У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Лижник С.О.
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
неправомірні дії державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області Лижник С.О.
Скарга мотивована тим, що 25 вересня 2013
року він отримав постанову державного
виконавця Лижник С.О. від 17 вересня 2013
року про відкриття виконавчого
провадження ВП № 39816946 про примусове
стягнення з нього на користь ПАТ
«Платінум Банк» заборгованості в сумі
2 223 176,39 грн.

Згідно резолютивної частини
оскаржуваної постанови, державний
виконавець відкрив зазначене
виконавче провадження відповідно до
виконавчого листа № 412/15902/12 2/201/384/13,
виданого Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська 02 вересня 2013 року. Як
вказав державний виконавець,
виконавчий лист було видано про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Платінум Банк» заборгованості в
розмірі 2 223 176,39 грн., однак резолютивна
частина рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 09 квітня
2013 року викладена в іншій редакції в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 перед ПАТ «Платінум Банк» за
договором № 10.840.08.40 від 08 лютого 2008 року
в сумі 2 223 176, 39 грн. звернути стягнення
на предмет іпотеки. Тому скаржник
вважає вказану постанову не законною
та просить суд її скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримав скаргу та просив постанову
від 17 вересня 2013 року у виконавчому
провадженні ВП № 39816946 про відкриття
провадження скасувати.

Державний виконавець Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Лижник С.О. в судове
засідання не з*явився, суду надано
письмові заперечення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1,
дослідивши матеріали справи та
матеріали виконавчого провадження, суд
вважає їх не обґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

Статтею 384 ЦПК України визначено, що
скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби.
Скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ. Про подання
скарги суд повідомляє відповідний
відділ державної виконавчої служби
не пізніше наступного дня після
прийняття її судом.

За приписами ст. 387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Статтею 1 Закону України «Про державну
виконавчу службу» від 24.03.1998 року №
202/98-ВР встановлено, що Державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України
і здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Статтею 2 вказаного Закону, передбачено
правову основу діяльності державної
виконавчої служби, відповідно до якої,
правова основа діяльності державної
виконавчої служби становить
Конституція України, цей Закон, інші
закони та нормативно-правові акти, що
прийняті на їх виконання.

Вимогами ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
визначає Закон України «Про виконавче
провадження» (в редакції Закону, який
діяв на час проведення спірних
виконавчих дій) від 21.04.1999 року № 606-ХІУ
та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження», Виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб
та в межах повноважень, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами, виданими
відповідно до цього Закону та інших
законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 2 вказаного Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу".

Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. (ст. 6 вказаного Закону).

Статтею 8 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

У відповідності до ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі документи якими серед іншого
є - виконавчі листи.

Судом встановлено, що 09 квітня 2013 року
Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська винесено рішення,
яким задоволено позовні вимоги ПАТ
«Платинум Банк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, яким в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 перед публічним
акціонерним товариством "Платинум
Банк" за договором № 10.840.08.40 від 08
лютого 2008 року в сумі 2 223 176 грн.39 коп.
звернути стягнення на предмет іпотеки
квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 36,6
кв.м., загальною площею 70,9 кв.м., що
належить на праві власності ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючого за адресою АДРЕСА_2,
шляхом реалізації з публічних торгів
за ціною, яка встановлюється на рівні
цін не нижчому за звичайні ціни на цей
вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій та стягнути з ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства "Платинум Банк" сплачений
судовий збір в сумі 3 219 грн.

02 вересня 2013 року Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська було видано
два виконавчі листи : № 412/15902/12 2/201/384/13
про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Платинум Банк» судового збору в
розмірі 3 219 грн. та № 412/15902/12 2/201/384/13 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Платинум Банк» про звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 70,9
кв. в рахунок погашення
заборгованості в сумі 2 223 176,39 грн.

17 вересня 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 39816946 про
примусове стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Платинум Банк»
заборгованості в сумі 2 223 176,39 грн.
замість звернення стягнення на предмет
іпотеки.

03 березня 2014 року державним виконавцем
винесено постанову про виправлення
помилок у постанові про відкриття
виконавчого провадження ВП № 3981661 від 17
вересня 2013 року де резолютивну частину
було змінено з стягнення з ОСОБА_1
кошти на користь ПАТ «Платинум Банк» в
розмірі 2 223 176,39 грн. на в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_1 перед
ПАТ "Платинум Банк" за договором №
10.840.08.40 від 08 лютого 2008 року в сумі 2 223
176 грн.39 коп. звернути стягнення на
предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1,
житловою площею 36,6 кв.м., загальною
площею 70,9 кв.м., що належить на праві
власності ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою
АДРЕСА_2, шляхом реалізації з публічних
торгів за ціною, яка встановлюється на
рівні цін не нижчому за звичайні ціни
на цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені обставини,
оцінюючи всі письмові докази в їх
сукупності, суд вважає, що вимога
заявника стосовно скасування
постанову державного виконавця від 17
вересня 2013 року про відкриття
виконавчого провадження не підлягають
задоволенню.

Згідно ст. 388 ЦПК України судові витрати
пов'язанні з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника, якщо
було поставлено рішення про відмову в
задоволенні його скарги, або на відділ
державної виконавчої служби, якщо було
постановлено ухвалу про задоволення
скарги заявника.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 387, 388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Лижник С.О -
залишити без задоволення.

Судові витрати по справі в розмірі 121
грн. 80 коп. покласти на ОСОБА_1.

Ухвала суду може бути оскаржена через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська до апеляційного суду
Дніпропетровської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя
С.О. Демидова