Справа № 242/791/14-ц
Провадження № 2/242/389/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 травня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді Моцного О.С., при
секретарі Відоновій О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Селидове цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
домоволодінням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною
заявою, в якій зазначила, що їй на праві
власності належить квартира за
адресою: АДРЕСА_1. За цією адресою
зареєстрована відповідач. З червня 2012
року відповідач залишила вказану
квартиру і по теперішній час в ній не
проживає, спільно вони не мешкають.
Добровільно відповідач відмовляється
подати заяву про зняття з реєстрації.
Просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування вказаною
квартирою.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
слухання справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити..

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про день, час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК
України, у випадку неявки до судового
засідання відповідача, належним чином
повідомленого та такого, що не
повідомив про причини неявки, суд може
прийняти заочне рішення на підставі
доказів, що маються в справі, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд вважає, можливим розглянути справу
з постановленням заочного рішення в
порядку с т. ст. 224-225 ЦПК
України.

Суд дослідивши матеріали справ,
вивчивши законодавство, що регулює
спірні правовідносини встановив
наступне.

Згідно договору купівлі-продажу
квартири від 17 лютого 2012 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Селидівського міського нотаріального
округу, ОСОБА_1 придбала квартиру за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Витягу про державну реєстрацію
прав Селидівського БТІ від 20.02.2012 року
квартира за адресою: АДРЕСА_1 - належить
ОСОБА_1 на праві приватної власності з
часткою 1/1.

Згідно довідки КП «СЕЗ м. Селидове» від
17.12.2013 року в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, проживає ОСОБА_2, 1983 року
народження.

Згідно акту про не проживання від 13.01.2014
року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрована ОСОБА_2, 1983 року
народження, але не проживає в ній з 13
червня 2012 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Статтею 191 ЖК України закріплено,
що житлові спори вирішуються
відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 319
ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Згідно статті 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з
урахуванням вимог ст. 405 ЦК України, за
якими члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку, що
йому належить, користуються жилим
приміщенням у обсязі, визначеному
відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ч. 8. ст. 8 ЦПК України якщо спірні
відносини не врегульовані законом, суд
застосовує закон, що регулює подібні за
змістом відносини, (аналогія закону), а
за відсутності такого - суд виходить із
загальних засад законодавства
(аналогія закону).

Суд вивчивши матеріали справи,
оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК
України докази, законодавство, що
регулює спірні правовідносини, дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню, оскільки відповідач не
проживає у житловому приміщенні понад
один рік.

Керуючись ст. ст. 9, 156, 191 Житлового
кодексу України, ст. ст. 321, 405 ЦК України,
ст.ст. 11, 60, 213-218, 224 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування домоволодінням -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку
м. Горлівка Донецької області, такою, що
втратила право користування квартирою,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана до місцевого суду
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя