Єдиний унікальний номер 205/2560/14-ц
Справа
№2/205/2518/2014
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Шавули В.С.
секретарі Давиденко Я.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 діючого в інтересах
неповнолітніх: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: орган опіки
та піклування Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про позбавлення
батьківських прав, -
27 березня 2014 року позивач діючи в
інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2,
ОСОБА_3 звернувся до Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до ОСОБА_4 ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя
особа: орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про позбавлення
батьківських прав (а.с.2-5).
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що його син - ОСОБА_4 перебуває
у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5, від
даного шлюбу народилися діти ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Але в актовому записі про народження
дитини ОСОБА_2 відомості про батька
вказані зі слів матері.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом із дітьми
проживали в с. Воронівка,
Синельниківського району
Дніпропетровської області у батька
ОСОБА_5 - ОСОБА_7. В вересня 2010 року
ОСОБА_5 пішла з родини, залишила дітей.
На теперішній час її місцезнаходження
Батьки дітей тривалий час з дітьми не
проживають, вихованням дітей не
займаються, не піклуються про стан їх
здоров'я, не цікавляться навчанням та
розвитком дочки та сина, матеріально не
забезпечують, тим самим проявляють
байдужість до існування та подальшої
Батьки дітей всіляко ухиляються від
виконання своїх батьківських
обов'язків, що шкодить та суперечить
інтересам дітей, у зв'язку із чим
позивач просить суд позбавити
батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
у відношенні його малолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; позбавити
батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5,
у відношенні її неповнолітніх дітей
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.
В судове засідання позивач не з'явився.
Про день, час та місце судового
засідання повідомлявся у
встановленому законом порядку. До суду
надав заяву, в якій просив справу
розглядати без своєї присутності.
Позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити (а.с.32).
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явився. Про день, час та місце
судового засідання повідомлявся у
встановленому законом порядку. Згідно
нотаріально посвідченої заяви, що
знаходиться в матеріалах позову,
ОСОБА_4 просив справу розглядати без
своєї присутності. Позовні вимоги
визнав в повному обсязі (а.с.21).
Співвідповідачка ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилась. Про день, час та
місце судового розгляду повідомлялась
належним чином. Про причини своєї
неявки не повідомила. Письмових заяв
про розгляд справи без своєї
присутності до суду не надавала.
Третя особа - орган опіки та піклування
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради в особі свого
представника, в судове засідання не
з'явився. Про день, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
у встановленому законом порядку. До
суду представником надано письмову
заяву, в якій просив суд розглядати
справу за його відсутністю. Позовні
вимоги підтримав в повному обсязі
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснюється.

При вирішенні спору щодо спірних
правовідносин суд застосовує
положення Конституції України, законів
України, міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, практику Верховного
Суду України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
батьки зобов'язані утримувати дітей
до їх повноліття. Сім'я, дитинство,
материнство і батьківство
охороняються державою.

Згідно статті 165 Сімейного кодексу
України право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

З'ясувавши обставини по справі,
дослідивши докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8,
уродженець с. Вербівка Іллінецького
району Вінницької області, відповідно
паспорта серії НОМЕР_2 виданого 09 січня
2000 року Ленінським РВ ДМУ УМВС України
в Дніпропетровській області,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.
с. 6-7).

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що складено відповідний актовий
запис № 3, батьками записані: батько -
ОСОБА_4, мати - ОСОБА_5 (а. с. 8).

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_4, ОСОБА_3 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що складено
відповідний актовий запис № 1896,
батьками записані: батько - ОСОБА_4, мати
- ОСОБА_5 (а. с. 9).

Встановлено, що Батьки дітей - ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, всіляко ухиляються від своїх
батьківських обов'язків, вихованням та
матеріальним утриманням дітей не
займаються, тим самим проявляють
байдужість до їх подальшої долі (а.с.12).

Згідно нотаріально посвідченої заяви
ОСОБА_4 відмовляється від своїх
батьківських прав щодо неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21).

Вихованням та матеріальним утриманням
дітей займається дідусь та бабуся
дітей - ОСОБА_1, ОСОБА_10, які проживають
разом із дітьми за адресою: АДРЕСА_1 (а.
с. 15).

ОСОБА_2, є учнем 4-Б класу Комунального
закладу освіти «Середня
загальноосвітня школа № 74»
Дніпропетровської міської ради з 11.12.2013
року. За характеристикою до школи
прийшов підготовленим. Учбовим
матеріалом володіє на середньому та
достатньому рівні. Домашні завдання
виконує систематично, але без
старанності. Списує з помилками,
дотримується гігієнічних норм письма.
Товаришує з однокласниками. Не має
власної думки, легко піддається впливу
інших дітей. Доручення виконує
відповідально. Батьки не приділяють
належної уваги навчанню та вихованню
дитини. Життям ОСОБА_2 не цікавляться.
Вихованням дитини займаються бабуся та
дідусь, приділяють увагу онуку.
Реагують на поради та зауваження
вчителя (а. с. 14).

ОСОБА_3 з 18.12.2013 року відвідує
Комунальний заклад освіти «Дошкільний
навчальний заклад (ясла-садок) №89»
Дніпропетровської міської ради (а.с.19).

Згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
ОСОБА_5 від 19.11.2013 року за адресою:
АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14.
Будинок на момент складання акту майже
зруйнований, для проживання із дітьми
непридатний. Місце перебування ОСОБА_5
разом із дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на
момент складання акту невідоме (а. с.
11,17).

Відповідно акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
родини від 19.11.2013 року за адресою:
АДРЕСА_3 встановлено, що будинок
складається із однієї жилої кімнати,
санітарний стан приміщення
незадовільний, в будинку неохайно,
кутка для занять дітей не має. Дохід
сім'ї нестабільний. На момент складання
акту в будинку проживали: ОСОБА_7,
ОСОБА_5 ОСОБА_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_15, ОСОБА_12,
ОСОБА_14 (а.с.10,16).

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про охорону дитинства», на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватись про її здоров'я, фізичний
та духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

За ч.2,5 ст.150 Сімейного кодексу України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Передача дитини
на виховання іншим особам не звільняє
їх від обов'язку батьківського
піклування щодо неї.

Відповідно до ст.ст. 3, 155 Сімейного
кодексу України, дитина належить до
сім'ї своїх батьків і тоді, коли з ними
не проживає. Здійснення батьками своїх
прав та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини. Відмова батьків від
дитини є неправозгідною, суперечить
моральним засадам суспільства.

Між тим, згідно вимог пункту 2 частини 1
статті 164 Сімейного кодексу України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» від 26 квітня 2001
року, кожна дитина має право на рівень
життя, достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Суд, оцінивши здобуті по справі докази,
за своїм внутрішнім переконанням щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності і
взаємності зв'язку у сукупності,
розглянувши спір в межах заявлених
позовних вимог, приходить до висновку,
що батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не
піклуються про їх фізичний і духовний
розвиток, навчання, підготовку до
самостійного життя. Не забезпечують
дітям необхідного харчування,
медичного догляду, лікування, не
спілкуються із дітьми, не виявляють
інтересу до їх внутрішнього світу, тим
самим дійсно ухиляється від виховання
та утримання свого сина ОСОБА_2 та дочки
ОСОБА_3 Тому доводи позивача з приводу
свідомого нехтування відповідачами
свого батьківського обов'язку суд
вважає обґрунтованими, у зв'язку із чим
позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_4
батьківських прав відносно дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_5 у
відношенні до малолітніх дітей: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, підлягають
задоволенню.

У відповідності до статті 166 Сімейного
Кодексу України, особа позбавлена
батьківських прав втрачає особисті
немайнові права щодо дитини та
звільняється від обов'язків щодо її
виховання; перестає бути законним
представником дитини; втрачає право на
пільги та державну допомогу, що
надаються сім'ям з дітьми; не може бути
усиновлювачем та піклувальником; не
може одержати в майбутньому тих
майнових прав, пов'язаних із
батьківством, які вона могла б мати у
разі своєї непрацездатності (право на
утримання від дитини, право на пенсію
та відшкодування шкоди у разі втрати
годувальника, право на спадкування);
втрачає інші права, засновані на
спорідненості з дитиною.

Крім того, згідно статті 88 ЦПК України,
оскільки позивачем при подачі позову
було сплачено судовий збір, і його
вимоги задоволені, із співвідповідачів
належить стягнути на користь позивача
в рівних частках судовий збір в сумі
243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 9, 55, 124, 51 Конституції України,
ст.ст.150, 155, 164, 165, 166, Сімейного кодексу
України, ст.ст. 7, 12 Загальної декларації
про права людини, ст.13 Конвенції про
захист прав і основних свобод людини,
п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 року № 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення
батьківських прав», ст. 67 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 212, 213-215, 224-226 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 діючого в
інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя
особа: орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про позбавлення
батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, уродженця м.
Дніпропетровська, по відношенню до
малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, по відношенню до
малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ІПН:НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, в рівних
частках судовий збір у сумі 243,60 грн.
(двісті сорок три грн.. 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
В. С. Шавула