22-ц/775/770/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Одерій С.М.
Доповідач Мальцева Є.Є.
Категорія № 20
28 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
головуючого судді Песоцької Л.І.,
суддів Ткаченко Т.Б.,
при секретарі Макаровій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення і ухвалу
Іллічівського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 14
квітня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу
квартири недійсним, визнання права
У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, який згодом
уточнив, просив визнати недійсним
договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2
27 серпня 2013 року продала ОСОБА_3
квартиру АДРЕСА_1. Посилався на те, що
починаючи з 1999 року фактично
знаходився у шлюбних відносинах з
відповідачкою ОСОБА_2, з 2003 року
проживали в м. Маріуполі у сина
відповідачки. З 28.03.2008 року ОСОБА_2 є
власником вищевказаної квартир. 13.09.2008
року позивач та відповідачка ОСОБА_2
офіційно зареєстрували шлюб. Після
реєстрації шлюбу почали проводити
ремонт та побудували прибудову до
квартири. 03.02.2011 року позивач
зареєструвався за адресою спірної
квартири. 25.10.2012 року ОСОБА_2
спровокувала конфлікт з позивачем,
його було побито нею та її сином, в
результаті чого ОСОБА_1 знаходився на
лікуванні з 26.10.2012 року до 09.11.2012 року з
травмою лівої половини грудної
клітини. Після виписки з лікарні він
неодноразово намагався вселитися до
вказаної квартири, однак відповідачка
ОСОБА_2 змінила замки та перешкоджає
його вселенню. В січні 2013 року рішенням
суду шлюб, укладений між позивачем та
відповідачкою ОСОБА_2, розірвано. В
березні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом про визнання позивача
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, в позові їй було
відмовлено. На теперішній час в
провадженні суду знаходиться позов
позивача про усунення перешкод у
користуванні житлом шляхом вселення у
вказану квартиру, однак в ході розгляду
справи ОСОБА_2 надала документ, а саме
копію договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 27.08.2013 року,
укладений між нею та ОСОБА_3,
засвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_4 (реєстраційний номер 2860). Крім
того позивач вказав, що вважає договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
27.08.2013 року, укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, недійсним, оскільки при
відчуженні вказаної квартири
відповідачка ОСОБА_2 приховала
наявність самовільної реконструкції
квартири шляхом її збільшення за
рахунок будівництва при будівлі.
Рішенням Іллічівського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 14 квітня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу
квартири, визнання права власності -
відмовлено. Ухвалою Іллічівського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 14 квітня 2014 року
відмовлено у задоволенні клопотання
ОСОБА_1 про витребування доказів шляхом
доручення Маріупольському бюро
технічної інвентаризації проведення
технічної інвентаризації будівлі.

Не погодившись з рішенням і
ухвалою суду першої інстанції, позивач
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить
скасувати рішення і ухвалу суду,
задовольнити його клопотання, та
ухвалити нову ухвалу про забезпечення
доказів і нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному об'ємі. При цьому посилається
на порушення норм матеріального і
процесуального права,
необґрунтованість судового рішення,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають істотне значення для справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.305
ЦПК України, апеляційний суд розглядає
справу у відсутності відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи через представників.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення позивача ОСОБА_1 і його
представника адвоката ОСОБА_5, які
просили апеляційну скаргу
задовольнити, заперечення
представника відповідачки ОСОБА_2 -
адвоката ОСОБА_6, представника
відповідача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7,
які просили скаргу відхилити,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не наведено законних підстав
для визнання договору недійсним. Суд
першої інстанції вважав, що зміст
договору свідчить про досягнення
сторонами згоди з усіх істотних умов
договору купівлі-продажу, передбачених
ст. 655-658 ЦК України. Волевиявлення
сторін співпадало й було спрямоване
саме на укладення договору
купівлі-продажу квартири. Також у п.8
вказаного договору вказано, що сторони
підтвердили, що договір не носить
характеру мнимої та удаваної угоди, а
також не є зловмисною угодою. А
наявність самовільно зведеної
прибудови до спірної квартири не є
підставою для відмови у посвідченні
нотаріально договору купівлі-продажу
квартири, оскільки вказана прибудова
не є предметом договору
купівлі-продажу.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися, оскільки він відповідає
обставинам справи, наданим доказам і
нормам матеріального права.

Судом встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3
27.08.2013 року був укладений договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
нотаріально посвідчений. Того ж дня
договір зареєстрований в Державному
реєстрі правочинів.

Звертаючись до суду, позивач
посилався на незаконність угоди,
оскільки на момент укладення
оспорюваного договору купівлі-продажу
мала місце самовільно зведена
прибудова до даної квартири.

Предметом оспорюваного
договору була квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 50,2 кв.м., жилою площею
40,6 кв.м.. Пунктом 6 договору, з яким
погодилися сторони договору,
зазначено, що самовільних
переобладнань, перепланувань,
реконструкції у квартирі не
проводилася.

Зміст договору свідчить про
досягнення сторонами згоди усіх
істотних умов договору
купівлі-продажу, передбачених нормами
ст.ст. 655-658 ЦК України.

Пунктом 7 оспорюваного договору
сторонами обумовлено, що за
домовленістю сторін технічна
інвентаризація об'єкта нерухомого
майна перед його відчуженням не
проводилась. Вищевказане майно
візуально оглянуто покупцем до
підписання цього договору. Недоліків
чи дефектів, які б перешкоджали
використанню майна за призначенням,
самочинних переобладнань,
перепланувань, реконструкції майна на
момент огляду виявлено не було.
Претензій до продавця щодо якісних
характеристик майна покупець не має.

За положеннями ст.655 ЦК України
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно з роз»ясненнями п. 26
постанови № 9 Пленуму Верховного суду
України від 06.11.2009 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
особами, які беруть участь у справі про
визнання правочину недійсним, є
насамперед сторони правочину.

Відповідно до ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду зданим
позовом, ОСОБА_1 не навів обгрунтування
порушення його прав оспорюванню
угодою. На даний час він не має жодних
матеріальних претензій щодо квартири,
яка є предметом договору. Позивач також
не позбавлений права звернутися до
суду з позовом про відшкодування
коштів, затрачених на будівельні
роботи, пов'язані з спорудженням
самочинної прибудови.

Врахувавши наведене, суд
першої інстанції відмовив в позові.

Колегія суддів вважає, що
рішення суду постановлено з дотримання
норм матеріального і процесуального
права, в ньому повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються допустимими доказами,
дослідженими в судовому засіданні і
підстав для його скасування не
вбачається.

Доводи апеляційної скарги щодо
незаконності рішення у зв'язку з фактом
наявності прибудови до квартири, яка
була предметом купівлі-продажу на
законних підставах, не можуть вплинути
на правильність рішення суду, оскільки
такі обставини не можуть бути
підставою для визнання договору
купівлі-продажу майна, щодо якого є
правовстановлюючі документи,
недійсним.

Тому немає законних підстав для
скасування ухвали суду про відмову у
забезпеченні доказів шляхом
проведення в межах розгляду даної
справи інвентаризації домоволодіння з
метою виявлення самочинно зведеної
прибудови, оскільки це не має значення
для вирішення справи.

Також доводи апеляційної
скарги і зміст оскаржуваного судового
рішення не дають підстав для висновку
про те, що судом допущено порушення
норм процесуального права або
неправильне застосування норм
матеріального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Нових доказів чи обставин, які
не були предметом розгляду у суді
першої інстанції та могли вплинути на
рішення суду, позивачем апеляційному
суду не надано.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, оскільки ухвала і рішення
суду відповідають нормам
матеріального та процесуального права
і підстав для скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308,312,313,314 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення і ухвалу Іллічівського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 14 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :