У Х В А Л А

27 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів:Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ПАТ КБ "Приватбанк " на ухвалу
Ужгородського міськрайонного суду
від 03 лютого 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою суду заяву
представника позивачки ОСОБА_3
задоволено, заборонено ПАТ КБ
"Приватбанк" нараховувати відсотки та
штрафні санкції за користування
грошовими коштами у формі кредитного
ліміту по платіжній карточці позивачки
ОСОБА_4 НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"Приватбанк" просить скасувати ухвалу
як необґрунтовану та постановлену з
порушенням процесуального права.

Колегія суддів вважає, що скарга
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Є доведеним, що у липні 2013 року ОСОБА_4
звернулась до суду з позовною заявою
до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання дій
відповідача щодо руху коштів на
картковому рахунку, відкритому на ім'я
позивачки, протиправними.

05 серпня 2013 року ухвалою судді
Ужгородського міськрайонного суду
відкрито провадження по даній справі
(а.с.7).

У грудні 2013 року представник позивачки
подала до суду заяву про забезпечення
позову, у якій просила заборонити
відповідачу вчиняти будь-які дії щодо
нараховування відсотків та штрафних
санкції за користування грошовими
коштами у формі кредитного ліміту по
платіжній карточці її довірительниці
НОМЕР_1 (а.с.8,9).

Відповідно до положень ч.3 ст.151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Не допускається забезпечення позову у
спосіб вирішення заявлених позовних
вимог, а також забезпечення позову у
спосіб, який не стосується позовних
вимог.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
предметом спору у даній справі є
неправомірність дій банку по включенню
суми 18911 грн., як заборгованість
позивачки ОСОБА_4 перед банком на
платіжній картці НОМЕР_1

Вимог щодо неправомірності дій банку
по нарахуванню відсотків та штрафних
санкцій за користування грошовими
коштами у формі кредитного ліміту по
платіжній карточці НОМЕР_1 позивачка не
заявляла.

Таким чином, забезпечення позову щодо
вказаних сум виходить за межі
пред'явленого позову.

Окрім того, забезпечення позову шляхом
заборони ПАТ КБ "Приватбанк" вчиняти
будь-які дії, що стосуються нарахування
відсотків та штрафних санкцій за
користування грошовими коштами
фактично є зміною умов договору, а не
видом забезпечення позову, визначеним
відповідно до ст. 152 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України апеляційний суд скасовує
ухвалу суду першої інстанції і
постановляє ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду від 03 лютого 2014 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про
забезпечення позову у спосіб заборони
ПАТ КБ "Приватбанк" вчиняти дії по
нарахуванню відсотків та штрафних
санкцій відмовити.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.293 та п.2
ч.1 ст.324 ЦПК України ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий :

Судді: