№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року Кам'янобрідський
районний суд м. Луганська, у складі:

головуючого судді -
Пташкіної А.О.

при секретарі -
Сульянові В.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя та визнання права власності
на частку домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

До Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська звернулася ОСОБА_1 з позовом
до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
та визнання права власності на частку
домоволодіння. В обґрунтування якого
зазначила, що вона з відповідачем
знаходилася в шлюбі з 03.02.2007 року, який
11.09.2013 року рішенням Жовтневого
районного суду м. Луганська було
розірвано. Повідомила, що за час шлюбу,
02.12.2010 року, ними було придбано 25/100
частки житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1, однак право власності було
оформлено на відповідача. Вказала, що
спірне майно було придбане за її кошти,
які вона отримала в кредит від банку.
Зазначила, що оскільки спірна частина
будинку була придбана в період шлюбу і
є спільною сумісною власністю, просила
суд поділити сумісне майно та визнати
за нею право власності на 1/8 частину
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
надала суду пояснення аналогічні,
викладеним у її позові, просила суд
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення вимог,
які викладені в позові ОСОБА_1, вважав
їх не обґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права,
згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Вирішуючи дану справу по суті, суд
насамперед виходить з фактичних її
обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
знаходилася в шлюбі з 03.02.2007 року, який
11.09.2013 року рішенням Жовтневого
районного суду м. Луганська було
розірвано (а.с.3-4).

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 02.12.2010 року, посвідченого приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу Луганської
області ОСОБА_3, зареєстрованого в
реєстрі за № 1308, ОСОБА_2 придбав 25/100
частини житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.5-6). Крім того, даний факт
підтверджується оформленими на ім'я
ОСОБА_2 технічним паспортом на садибний
(індивідуальний) житловий будинок від
03.11.2010 року та витягом з державного
реєстру правочинів № 9328533 від 02.12.2010
року та витягом про державну
реєстрацію прав № 28511850 від 27.12.2010 року.

Приватний нотаріус Луганського
міського нотаріального округу
Луганської області ОСОБА_3 в своєму
листі № 73/01-16 від 27.07.2012 року
повідомила, що купівля 25/100 частини
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
вчинялася за заявою дружини покупця
ОСОБА_2 - ОСОБА_1, про згоду своєму
чоловіку на купівлю 25/100 частки
житлового будинку за спільні гроші на
умовах попередньо ними узгодженими
(а.с.8).

Суд не приймає до уваги ствердження
ОСОБА_1, що оспорюване майно було
придбане за її особисті кошти, які вона
позичала в банку і в подальшому
сплачувала кредит самостійно, оскільки
в долучених до матеріалів справи
квитанцій про сплату кредитних коштів
не вбачається, що ці кошти були
витрачені саме на придбання 25/100
частини житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1.

Статтею 355 ЦК України визначено, що
майно, яке є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності, яке
виникає з підстав, не заборонених
законом.

Розглядаючи вимоги позову, суд
виходить з положень ст. 60, 63, 79 СК
України які передбачають, що майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу),
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Враховуючи, що 25/100 часток будинку
АДРЕСА_1 був придбаний ОСОБА_2 та ОСОБА_1
в період перебування їх шлюбі, суд
вважає за необхідним визнати за ОСОБА_1
право власності на 1/8 частину спірного
житлового будинку.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 16, 328, 355, 368 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 60, 63, 79 Сімейного кодексу
України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ст. ст. 10, 11, 16, 88,
212-215 Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя та
визнання права власності на частку
домоволодіння задовольнити.

Визнати, що 25/100 житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною
власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Поділити спільне сумісне майно
подружжя та визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/8 частини жилого будинку
за адресою: АДРЕСА_1, залишивши у
власності ОСОБА_2 іншу 1/8 частину
жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
А.О. Пташкіна