Єдиний унікальний номер 240/5/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/2964/2014
Головуючий в 1 інстанції: Куліков В.В.
Доповідач: Шевченко В. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» квітня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді: Шевченко В. Ю.

суддів: Агєєва О.В. , Новосьолової Г.Г.

при секретарі:Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Олександрівського районного
суду Донецької області від 11 лютого 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7 до
ОСОБА_2, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«АСКО-Донбас Північний» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,завданої злочином,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Олександрівського районного
суду від 11 лютого 2014 року позовні
вимоги
ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7
задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ
«Страхова компанія «АСКО-Донбас
Північний» на користь: ОСОБА_5 суму
страхової виплати у відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
фізичним знищенням автомобіля в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди - 12 923грн.19коп.; ОСОБА_3 суму
страхової виплати у загальному розмірі
3375грн.60коп., у тому числі у
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров»я -
825грн.60коп., у відшкодування моральної
шкоди - 2550грн.; ОСОБА_4 - відшкодування
моральної шкоди - 2550грн. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь: ОСОБА_3 у
відшкодування моральної шкоди - 22450
грн.; ОСОБА_4 у відшкодування моральної
шкоди - 7 450 грн.; ОСОБА_7 у відшкодування
моральної шкоди 3000грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить рішення суду першої інстанції
в частині стягнення з нього сум у
відшкодування моральної шкоди
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
стягнути з нього на користь ОСОБА_3
5000грн., ОСОБА_4 - 1000грн., ОСОБА_9 - 1000грн.,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд визначаючи
розмір моральної шкоди, не врахував
його матеріальний стан, наявність у
нього неповнолітньої дитини та
непрацездатних батьків, яких він
повинен утримувати. Суд не звернув
уваги на сорозмірність матеріальної
шкоди, яка була стягнена на користь
ОСОБА_3 з ПрАТ «СК «АСКО-Донбас
Північний» у сумі 825,60 грн. та сумою
стягненої моральної шкоди -25000(2550 з
відповідача ПрАТ «СК «АСКО-Донбас
Північний» та 22 450 з відповідача
ОСОБА_2), а також відсутність майнової
шкоди у інших позивачей. Позивачі не
навели обґрунтованих доводів щодо
стягнення з нього саме такого розміру
моральної шкоди.

В засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_2 підтримала доводи
апеляційної скарги, просила їх
задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в засідання апеляційного суду не
з»явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином (
а.с.133-141).

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника
відповідача,дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини.

Вироком Олександрівського районного
суду від 21.08.2013 року, який вступив у
законну силу, ОСОБА_2 було визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Встановлено, що ОСОБА_2 01 січня 2012 року,
близько 14-00год, пересуваючись у
належному йьому на праві власності
автомобілі марки ВАЗ-21011 д/н НОМЕР_1 по
автодорозі с. Шаврове - с.Очеретино
Олександрівського району Донецької
області, припустився порушень п.п. 10.1.,
11.1., 11.2 Правил дорожнього руху України,
в результаті чого втратив контроль над
керуванням своїм транспортним засобом,
виїхав на зустрічну смугу дорожнього
руху, де на узбіччі дороги допустив
зіткнення з автомобілем марки
ВАЗ-21013/д/н НОМЕР_2 (власник -ОСОБА_5) під
керуванням ОСОБА_3 В результаті даної
ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження
у вигляді не зростаючого скалкового
переламу правого надколінника зі
зміщенням відломків, які відносяться
до тілесних пошкоджень середнього
ступеню тяжкості. Окрім ОСОБА_3, в
керованому ним автомобілі перебували в
якості пасажирів його дружина - ОСОБА_4,
їх донька - ОСОБА_7 (на той час - ОСОБА_5)
та зять - ОСОБА_6 При цьому, у ОСОБА_4
також було діагностовано перелам
правої п'яточної кістки - тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості, які вона отримала в
результаті ДТП. Усі ці особи визнані
потерпілими у кримінальній справі.

Оскільки ремонт пошкодженого
автомобіля, належного ОСОБА_5, сторони
визнали фізично знищеним - ремонт ТЗ є
економічно не обгрунтованим, суд
вирішив стягнути з ПрАТ «Страхова
компанія «Аско-Донбас Північний» на
користь ОСОБА_5 страхове відшкодування
у сумі 12923,19грн., на користь ОСОБА_3 -
витрати на лікування на загальну суму
825,60грн., у відшкодування моральної
шкоди - 2550грн.; на користь ОСОБА_4 - у
відшкодування моральної шкоди - 2550грн.

Відповідно до ч.2 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Рішення суду в частині стягнення сум з
ПрАТ «Страхова компанія «Аско-Донбас
Північний» не оскаржується, тому в
апеляційному порядку не
переглядається ( ч.1ст.303 ЦПК України).

Вирішуючи позовні вимоги в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 моральної шкоди, суд
виходив з того, що згідно з п.22.3 ст.22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» потерпілому
відшкодовується моральна шкода,
передбачена пунктами 1, 2 ч. 2 ст 23 ЦК
України. Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог ст 23 ЦК України. При
цьому страховик відшкодовує не більше
ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у
пункті 9.3 ст.9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодування, визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди. З урахуванням розміру
моральної шкоди, яка була стягнута зі
страхової компанії, суд, враховуючи
характер та глибину фізичних і
моральних страждань відповідачів, які
вони зазнали внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, вирішив
стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування
моральної шкоди на користь: ОСОБА_3 - 22450
грн.; ОСОБА_4 - 7 450 грн.; ОСОБА_7- 3000грн.

Такий висновок суду узгоджується з
матеріалами справи та відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, які застосовані
правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом усіх обставин, що
мають значення для визначення розміру
моральної шкоди, є неспроможними.

Згідно роз»яснень п. 3 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі
змінами та доповненнями) під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності та справедливості. У
відповідності до ч. 4 ст.23 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір завданої позивачам
моральної шкоди, суд першої інстанції
врахував ступінь душевних страждань,
яких вони зазнали від фізичного болю та
страждань в результаті отриманих
тілесних ушкоджень; факт значного
порушення життєвого укладу позивачів,
для відновлення якого вони змушені
були докласти чимало додаткових
фізичних зусиль та матеріальних
затрат.

Доводи апеляційної скарги про
порушення норм матеріального та
процесуального права безпідставні і
фактично зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці.

Оскаржуючи рішення в апеляційному
порядку, ОСОБА_2 не посилався на те, що
судом було неправомірно відмовлено у
дослідженні певних доказів, а також ним
не було надано нових доказів, які б
спростовували висновки суду.

При вирішенні позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди,
судом правильно визначений характер
правовідносин між сторонами, вірно
застосований закон, що їх регулює,
повно і всебічно досліджено матеріали
справи та надано оцінку доводам сторін.

Відповідно до ч.1ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,308,315 ЦПК України,
апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрівського районного
суду Донецької області від 11 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: