АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1623/649/12
Номер провадження 22-ц/786/1744/14
Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т. В.
Доповідач Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді
Бутенко С.Б.

Суддів:
Пікуля В.П., Прядкіної О.В.

при секретарі
Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк"

на рішення Оржицького районного суду
Полтавської області від 15 квітня 2014
року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк"до ОСОБА_1, ОСОБА_2 за
участі третьої особи Управління
міграційної служби України у
Полтавській області про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку, за позовом третьої особи, що
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" за участі третіх осіб
ОСОБА_1, ОСОБА_3,Управління міграційної
служби України у Полтавській області
про визнання недійсною додаткової
угоди до договору про іпотечний кредит,
інших документів та про покладення
зобов'язання вчинити певні дії та за
позовом третьої особи, що заявляє
самостійні вимоги на предмет спору
ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх дітей
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк", ОСОБА_1 за участі
третіх осіб ОСОБА_2, органу опіки та
піклування Оржицької районної
державної адміністрації про визнання
недійсним договору іпотеки.

Заслухавши суддю-доповідача
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з вказаним позовом,
в якому просило суд в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ PLO0GI від 14.01.2008 року, укладеним
між ним та ОСОБА_2, звернути стягнення
на житловий будинок та земельну
ділянку розміром 0,25 га., які
розташовані по АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № PLO0GI
від 14.01.2008 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладенням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав власності, з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки,
з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно у відповідних
установах, підприємствах або
організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки. Також просило суд виселити
відповідача ОСОБА_2 та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
житловому будинку, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з
реєстраційного обліку у Оржицькому РВ
УМВС України у Полтавській області, до
повноважень якого входять питання
громадянства, іміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаного житлового будинку, а також
стягнути з відповідача судові витрати.

В грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк»,
який уточнила в квітні 2014 року та
остаточно просила суд визнати
недійсними оформлені від її імені з
26.08.2008 року: додаткову угоду до договору
про іпотечний кредит № PLO0GI від
14.01.2008 року, заяву про зміну валюти
кредиту від 26.08.2008 року та заяву № 1 про
продаж іноземної валюти від 26.08.2008 року,
а також зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк»
здійснити перерахунок заборгованості
по кредиту на умовах договору про
іпотечний кредит № PLO0GI від 14.01.2008
року у національній валюті - гривні,
починаючи з 26.08.2008 року з урахуванням
фактично слачених сум по поверненню
кредиту та стягнути з Банку понесені
судові витрати.

В січні 2013 року ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1, та просив суд
визнати недійсним з 14.01.2008 року
іпотечний договір № PLO0GI від 14.01.2008
року та стягнути з відповідачів судові
витрати.

Рішенням Оржицького районного суду
Полтавської області від 15 квітня 2014
року у задоволенні позовних вимог ПАТ
КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсними: додаткову угоду до
договору про іпотечний кредит
№PLO0GI від 14.01.2008 року датований
26.08.2008 роком, заяву про зміну валюти
кредиту по договору до договору про
іпотечний кредит №PLO0GI від 14.01.2008
року датовану 26.08.2008 роком та заяву № 1
про продаж іноземної валюти від 26.08.2008
року

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк»
здійснити перерахунок заборгованості
по кредиту з урахуванням умов договору
про іпотечний кредит № PLO0GI від
14.01.2008 року у національній
валюті-гривні починаючи з 26.08.2008 року із
зарахуванням фактично виплачених сум
по поверненню кредиту.

У задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.
Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_2 понесені судові витрати
у вигляді 214 грн. 60 коп. судового збору,
4710 грн. 40 коп. витрат на проведення
судово -почеркознавчої експертизи , а
всього 4925 гривень.

Не погоджуючись частково з вказаним
рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк»
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
змінити та скасувати його в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
ПАТ КБ «ПриватБанк» та в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та
ухвалити в цих частинах нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги ПАТ
КБ «ПриватБанк» у повному обсязі, а в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. В
іншій частині оскаржуване рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що остання задоволенню не
підлягає, з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом, 14.01.2008 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було
укладено договір про іпотечний кредит
№ PLO0GI, відповідно до якого
остання отримала кредит у розмірі 75000
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 14.01.2018 року. Згідно п. 1.5
договору передбачено, що погашення
платежів здійснюється виключно у
національній валюті України - гривні.

Відповідно до п. 2.4 Умов вказаного
договору погашення заборгованості
повинно здійснюватися щомісячно в
період сплати ануїтентними платежами в
сумі не менше 1219 грн. 60 коп., які
складаються з заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інших витрат.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 14.01.2008 року
уклали договір іпотеки № PLO0GI.
Згідно із зазначеним договором ОСОБА_1
передала в іпотеку Банку нерухоме
майно, а саме: житловий будинок
загальною площею 72,2 м2 та земельну
ділянку розміром 0,25 га., які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
Вказане майно належить відповідачу
ОСОБА_1 на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності та
Державного акту про право власності на
земельну ділянку.

В основу рішення суду першої інстанції
про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» та задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 покладено висновок
судово-почеркознавчої експертизи та
факт зміни Банком зобов'язання за
кредитним договором без згоди
позичальника.

Колегія суддів погоджується з такою
позицією суду першої інстанції
виходячи з наступного.

В матеріалах справи наявні заяви від
імені ОСОБА_2 від 26.08.2008 року про зміну
валюти кредиту на долари США та
перерахунок суми залишку по кредиту у
розмірі 73653 грн. 79 коп., що становить 15942,
38 доларів США, а також Додаткова угода
від 26.08.2008 року, якою нібито сторони
узгодили надання кредиту у доларах США
терміном повернення до 14.01.2018 року.

Проте, згідно висновку
судово-почеркознавчої експертизи № 10043
від 31.01.2014 року встановлено, що підписи
на вищевказаних документах було
вчинено не відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до ст. 215 ч. 1, 2 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний
договір укладається у письмовій формі,
недодержання якої тягне нікчемність
правочину.

Згідно ст. 207 ч. 2 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

За правилами ст. 216 ч. 1 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

З огляду на встановлені судом
обставини справи та зазначені правові
норми, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про недійсність
правочинів від 26.08.2008 р. про зміну
зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним
договором № PLO0GI від 14.01.2008 р. поза
волею та без згоди позичальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Статтею 35 вказаного Закону
визначено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Згідно ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Оскільки по справі не встановлено і
суду не доведено факту порушення
ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним
договором з огляду на обов'язок Банку
провести перерахунок здійснених
позичальником платежів за кредитом у
валюті зобов'язання починаючи з 26.08.2008
р., вимога ПАТ КБ «ПриватБанк» про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення мешканців житлового
будинку по АДРЕСА_1 є передчасною та
необґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Обов'язок доказування та подання
доказів покладається на кожну сторону.
Позивач повинен довести
обґрунтованість та підставність
заявлених позовних вимог, а відповідач
- свої заперечення у разі невизнання
позову. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Проте, заперечуючи висновок
судово-почеркознавчої експертизи № 10043
від 31.01.2014 р., ПАТ КБ «ПриватБанк» інших
доказів суду не надав та вказаних
обставин не спростував та відповідно
не довів факту невиконання
позичальником кредитного зобов'язання.

З огляду на викладене судова колегія не
вбачає підстав для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення, яке
постановлено судом першої інстанції з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Оржицького районного суду
Полтавської області від 15 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/
В.П. Пікуль

О.В. Прядкіна

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.Б.Бутенко