Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/1100/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
Романюк Юлія Геннадіївна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів:
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

секретаря
Камінної М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на неповнолітню
дитину та на утримання матері до
досягнення дитиною трьох років

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 14 квітня 2014 року

встановила:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3
у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з
дня звернення до суду з даним позовом
до повноліття дитини, та на своє
утримання у розмірі 500 грн щомісячно до
виповнення дитиною трьох років. В
обґрунтування вимог зазначала, що з
відповідачем перебуває в
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вона не
працює, перебуває у відпустці по
догляду за дитиною. Відповідач
проживає окремо. Матеріальну допомогу
на утримання дитини та на її утримання
не надає, хоча працює та має можливість
надавати таку допомогу. Враховуючи
наведене, просила задовольнити позов.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 14 квітня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої
дитини аліменти у твердій грошовій
сумі в розмірі 500 грн щомісячно,
починаючи з 17.03.2014 р. і до досягнення
дитиною повноліття та аліменти на її
утримання в розмірі 100 грн щомісячно до
досягнення дитиною трьох років.

Стягнуто з відповідача в доход
держави судовий збір в розмірі 243 грн
60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про стягнення аліментів
на неповнолітнього сина у розмірі 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку. Апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивачка проти
доводів апеляційної скарги
заперечувала, вважала їх
необґрунтованими.

Апелянт до суду не з'явився з
невідомих причин. Про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення частково з таких
підстав.

Як видно з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, з 10 листопада 2012 року
сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3
(а.с.5).

На даний час сторони проживають окремо.
Дитина проживає з матір'ю та перебуває
на її утриманні, про що свідчить
довідка виконкому Брониківської
сільської ради Новоград-Волинського
району Житомирської області за № 347 від
12.03.2014 р. (а.с.7).

Відповідач працює в публічному
акціонерному товаристві „Київське
автотранспортне підприємство 13061" та
отримує заробітну плату (а.с. 17).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
правильно виходив з вимог ст.ст. 180-182, 84
Сімейного кодексу України та дійшов
обгрунтованого висновку про те, що
неповнолітній син та дружина, з якою
проживає дитина, мають право на
утримання від відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного
кодексу за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері батька і (або) у твердій грошовій
сумі.

Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи видно, що
відповідач працює та щомісячно отримує
заробітну плату. Розмір заробітної
плати має незначну амплітуду коливань,
а тому підстав для стягнення аліментів
у твердій грошовій сумі у суду першої
інстанції не було.

За таких обставин, коли судом при
визначенні розміру аліментів
неправильно застосована норма
матеріального права, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення.

На підставі ч.1 ст.183 Сімейного кодексу
України колегія суддів визначає розмір
аліментів на неповнолітню дитину в 1/4
частці заробітку (доходу) батька, на
дружину - в 1/8 частці його заробітку
(доходу).

Доводи апелянта про те, що він не може
надавати матеріальну допомогу на
утримання дружини є безпідставними,
оскільки відповідач працездатний,
працює та отримує заробіток.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 14 квітня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Новоград-Волинський
Житомирської області на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини його заробітку (доходу),
починаючи з 17.03.2014 р. до повноліття
дитини, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку та аліменти на її
утримання в розмірі 1/8 частини його
заробітку, починаючи з 17.03.2014 р. до
виповнення дитиною трьох років до
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в межах суми платежу за
один місяць підлягає до негайного
виконання.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: