Справа № 567/425/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю представника позивача
Ковальчук Г.В., Баталової Т.Р.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Острозі цивільну
справу за позовом органу опіки та
піклування Острозької міської ради
Рівненської області в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя
особа - Обласний центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей в Рівненській області, про
стягнення аліментів, -

встановив:

Орган опіки та піклування
Острозької міської ради Рівненської
області звернувся до суду в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
позовом до ОСОБА_3, третя особа -
Обласний центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей в Рівненській області, про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
мотивуючи тим, що відповідачка є
матір'ю неповнолітньої ОСОБА_4 та
остання з 27.08.2013 р. перебуває на обліку
органу опіки та піклування Острозької
міської ради як дитина, яка позбавлена
батьківського піклування. Відповідач з
огляду на психічний стан здоров'я з
29.05.2013 р. перебуває на лікуванні в КЗ
«Острозька обласна психіатрична
лікарня», недієздатною чи обмежено
дієздатною в судовому порядку не
визнавалася. Відомості про батька
неповнолітньої дитини відсутні, так як
батько записаний у свідоцтві про
народження дитини відповідно до ст.135
СК України (зі слів матері). Згідно
рішення виконкому Острозької міської
ради від 20.08.2013р. №114 неповнолітній
ОСОБА_4 надано статус дитини,
позбавленої батьківського піклування.
Неповнолітня ОСОБА_4 з 31.10.2013 р.
перебуває в обласному центрі
соціально-психологічної реабілітації
дітей, де тимчасово зареєстрована з
08.01.2014р. до 08.07.2014р. Дитина знаходиться у
згаданому центрі на неповному
державному утриманні та навчається у 9
класі Олександрійської ЗОШ-інтернат
І-ІІІ ступенів. Піклування щодо
неповнолітньої ОСОБА_4 не встановлено,
та згідно ст.ст.180,193 СК України
відповідачка зобов'язана приймати
участь в утриманні своєї доньки до
досягнення останньою повноліття, однак
ОСОБА_3 матеріального забезпечення
дитині не надає, що й спонукало орган
опіки та піклування звернутися до суду
з даним позовом.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, просили їх
задовольнити з підстав, наведених у
позові. Надали пояснення аналогічні
обставинам, викладеним у позовній
заяві. Крім того зазначили, що
відповідач є матір'ю неповнолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та батько
останньої записаний у свідоцтві про
народження дитини в порядку ст.135 СК
України зі слів матері. З огляду на
психічний стан здоров'я відповідачки
до останньої в судовому порядку було
застосовано примусові заходи
медичного характеру у вигляді надання
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку. На час
перебування відповідачки у
психіатричній лікарні бажаючих взяти
участь у піклуванні над неповнолітньою
ОСОБА_4 не виявилося, а тому з 31.10.2013 р.
остання перебуває в Обласному центрі
соціально-психологічної реабілітації
дітей та навчається в 9 класі
Олександрійської ЗОШ-інтернат. З часу
перебування дитини у вищевказаних
закладах відповідач будь-яких коштів
чи то матеріального утримання для
дитини не надавала, що й спонукало
орган опіки та піклування звернутися в
інтересах дитини з вищевказаним
позовом. Просили позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала повністю та не
заперечувала проти стягнення з неї
аліментів на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_4 у розмірі заявленому
позивачем. Пояснила, що їй встановлено
ІІ групу інвалідності безтерміново та
розмір отримуваної пенсії становить 1200
грн. На даний час вона перебуває на
лікуванні в КЗ «Острозька обласна
психіатрична лікарня», а тому немає
змоги самостійно приймати участь у
матеріальному утриманні доньки чи
наданні їй грошового утримання, а тому
не заперечує проти стягнення аліментів
на утримання доньки з отримуваної нею
пенсії в примусовому порядку.

Представник третьої особи 13.05.2014 р. в
судовому засіданні пояснила, що позов
підтримує, зазначивши, що неповнолітня
ОСОБА_4 з 31.10.2013 р. перебуває в Обласному
центрі соціально-психологічної
реабілітації дітей на неповному
державному утриманні, забезпечення
дитини здійснюється у відповідності до
постанови КМУ № 87 від 28.01.2004 р. згідно
встановлених норм. За час перебування
неповнолітньої ОСОБА_4 в центрі
реабілітації дітей її батьки участі в
утриманні дитини не приймали. В
наступні судові засідання представник
третьої особи не з'явилася, в поданій до
суду заяві просила розгляд справи
здійснювати у її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, третьої
особи, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідач є матір'ю неповнолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження дитини від 19.09.2013 р.

Відповідно до витягу з державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про народження
від 04.04.2014 р., відомості про батька
неповнолітньої ОСОБА_4 зазначено
відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного
кодексу України (зі слів матері).

З матеріалів справи та пояснень сторін
судом встановлено, що до відповідача
ОСОБА_3 в судовому порядку застосовано
примусові заходи медичного характеру у
виді надання амбулаторної
психіатричної допомоги в примусовому
порядку, з приводу чого вона з 29.05.2013 р.
перебуває на лікуванні в КЗ «Острозька
обласна психіатрична лікарня», що
підтверджується ухвалою Острозького
районного суду Рівненської області та
довідкою Острозької обласної
психіатричної лікарні від 26.03.2014 р.

Згідно висновку міжрайонної
спеціалізованої психо-неврологічної
МСЕК від 27.06.2013 р. за результатами
огляду ОСОБА_3 їй встановлено ІІ групу
інвалідності безтерміново та
захворювання з приводу якого
відповідачу встановлено інвалідність
обмежує її життєдіяльність та не дає
можливості повноцінно займатися
вихованням і матеріальним
забезпеченням неповнолітньої доньки.

Відповідно до рішення
виконавчого комітету Острозької
міської ради № 114 від 20.08.2013 р.
неповнолітній ОСОБА_4 надано статус
дитини, позбавленої батьківського
піклування та за відсутності осіб,
бажаючих та спроможних піклуватися
дитиною, неповнолітня ОСОБА_4 з 31.10.2013 р.
перебуває в Обласному центрі
соціально-психологічної реабілітації
дітей, який знаходиться в с.Олександрія
Рівненського району та перебуває на
неповному державному утриманні, що
підтверджується довідкою Обласного
центру соціально-психологічної
реабілітації дітей від 26.03.2014 р.

Неповнолітня ОСОБА_4 навчається у 9
класі Олександрійської
загальноосвітньої школі-інтернаті
І-ІІІ ступенів.

З відмітки в паспорті неповнолітньої
ОСОБА_4 вбачається, що вона тимчасово (з
07.01.2014р. по 08.07.2014р.) зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1.

З матеріалів справи та пояснень
відповідача судом встановлено, що
остання є інвалідом ІІ групи та отримує
стабільний дохід, який складається із
пенсії.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.180
Сімейного кодексу України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

У відповідності до ст.182 Сімейного
кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст.183 Сімейного кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину визначається судом.

Згідно ч.2 ст.193 Сімейного кодексу
України якщо батьки не беруть участі в
утриманні дитини, влаштованої до
державного або комунального закладу
охорони здоров'я, навчального або
іншого закладу, аліменти на дитину
можуть бути стягнуті з них на загальних
підставах.

Судом встановлено, що відповідач не
працює, є інвалідом ІІ групи та
щомісяця отримує пенсію в розмірі 1200
грн.

Беручи до уваги, що відповідач
добровільно не надає матеріальної
допомоги на утримання доньки, що нею не
заперечується, суд вважає вимогу
органу опіки та піклування
обґрунтованою, та виходячи з того, що
відповідач отримує регулярний і
стабільний дохід, який складається із
пенсії по інвалідності, а тому аліменти
з ОСОБА_3 підлягають стягненню в частці
від отримуваного нею доходу.

На підставі викладеного, суд приходить
до переконання, що за відсутності
будь-яких заперечень відповідача щодо
розміру аліментів, які просить з нього
стягувати позивач, ОСОБА_3 повинна
сплачувати щомісячно аліменти на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_4 в розмірі, який заявлений
позивачем, а саме 1/4 частину всіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ч.3 ст.193 СК України за
рішенням суду аліменти можуть
перераховуватися на особистий рахунок
дитини у відділенні Державного
ощадного банку України.

Як вбачається з договору №10412317,
укладеного 08.04.2014 р. між ПАТ «Державний
ощадний банк України» та
неповнолітньою ОСОБА_4, останній
відкрито у банківській установі
поточний рахунок НОМЕР_2 для обліку
грошових коштів та здійснення
банківських операцій відповідно до
вимог чинного законодавства.

З урахуванням встановлених судом
обставин справи, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
зарахування стягуваних з відповідача
ОСОБА_3 аліментів на користь її
неповнолітньої доньки ОСОБА_4 із
зарахуванням грошових коштів на
особистий рахунок у банківській
установі.

При вирішенні питання про розподіл
судових витрат суд виходив з
наступного.

Позивач та відповідач відповідно до
ст.5 Закону України «Про судовий збір»
звільнені від сплати судового збору, та
відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо
обидві сторони звільнено від оплати
судових витрат, вони компенсуються за
рахунок держави у порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у
справах про стягнення аліментів суд
допускає негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.51 Конституції України,
ст.ст.180-183, 193 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 88, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 аліменти
на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податку НОМЕР_1, рахунок
НОМЕР_2, банк Рівненське обласне
управління АТ «Державний ощадний банк
України», МФО 333368, код ЄДРПОУ 0933401), в
розмірі 1/4 частки заробітку (доходу),
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 09.04.2014 р. і до досягнення
дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового
рішення про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василевич О.В.