АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1405/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 2 Черненко В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Подорога В. М. РІШЕННЯ
28 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПодорога В. М.
суддівДемченко В. А. , Василенко Л. І. при
секретарі Волвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Городищенської міської ради на
рішення Городищенського районного
суду Черкаської області від 07 квітня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до
Городищенської міської ради
Городищенського району Черкаської
області, Комунального підприємства
«Комунальник» Городищенської міської
ради, третя особа - Реєстраційна служба
Городищенського районного управління
юстиції, про визнання права власності
на квартиру в багатоквартирному
будинку за набувальною давністю, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулись з позовом до
Городищенської міської ради
Городищенського району Черкаської
області, Комунального підприємства
«Комунальник» Городищенської міської
ради за участі в справі третьої особи
Реєстраційної служби Городищенського
районного управління юстиції, про
визнання за ними за набувальною
давністю права власності в рівних
частинах, по 1/3 частині кожному,
квартири АДРЕСА_2.

В обґрунтування своїх вимог,
позивачі посилались на те, що в 1992 році,
на підставі гарантійного листа
Городищенського цукрорафінадного
комбінату імені XXV з'їзду КПРС від 27.06.1990
року № 1110, при попередньому розподілі
житла, позивачу ОСОБА_6, було виділено
квартиру АДРЕСА_2.

В травні 1996 року позивач ОСОБА_6 з
неповнолітніми дітьми, позивачами по
справі, донькою ОСОБА_7, якій на той час
було 14 років та сином ОСОБА_8, якому на
той чає виповнилось 12 років, перейшли
проживати в нову трикімнатну квартиру.
Починаючи з травня 1996 року і по
теперішній чає вони проживають в
АДРЕСА_2, несуть витрати по належному її
утриманню, проводять ремонти, але не є
її власниками чи навіть наймачами,
оскільки ордер до цих пір не отримали, а
договір найму вказаної квартири з ними
не укладався. Разом з тим, позивач
ОСОБА_6, добросовісно сплачує
комунальні платежі по квитанціях, які
приходять на її ім'я, що
підтверджується відповідними
довідками КП «Комунальник»
Городищенської міської ради, які у неї
збереглись, а саме від 07.05.2004 року № 56 і
а від 03.05.2006 року № 94. Між нею і
Городищенським РЕМ укладено договір па
енергопостачання, що підтверджується
відповідною довідкою Городищенського
РЕМ від 10.04.2013 року. №282.

Посилаючись на вищезазначене та на
приписи ч. 1 ст. 344 ЦК України, згідно
яких особа, яка добросовісно
заволоділа чужим нерухомим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти ним протягом десяти років,
набуває на нього право власності.

Просили суд визнати за ними за
набувальною давністю, на підставі ч.1
ст.344 ЦК України, право власності в
рівних частинах, по 1/3 частині кожному,
квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Городищенського
районного суду Черкаської області від 7
квітня 2014 року позов ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 задоволено.

Визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
право власності в рівних частинах по 1/3
частині квартири АДРЕСА_2 за
набувальною давністю.

Управління Державного
казначейства України в
Городищенському районі зобов'язано
повернути ОСОБА_6 зайво сплачений
судовий збір у розмірі 412 гривень 00
копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, Городищенська міська
рада подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального права та неповне
дослідження судом обставин справи
просить скасувати рішення
Городищенського районного суду
Черкаської області від 7 квітня 2014 року
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачам в задоволенні
позову повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
сторони по справі, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах заявлених вимог в
суді першої інстанції та при
апеляційному розгляді, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалене в справі
судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції
встановлено, що в 1992 році, на підставі
гарантійного листа Городищенського
цукрорафінадного комбінату імені XXV
з'їзду КПРС від 27.06.1990 року № 1110, при
попередньому розподілі житла, позивачу
ОСОБА_6, було виділено квартиру АДРЕСА_2.
Зазначений будинок спочатку перебував
у володінні ВАТ «Городищенський
цукрорафінадний комбінат», а потім був
переданий у володіння Городищенської
міської ради.

В травні 1996 року позивач ОСОБА_6 з
неповнолітніми дітьми, позивачами по
справі, донькою ОСОБА_7, якій на той час
виповнилося 14 років та сином ОСОБА_8,
якому на той чає виповнилось 12 років,
перейшли проживати в дану квартиру.

При цьому, ОСОБА_6, добросовісно
сплачує комунальні платежі по
квитанціях, які приходять на її ім'я.
Між нею і Городищенським РЕМ укладено
договір на енергопостачання, що
підтверджується відповідною довідкою
Городищенського РЕМ від 10.04.2013 року, №
282.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення, посилався на те, що позивачі з
травня 1996 року і на день вирішення
спору тривало, добросовісно, відкрито
та безперервно користуються квартирою;
володіння є відкритим та очевидним для
всіх; претензій чи вимог з боку інших
осіб щодо оспорювання права власності
на вказану квартиру не було. На
підставі ст. 344 ЦК України суд
задовольнив позов.

Проте з такими висновками судів
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК
України, обставинами, які мають
значення для справи та які повинен
довести саме позивач (ч.1 ст.60 ЦПК
України), є: законний об'єкт володіння,
добросовісність володіння,
відкритість володіння, давність
володіння та його безперервність
(строк володіння).

Зокрема, володілець за давністю є
незаконним володільцем, про що
зазначено в ч.1 ст. 344 ЦК України (особа
заволоділа чужим майном). Право
власності на стороні володільця за
давністю виникає поза волею та
незалежно від волі колишнього
власника. При цьому добросовісне
володіння означає, що особа не знала і
не повинна була знати, що володіє річчю
незаконно.

Позов про право власності за
давністю володіння не може пред'явити
законний володілець або особа, яка
володіє майном за волею власника і
завжди знала, хто є її власником. Тобто,
виключено набуття права власності на
майно, яке знаходиться у володінні
власника і ніколи не вибувало з його
володіння.

Наведені положення закону суд,
ухвалюючи рішення, залишив поза увагою
та враховуючи, що спірне майно, яке на
даний час вже знаходиться у володінні
Городищенської міської ради на балансі
КП «Комунальник», ОСОБА_6 та члени її
сім'ї користувалася цим майном з її
дозволу, про що знали, помилково
застосував до спірних правовідносин
ст.344 ЦК України та задовольнив позов за
відсутності на те підстав, визначених
законом як обов'язкових.

Аналогічна позиція щодо застосування
норм матеріального права з даних
правовідносин викладена і в рішенні
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11.12.2013 року № 6-44475св13.

Оскільки допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи,
рішення суду першої інстанцій підлягає
скасуванню з ухваленням у справі
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Городищенської
міської ради задовольнити.

Рішення Городищенського районного
суду Черкаської області від 07 квітня 2014
року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 до Городищенської міської ради
Городищенського району Черкаської
області, Комунального підприємства
«Комунальник» Городищенської міської
ради, третя особа - Реєстраційна служба
Городищенського районного управління
юстиції, про визнання права власності
на квартиру в багатоквартирному
будинку за набувальною давністю
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання ним законної
сили.

Головуючий :

Судді :