Справа № 369/401/14 Головуючий у І
інстанції Пінкевич Н.С.Провадження №
22-ц/780/2749/14 Доповідач у 2
інстанції МельникКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з ОСОБА_1 на його користь
заборгованість за договором позики у
розмірі 160 000 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, 20
січня 2011 року між ними було письмово
укладено договір позики у вигляді
видаткового касового ордеру за яким
він позичив відповідачу грошові кошти
у розмірі 160 000 грн. Оскільки відповідач
позичені кошти до цього часу йому не
повернув, то він змушений звернутися до
суду за захистом свої прав.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03
лютого 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
заборгованість у розмірі 160 000 грн. та
судовий збір.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
його скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.
Суд розглядає справу в межах заявлених
вимог на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у цих сторін виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що оскільки
відповідач отримав від позивача у
позику грошові кошти у розмірі 160 000 грн.
і факт їх передачі підтверджений
належними та допустимими доказами, то
позовні вимоги є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцю
таку саму суму коштів (суму позики) або
таку ж кількість речей того самого роду
і такої самої якості.

Як вбачається з матеріалів справи, 20
січня 2011 року між позивачем та
відповідачем було укладено письмовий
договір позики, який оформлено у
вигляді видаткового касового ордеру.

Згідно ст. 1046 ЦК України договір позики
є укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

Відповідно до видаткового касового
ордеру, ОСОБА_2 видано, а ОСОБА_1
отримано 160 000 грн., що скріплено
особистим підписом відповідача та
власноруч ним прописано суму, яку
отримано (а.с. 15).

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
на підтвердження укладення якого може
бути представлений окрім розписки
позичальника і інший документ, який
посвідчує передання позичальнику
грошової суми.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
видатковий ордер, наданий позивачем, є
належним доказом на підтвердження
укладення договору позики між
сторонами, оскільки він укладений у
письмовій формі та містить умову
передачі відповідачу позивачем
грошових коштів, і така форма укладення
договору позики, яка укладена між
сторонами не суперечить вимогам ст.ст.
1046, 1047 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про задоволення позову, з
урахуванням зокрема ст.ст. 1046,1047 ЦК
України, ст.ст. 212-213 ЦПК, та вважає, що
він ухвалив законне і обґрунтоване
рішення на підставі належних та
допустимих доказів по справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач не підписував договір
позики - видатковий касовий ордер є
необґрунтованими та не
підтверджується жодним доказом. Крім
того, клопотання про призначення
почеркознавчої експертизи відповідач
не заявляв.

Посилання апелянта на те, що у сторін з
2008 року були вкрай напружені стосунки,
оскільки вони являлися опонентами у
судових справах не впливають на
законність рішення.

Крім того, доводи відповідача про те, що
позивачем не надано доказів звернення
до нього з попередньою вимогою про
повернення позики є необґрунтованими,
оскільки з моменту звернення позивача
до суду відповідач мав час та
можливість погасити заборгованість.
Крім того вищезазначене суперечить
позиції відповідача, оскільки ним
взагалі не визнається факт укладення
між сторонами договору позики.

Інших вагомих, достовірних та
достатніх доводів, які б містили
інформацію щодо предмета доказування і
спростовували висновки суду першої
інстанції та впливали на законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом першої інстанції
при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які відповідно до ст. 309 ЦПК
України могли б бути підставою для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів Апеляційного суду
Київської області,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: