисловими, побутовими та іншими
відходами і стічними водами.

Порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі і
землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно
договору купівлі-продажу
будинковолодіння та земельної ділянки
від 13.06.2007р., придбав житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею
0,0834 га, розташовану за вказаною адресою
і наданою для обслуговування
будинковолодіяння / інвентаризаційна
справа № 1218 а.с.43/. В подальшому ОСОБА_1
домотував дерев'яну огорожу та
самовільно приєднав до своєї землі
земельну ділянку зі сторони АДРЕСА_1,
площею 0,0381 га шляхом встановлення
металевої огорожі на фундаменті.
Самовільно зайнята земельна ділянка
відноситься до земель комунальної
власності міста.

Розпорядженням голови Залізничної
райадміністрації м.Львова від 27.12.2010р.
зобов'язано власника будинку по
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 демонтувати самочинно
влаштовані прибудову до житлового
будинку, цегляний гараж, металевий
навіс, сарай та металеву огорожу
довжиною 80 м на землях комунальної
власності міста.

Так, актами перевірки дотримання вимог
земельного законодавства відділу
Державної інспекції з контролю за
використанням та охороною земель
Управління Держкомзему у м.Львові від
02.09.2011 року /а.с.9/, актом обстеження
земельної ділянки від 02.09.2010 року №10
/а.с.8/ стверджується факт самовільного
зайняття ОСОБА_1 по справі земельної
ділянки площею 0,0381 га із земель
комунальної власності міста під
розширення власної земельної ділянки.

Згідно припису відділу Державної
інспекції з контролю за використанням
та охороною земель Управління
Держкомзему у м.Львові від 02.09.2011 року
№100 ОСОБА_1 було зобов'язано звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
/а.с.10/.

Постановою начальника відділу
Державної інспекції з контролю за
використанням та охороною земель
Управління Держкомзему у м.Львові № 33
від 13.09.2011р. ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.53-1
КУпАП та накладено на нього стягнення
у виді штрафу в розмірі 170 грн. /а.с.12/.

Також встановлено, що 29.11.2012р. ОСОБА_1
продав ОСОБА_3 житловий будинок з
господарським будівлями і спорудами по
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0834
за вказаною адресою. Спірною земельною
ділянкою з листопада 2012р. користується
ОСОБА_3

Наведене стверджується показаннями
представників відповідача та третіх
осіб, договорами купівлі-продажу
будинку, земельної ділянки від
29.11.2012р.та матеріалами
інвентаризаційної справи.

Згідно акта державного виконавця
від 02.10.2013р., рішення суду виконано
частково та демонтовано металеву
огорожу довжиною 25м за адресою: АДРЕСА_1
/а.с.171/.

Оскільки ОСОБА_1 з листопада 2012р. не є
власником земельної ділянки по АДРЕСА_1
і не користується самовільно зайнятою
земельною ділянкою площею 0,0381 га, яка
приєднана до землі за вказаною адресою,
суд не вбачає правових підстав для
зобов"язання відповідача ОСОБА_1
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку та повернути таку в
розпорядження органу місцевого
самоврядування та приходить до
висновку, що в цій частині позовні
вимоги до задоволення не підлягають.

Правом залучити по справі
співвідповідачем ОСОБА_3 та заявити до
нього вимоги про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки площею 0,0381
га по АДРЕСА_1 представники позивача
скористатися не бажали, хоча суд
роз'яснював про це.

Внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки ОСОБА_1 заподіяно
шкоду, розмір якої, згідно розрахунку
становить 4808,80 грн. /а.с.14/.

Розмір шкоди обраховано відповідно до
Методики визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтованого покриву /родючого шару
ґрунту/ без спеціального дозволу,
затвердженої Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.2007р. №963.

Нормативна грошова оцінка земель
станом на 01.01.2011р. за 2010р. індексується
на коефіцієнт індексації 1,0, який
розраховано відповідно до пункту 289.1
ст.289 Податкового кодексу України,
виходячи з індексу споживчих цін за
2010р. -109,4%.

За наведеного, відповідно до Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок порушення вимог земельного
законодавства, у 2011р. необхідно
застосовувати коефіцієнт індексації
нормативної грошової оцінки Кі =1,254 (з
урахуванням коефіцієнтів індексації
за 2007р.-1,028, 2008р.-1,152, 2009р.-1,059 та за 2010р. -1,0,
К1=1,028х1,152х1,059х1=1,254), і розмір шкоди
фактично становить заявлену суму.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позов слід задовольнити
частково та стягнути з відповідача в
користь Львівської міської ради 4808, 80
грн. шкоди заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави слід
стягнути 243 грн. 60 коп. судового
збору.

На підставі ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України,
керуючись ст.ст. 125, 211, 212 Земельного
кодексу України, суд -

вирішив:

Позов прокурора Залізничного району
м.Львова в інтересах держави в особі
Львівської міської ради до ОСОБА_1,
треті особи: Залізнична районна
адміністрація Львівської міської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Державна інспекція
сільського господарства у Львівській
області про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки та
відшкодування шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Львівської
міської ради 4808 /чотири тисячі
вісімсот вісім/ грн. 80 коп. шкоди
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки шляхом
стягнення даної суми на рахунок
місцевого бюджету Залізничного району
м.Львова.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
243 грн. 60 коп. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Палюх Н.М.