РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області у
складі:

головуючого судді - Зємцова В.В.

при секретарі - Бойко С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
справу за позовом Кредитної спілки
«Аккорд» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Позивач - кредитна спілка «Аккорд»
звернувся до суду з вказаним позовом, в
якому зазначав, що 23.04.2008 між Кредитною
спілкою «Аккорд» та членом кредитної
спілки «Аккорд» ОСОБА_1, було укладено
договір №0173/БП1/95/0014343

Згідно з п.1.1. Договору, кредитна спілка
надала позичальнику кредит у розмірі 5
500 грн. Отримання грошових коштів
позичальником підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами.

На день складання позовної заяви,
заборгованість за тілом кредиту
становить 1430,2б грн.

Останній платіж за кредитним договором
був проведений позичальником 10.08.2012 р.

У відповідності до положень ст. б25 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, і інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Сума індексу інфляції та 3% річних
складає 2 768,21 грн. Так, сума боргу з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних складає 4198,47 грн.

Просили сягнути з відповідача ОСОБА_1
на користь кредитної спілки «Акорд»
заборгованість за кредитним договором
№ 0173/БП1/95/0014343 від 23.04.2008, в сумі 4 198,47
(чотири тисячі сто дев'яносто вісім
гривень 47 копійок)

Представник позивача
кредитної спілки «Аккорд»в судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву, в якій позовні вимоги підтримав
та просив суд справу розглядати без
його участі.

Відповідач в судовому
засіданні позов визнав частково в сумі
заборгованості за тілом кредиту в
розмірі 1430,26 грн. Пояснила, що
відділення кредитної спілки в м.
Кременчуці припинило свою роботу. Ії
намагання погасити заборгованість
шляхом перерахування грошей за
вказаними в договорі реквізитами
залишилися безрезультатними, платежі
не проходили.

Суд, вислухавши представника
відповідача та відповідача, дослідивши
та проаналізувавши матеріали справи,
приходить до наступних висновків.

23.04.2008 між Кредитною спілкою «Аккорд»
та членом кредитної спілки «Аккорд»
ОСОБА_1, було укладено договір
№0173/БП1/95/0014343

Згідно з п.1.1. Договору, кредитна спілка
надала позичальнику кредит у розмірі 5
500 грн. Отримання грошових коштів
позичальником підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами.

На день складання позовної заяви,
заборгованість за тілом кредиту
становить 1430,2б грн.

Останній платіж за кредитним договором
був проведений позичальником 10.08.2012 р.

Відповідно до вимог статті 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, аналізуючи
матеріали справи, документи, суд вважає
достовірно доведеним факт невиконання
свого зобов'язання, щодо суми основного
боргу.

В той же час суд критично
ставиться до наданого позивачем
розрахунку збитків внаслідок інфляції,
при якому застосовано скупний індекс
інфляції 1,012 з 2009 року по 2013 рік.

Положеннями статті 256 Цивільного
кодексу України передбачено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно статті 257 Цивільного
кодексу України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Вимогами пункту 1 частини 2
статті 257 Цивільного кодексу України
передбачено, що позовна давність в один
рік застосовується, зокрема, до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи викладене, аналізуючи
матеріали справи, документи, приймаючи
до уваги факт доведеності та визнання
відповідачем суми основного боргу,
недоведеності розміру збитків
внаслідок інфляції, суд вважає за
необхідне позов задовольнити частково
та стягнути з ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, на
користь позивача заборгованість у
розмірі 1430,26 грн. за кредитним
договором від 23.04.2008 року. В іншій
частині позову відмовити. Також слід
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача
судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 553, 554, 1050, 1054 ЦК
України, ст. ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 233
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Кредитної спілки «Аккорд» -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, на
користь позивача заборгованість у
розмірі 1430,26 грн. за кредитним
договором від 23.04.2008 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача
судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: