Єдиний унікальний номер 260/7947/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3542/2014
Головуючий в 1 інстанції: Пронін С.Г.
Доповідач: Шевченко В. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» квітня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді: Шевченко В. Ю.

суддів: Агєєва О.В. , Новосьолової Г.Г.,

при секретарі:Стрижак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м.
Донецька від 13 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3. яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті
особи : Комунальне підприємство
«Керуюча компанія Ленінського району
м. Донецька», Орган опіки та піклування
Ленінської районної у м. Донецьку ради,
про усунення перешкод в користуванні
квартирою та за зустрічним позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи :
Комунальне підприємство «Керуюча
компанія Ленінського району м.
Донецька», Орган опіки та піклування
Ленінської районної у м. Донецьку ради,
про зміну умов договору найму
житлового приміщення, визнання порядку
користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 13 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_4, до
ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні квартирою задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_2 не чинити
перешкод ОСОБА_3 та її неповнолітньої
доньки ОСОБА_4 у користуванні кватирою
АДРЕСА_1. Вирішено питання про судові
витрати.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_5, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зміну умов договору найму житлового
приміщення та визнання порядку
користування житловим приміщенням
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні квартирою та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3, посилаючись на порушення
судом матеріального та процесуального
права. Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що в порушення вимог
чинного законодавства суд першої
інстанції не направив на адресу
апелянта копію повного тексту рішення.
Поза увагою суду залишилось і те, що
ОСОБА_3 ще в лютому 2013 року була вселена
в квартиру по рішенню суду та мала
можливість там проживати. Суд не
врахував те, що задоволення позовних
вимог ОСОБА_3 призведе до порушення
прав відповідачів на вільне
користуванні усією квартирою.

Представник ОСОБА_5 в засіданні
апеляційного суду підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином ( а.с.132-142).

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну умов
договору найму житлового приміщення,
визнання порядку користування
житловим приміщенням не оскаржується,
тому в апеляційному порядку не
переглядається.

Судом першої інстанції
встановлені наступні обставини.

Квартира АДРЕСА_1 знаходиться у
комунальній власності та складається з
трьох ізольованих кімнат площею 52,5кв.м.
Відповідачі ОСОБА_2 проживають в
кімнатах площею 20,0кв.м. та 19,3кв.м.,
позивач ОСОБА_3 разом з донькою
проживає в кімнаті 13,2кв.м.

Згідно рішення Ленінського районного
суду м. Донецька від 07.11.2012 року ОСОБА_3
та її дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у
лютому 2013 року було вселено у вказану
квартиру.

Проте, незважаючи на зазначене рішення
суду, відповідачі продовжують чинити
перешкоди у користуванні цим жилим
приміщенням, не допускають ОСОБА_3 до
кухні та ванної кімнати.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги ОСОБА_3 підтверджуються
встановленими по справі обставинами та
наданими під час розгляду справи
доказами, у зв»язку з чим дійшов до
висновку про наявності правових
підстав для їх задоволення.

Такий висновок суду узгоджується з
матеріалами справи та відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, які судом
застосовані правильно.

Згідно ст.64 ЖК України члени сім'ї
наймача, що проживають спільно з ним,
користуються нарівні з наймачем всіма
правами і несуть всі обов'язки, що
випливають з договору найму житлового
приміщення.

Згідно ст.65 ЖК України наймач вправі в
установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх непов
нолітніх дітей зазначеної згоди не
потрібно. Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням.

Судом встановлено і це не
заперечується сторонами, що ОСОБА_3
разом з дитиною вселилась до спірної
квартири у якості члена сім»ї наймача і
має право на користування нею. Порядок
користування вказаним жилим
приміщенням у судовому порядку
встановлено не було, умови договору
найму не змінювались. Відповідачі
порушують право позивачки на
користування вказаною квартирою. За
таких підстав, посилання в апеляційній
скарзі на те, що при задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 буде
порушуватися права відповідачів на
користування усім жилим приміщенням, є
неспроможними та на правильність
висновків суду не впливають.

Доводи апеляційної скарги про
порушення норм матеріального та
процесуального права безпідставні і
фактично зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці.

Зміст апеляційної скарги не дає
підстав для встановлення
неправильного застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права. При вирішенні
позовних вимог судом правильно
визначений характер правовідносин між
сторонами, вірно застосований закон, що
їх регулює, повно і всебічно досліджено
матеріали справи та надано оцінку
доводам сторін.

Відповідно до ч.1ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,308,315 ЦПК України,
апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Донецька від 13 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: