Справа № 477/1018/14-ц
Провадження № 2-н/477/29/14
У Х В А Л А

28 травня 2014 року
м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду
Миколаївської області Саукова А.А.,
вивчивши заяву Лучівського
житлово-комунального підприємства
Шевченківської сільської ради про
видачу судового наказу про стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 заборгованості за надані, а
також додані до заяви матеріали,

в с т а н о в и в :

29 квітня 2014 року заявник звернувся до
суду із відповідною заявою, в якій
просить стягнути з боржників ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку
заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги в сумі 3342,07
грн. та судовий збір в сумі 121,80 грн.

Згідно із п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий
наказ може бути видано, у разі якщо
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Вивчивши матеріали заяви, суд
приходить до висновку про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу з наступних підстав.

Пунктом 1 Постанови пленуму ВССУ
України від 23.12.2011 року №14 "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження" зазначено, що
наказне провадження є самостійним і
спрощеним видом судового провадження у
цивільному судочинстві при розгляді
окремих категорій справ, у якому суддя
в установлених законом випадках за
заявою особи, якій належить право
вимоги, без судового засідання і
виклику стягувача та боржника на
основі доданих до заяви документів
видає судовий наказ, який є особливою
формою судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.100 ЦПК
України суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу у
разі, якщо із заяви вбачається спір про
право.

Згідно п.9 Постанови пленуму ВССУ
України від 23.12.2011 року №14 "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження", наявність
спору про право (пункт 2 частини
третьої статті 100 ЦПК України), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права, або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК).

Як вбачається зі змісту заяви та
доданих до неї документів, квартира
АДРЕСА_1 приватизована, втім, доказів
того, хто є власником зазначеної
квартири не надано; договір про надання
житлово-комунальних послуг відсутній;
розрахунок заборгованості складений
за період з жовтня 2010 року по квітень 2014
року, тобто поза межами строку позовної
давності. Крім того, відповідачем
зазначена ОСОБА_3, яка згідно
відомостей САДР УДМС України в
Миколаївській області, отриманих судом
28 травня 2014 року на виконання вимог ч.3
ст.122 ЦПК України, в Миколаївській
області не значиться, а за відсутності
даних щодо власників квартири
неможливо дійти беззаперечного
висновку щодо кола відповідачів, до
яких у заявника виникло право вимоги.

Таким чином, суд приходить до
висновку про наявність спору про право,
що відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України
є підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 100, 208 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

Роз'яснити заявнику, що відмова у
прийнятті заяви унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою, проте
заявник у цьому випадку має право
звернутися з тими самими вимогами у
позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
Миколаївської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
А.А.Саукова