АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4329/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Тихомиров І. В. Доповідач -
Прозорова М.Л. Категорія 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року

02 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Козлова С.П.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 березня 2014 року по
цивільній справі за позовом
Нікопольського міжрайонного прокурора
Дніпропетровської області в інтересах
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про
стягнення аліментів на утримання
батька, -

В С Т А Н О
В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 17
березня 2014 року та постановити нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог (а.с.73-76).

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 березня 2014 року частково
задоволені позовні вимоги
Нікопольського міжрайонного прокурора
Дніпропетровської області в інтересах
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про стягнення аліментів на
утримання батька.

Стягнуто довічно, починаючи з 17.03.2014
року, з дня ухвалення судом рішення, з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь
батька ОСОБА_3 аліменти на його
утримання в розмірі 200 грн. з кожного.

Стягнуто солідарно на користь держави
з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 243,60 грн. (а.с.66-67).

Як на підстави апеляційної скарги,
ОСОБА_2 посилається на те, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, а також неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи (а.с.73-76).

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 17.08.1985 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6
знаходились в зареєстрованому шлюбі
(а.с.14).

Від шлюбу у них народилось четверо
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
м. Нікополя Дніпропетровської області
(а.с.31), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець
Нива Трудова, Апостолівського району,
Дніпропетровської області (а.с.29),
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с.
Ленінське, Апостолівського району
Дніпропетровської області (а.с.27) та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.32), які на час
розгляду справи є повнолітніми.

22.12.2006 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6
було розірвано (а.с.15).

Відповідно до акту огляду МСЕК Серії 10
ААА № 589764 ОСОБА_3 є безстроково
інвалідом з дитинства першої групи,
підгрупа «Б», у зв'язку з чим отримує
соціальну допомогу щомісяця в розмірі
1341 грн. (а.с.8, 9).

Крім того, для отримання додаткових
доходів для придбання ліків для
підтримки стану здоров'я ОСОБА_3 з 1988
року працював на Нікопольському
учбово-виробничому підприємстві
Дніпропетровського учбово-виробничого
об'єднання "Луч" УТОС картонажником
картонно-паперової дільниці. Однак
відповідно до Наказів №2 від 08.01.2014 року
та №4 від 29.01.2014 року Нікопольське
учбово-виробниче підприємство
Дніпропетровського учбово-виробничого
об'єднання "Луч" УТОС з 08.01.2014 року не
працює.

З приводу надання матеріальної
допомоги ОСОБА_3 неодноразово
звертався до своїх дітей, проте
допомоги він не отримував.

За таких обставин, в силу діючого
законодавства, а саме: ст.ст. 202,205 СК
України, з урахуванням того, що ОСОБА_3 є
безстроково інвалідом з дитинства
першої групи, підгрупа «Б», потребує
амбулаторного та стаціонарного
лікування, а тому потребує
матеріальної допомоги, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позовних вимог і правомірно стягнув
довічно, починаючи з 17.03.2014 року, з дня
ухвалення судом рішення, з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь батька ОСОБА_3
аліменти на його утримання в розмірі 200
грн. з кожного.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що суд першої інстанції ухвалюючи
рішення по справі не врахував її
матеріальне становище, є
необґрунтованими та нічим об'єктивно
не підтверджуються.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції
України, повнолітні діти зобов'язані
піклуватися про своїх непрацездатних
батьків.

ОСОБА_2 за своїм станом здоров'я та
матеріальним становищем може надавати
батьку матеріальну допомогу, а сама по
собі відсутність постійного доходу не
є підставою для відмови у позові.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не спростовують висновків
місцевого суду, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції в оскарженій
частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтованими, а рішення суду в
оскаржуваній частині відповідає
вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 17
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: