Справа № 464/91/14
Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/783/2357/14
Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючої судді -
Копняк С.М.

суддів -
Мацея М.М., Монастирецького Д.І.

секретар -
Олексів О.А.

з участю представника позивача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу
Сихівського районного суду м.Львова
від 20 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оріон», третя особа
ОСОБА_4 про превентивний захист прав та
інтересів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Сихівського районного
суду м. Львова знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_3 до ТОВ
«Оріон», третя особа ОСОБА_4 про
превентивний захист прав та інтересів.

09 січня 2014 року представник
позивача ОСОБА_2 звернувся в суд із
заявою про забезпечення позову, в якій
просить накласти арешт на нежитлові
приміщення ТОВ «Оріон», загальною
площею 226,10 кв.м., що знаходяться за
адресою м.Львів АДРЕСА_1

Ухвалою Сихівського
районного суду м.Львова від 20 січня 2014
року в задоволенні заяви про
забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною
ухвалою, представник позивача ОСОБА_2
оскаржив таку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що
оскаржувана ухвала є незаконною та
необґрунтованою, ухвалена з порушенням
норм процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_3 подано позов до
ТОВ „Оріон" про превентивний захист
інтересів, який мотивовано тим, що її
чоловік, ОСОБА_4, був одним із учасників
ТОВ "Оріон" з часткою 46,5 % статутного
фонду.

У її чоловіка ОСОБА_4 з керівництвом ТОВ
„Оріон" та іншими учасниками тривалий
час існує конфлікт, його незаконно було
виключено з учасників, що призвело до
тривалих судових процесів в результаті
яких усі незаконні рішення загальних
зборів були скасовані так як і офіційні
записи в Єдиному державному реєстрі.

Після незаконного виключення ОСОБА_4 з
ТзОВ „Оріон" зі сторони товариства не
вчинялося жодних дій, спрямованих на
законну виплату вартості частини майна
товариства протягом встановленого
законом строку.

В діючого ТзОВ „Оріон" є у власності
нерухоме майно, зокрема нежитлові
приміщення загальною площею 226,10 кв.м,
що знаходяться на за адресою АДРЕСА_1

Враховуючи наведені обставини та
відносини з учасниками ТзОВ „Оріон",
ОСОБА_4 в 2012 році прийняв рішення про
вихід з товариства та відповідно у
встановленому порядку заявою
повідомив про це товариство. З цього
моменту чоловік позивачки набув прав
на виплату йому вартості частини майна
товариства пропорційно його частці у
статутному капіталі, яку ОСОБА_3
отримає у спільну сумісну власність, як
подружжя. ОСОБА_4 було надіслано
повідомлення про збори, на розгляді
яких було вирішено питання про його
вихід.

Відповідно до ч.2 стаття 148 ЦК України
учасник, який виходить із товариства з
обмеженою відповідальністю, має право
одержати вартість частини майна,
пропорційну його частці у статутному
капіталі товариства.

Усвідомлюючи наміри відповідача та
враховуючи конфлікт учасників і
товариства, факт порушення
кримінальної справи, чергової другої
невиплати частки при виході з
товариства є всі підстави очікувати і
подальше порушення прав та інтересів
ОСОБА_3 (на виплачену вартість частини
майна ТОВ „Оріон", яку вона отримає як
подружжя), оскільки існує реальна
загроза відчуження єдиного
нежитлового приміщення, що призведе до
унеможливлення виплати вартості
частини майна товариства пропорційно
частці ОСОБА_4 у статутному капіталі, а
відтак і до неотримання виплат
позивачці як подружжю. А тому вважає за
необхідне клопотати про вжиття заходів
до забезпечення позову.

На сьогодні активно вчиняються дії для
відчуження нежитлового приміщення
загальною площею 226,10 кв.м., що
знаходяться на за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується оголошенням у газеті
„Ваш Магазин".

Невжиття заходів забезпечення позову
неминуче призведе до заподіяння шкоди
правам та інтересам довірительки, для
відновлення яких потрібно буде
докласти значних зусиль, пов'язаних з
оскарженням дій та договорів
відчуження майна.

Просить ухвалу Сихівського районного
суду м.Львова від 20 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нову ухвалу.

З метою забезпечення позову та
недопущення вчинення відповідачем дій,
які призведуть до відчуження єдиного
нерухомого майна товариства, що в
подальшому позбавить позивачку
отримати частину виплат у спільну
сумісну власність подружжя, просить
заборонити відповідачу проводити
будь-які дії щодо відчуження з
будь-яких підстав нежитлових
приміщень, загальною площею 226,1 кв.м.,
які знаходяться у м.Львові, АДРЕСА_1

ТзОВ «Оріон», будучи належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи, до суду не з'явився, що
відповідно до вимог ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи у його
відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача
ОСОБА_5 в підтримання мотивів
викладених в апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та позовних вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги
виходячи з наступного.

Згідно до ст.6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, яка є
частиною національного законодавства,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав і обов"язків має
право на справедливий судовий розгляд.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

За приписами ст.151 ЦПК України
суд, за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов
забезпечується, зокрема, накладенням
арешту на майно, що належить
відповідачеві і знаходиться у нього
або в інших осіб.

В п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову роз»яснено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з»ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Особам, які беруть участь у
справі, має бути гарантована реальна
можливість захистити свої права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
забезпечення позову, суд вірно виходив
з положень зазначених вище норм закону
та правильно врахував роз'яснення,
викладені у Постанові Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року №9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову»

З матеріалів справи
вбачається, що представник позивача
звернувся до суду із позовом у якому
просить заборонити ТзОВ «Оріон»
проводити будь-які дії щодо відчуження
з будь-яких підстав нежитлового
приміщення, загальною площею 226,1 кв.м.,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 до
повної виплати ОСОБА_4 вартості частини
майна ТОВ «Оріон», пропорційно його
частці у статутному капіталі.

На забезпечення виконання в
майбутньому рішення суду представник
позивача у заяві про забезпечення
позову просить накласти арешт на це
нежитлове приміщення. В той же час, з
пояснень представника позивача
вбачається, що іншими судами
розглядаються корпоративні спори між
відповідачем та третьою особою з
приводу частки останнього у статутному
капіталі ТОВ «Оріон». Тобто вжиття
запропонованого заходу забезпечення
позову порушить права інших учасників
товариства і суперечитиме змісту
заходів забезпечення позову та меті їх
застосування, яка полягає в захисті
інтересів учасників процесу, а не в
позбавленні (порушенні) прав інших
осіб. Адже вжиття такого заходу
забезпечення позову фактично призведе
до ухвалення рішення по суті спору без
розгляду справи.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що подаючи
заяву про забезпечення позову,
представником позивача не надано
відомостей про існування реальної
загрози невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду по
даній справі та настання для нього
незворотних негативних наслідків, а
також не зазначено причини у зв»язку з
якими потрібно забезпечити позов.

Розглядаючи заяву про
забезпечення позову і постановляючи 20
січня 2014 року ухвалу про відмову в
забезпеченні позову суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку, що заява задоволенню не
підлягає ще і з тих підстав, що обраний
вид забезпечення позову свідчить про
неспівмірність заходів забезпечення
позову та заявлених вимог.

З висновками суду слід погодитись,
оскільки ним правильно визначено
характер спірних правовідносин та
встановлено дійсні обставини справи,
вірно застосовано матеріальний закон
та дотримана процедура розгляду,
передбачена ЦПК України. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, а тому підстави для її
задоволення та скасування ухвали
Сихівського районного суду м. Львова
відсутні.

Керуючись ст.ст.209 ч.3,303, п.1 ч.2 ст. 307,
п.1.ч.1. ст. 312, 313, п.4 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317,
319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду
м.Львова від 20 січня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню не
підлягає.

Головуюча
Копняк С.М.

Судді:
Мацей М.М.

Монастирецький Д.І.