Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 квітня 2014 року Бабушкінський
районний суд м.Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді - Решетніка М.О.

при секретарі - Тиханській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ "СК "ВУСО", третя особа: ПАТ
"Укрсоцбанк" "Про стягнення сум та
відшкодування моральної шкоди", -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ПАТ "СК "ВУСО" про стягнення 37509,21грн., в
тому числі 27615,87грн. основного
страхового відшкодування, 7047,53грн. пені
за прострочення платежу, 2845,81грн.
послуг за перевезення автомобіля;
5792,49грн. - 3-х відсотків річних, 2050грн.
послуг таксі, 5000грн. моральної шкоди,
10000грн. витрат на правову допомогу, а
також судових витрат та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. В обгрунтування
своїх вимог посилається на те, що
04.06.2008р. між ним та відповідачем було
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту
НОМЕР_2, згідно якого на умовах
спеціального страхування "без
обмежень" був застрахований автомобіль
LEXUS GS 350, 2008р. випуску, н/з НОМЕР_1, що
належить йому на праві власності.
Вказаний автомобіль є предметом
застави в забезпечення виконання його
кредитних зобов'язань перед ПАТ
"Укрсоцбанк" по кредитному договору
№121/988 від 04.06.2008р. Під час дії договору
страхування 01.05.2011р. сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої його автомобіль був
пошкоджений, що є страховим випадком.
Вартість виконаних робіт по
відновленню застрахованого ТЗ згідно
Акту №ЛЦ0013734 від 10.05.2011р., склала
55861,10грн., яка була оплачена ним в
повному обсязі. Проте відповідачем на
розрахунковий рахунок ПАТ "Укрсоцбанк"
08.09.2011р. було перераховано лише суму у
розмірі 26658,12грн. Вважає, що сума
недоплати складає 27615,87грн.
(55861,10грн.-26658,12грн.- 1587,11грн. франшизи,
яка становить 0,5% від загальної
вартості ТЗ). Пред'явлена відповідачу
претензія-вимога на вказану суму
залишилась без відповіді. Вважає також,
що внаслідок неправомірних дій
відповідача останній повинен сплатити
пеню за недоплату та прострочення
платежу, три відсотки річних від
простроченої суми, а також понесені
витрати на перевезення автомобіля,
постуги таксі та витрати на правову
допомогу. Зазначеними діями
відповідача йому заподіяна і моральна
шкода, яку просить відшкодувати в сумі
5000грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов в повному
обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, надав суду письмові
заперечення, згідно яких з Акту
виконаних робіт №ЛЦ0013734 від 10.05.2011р. на
суму 55861,10грн. не було враховано
ремонтні роботи по усуненню пошкоджень
автомобіля, не пов'язаних з ДТП, до суми
вартості відновлювальних робіт також
було застосовано коефіцієнт фізичного
зносу автомобіля, визначений
оцінювачем відповідно до умов договору
добровільного страхування. Крім того,
оскільки дійсна вартість ТЗ на момент
страхового випадку перевищила
страхову суму більше ніж на 5 відсотків,
то до суми збитку також був
застосований коефіцієнт
пропорційності. В результаті цого сума
страхового відшкодування, яка
підлягала виплаті, склала 28147,80грн., з
яких 26658,12грн. було перераховано
отримувачу страхового відшкодування
01.09.2011р., а 1489,68грн. було перераховано
21.10.2011р. Таким чином сума страхового
відшкодування була виплачена
своєчасно, її розмір визначено вірно,
дії Страховика відповідають умовам
договору добровільного страхування, як
наслідок і позовні вимоги щодо
стягнення пені, інших витрат, моральної
шкоди є безпідставними. Просив
відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про день
слухання справи повідомлений належним
чином, причину неявки суду не
повідомив.

Вислухавши пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 04 червня 2008р. між
ОСОБА_1 (Страхувальником) та ЗАТ (нині
ПАТ - а.с.60) "СК "ВУСО" (Страховиком) було
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту
НОМЕР_2, предметом якого є страхування
майнових інтересів Страхувальника,
пов'язаних з володінням, використанням
та розпорядженням транспортним
засобом марки LEXUS GS 350, 2008 року випуску,
д/н НОМЕР_1, який є предметом договору
застави б/н від 04.06.2008р. в забезпечення
виконання зобов'язань Страхувальника
перед Приозерним відділенням
Дніпропетровської ОФ ПАТ "Укрсоцбанк"
згідно кредитного договору №121/988 від
04.06.2008р. (а.с.7-9).

Під час дії договору страхування, а
саме 01 травня 2011р., в районі 610км. траси
Харків-Сімферополь, населений пункт
"Жовтневий", відбулась
дорожньо-транспортна пригода, в якій
застрахований автомобіль отримав
механічні пошкодження.

Позивач належним чином про дану
обставину повідомив Страховика 05.05.2011
року (а.с.178-179) .

Відповідачем визнано пошкодження
транспортного засобу від 01.05.2011р.
страховою подією за договором
добровільного страхування.

17.05.2011р. спеціалістом експертного бюро
ОСОБА_4, який діяв на підставі договору,
в присутності позивача ОСОБА_1 та
представника відповідача Земляного
Б.С. було проведено огляд пошкодженого
транспортного засобу та складено
Протокол огляду з наведенням повного
переліку отриманих пошкоджень (а.с.188).
Одночасно при огляді автомобіля було
виявлено пошкодження, які не пов'язані
з дорожньо-транспортною пригодою, а
саме: деформацію панелі боковини
задньої лівої, порушення лакофарбового
покриття боковини, бамперу заднього,
зчіс ліхтаря заднього лівого.

З текстом вказаного протоколу були
ознайомлені всі присутні особи, у тому
числі і позивач, які підписали його без
зауважень.

Згідно ч.1 ст.990 ЦК України страховик
здійснює страхову виплату відповідно
до умов договору на підставі заяви
страхувальника або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).
Відповідно п.5.2. Договору страхування
підставою для виплати страхового
відшкодування є рахунок СТО.

Судом встановлено, що відповідачем, як
Страховиком, за підставу для виплати
страхового відшкодування було
прийнято Акт виконаних робіт №ЛЦ00013734
від 10.05.2011р., складений ТОВ "Лексус
Центр" та наданий Страхувальником, в
зв'язку з тим, що застрахований
транспортний засіб було останнім
відновлено самостійно.

Згідно вищевказаного Акту виконаних
робіт вартість відновлювального
ремонту склала 55861,10грн. (з ПДВ), з яких
17316,48грн. (без ПДВ) вартість робіт, і
29234,41грн. (без ПДВ) вартість
використаних запчастин та матеріалів
(а.с.13-16).

Відповідно до п.10.7. договору
страхування страхове відшкодування
визначається в сумі спричинених
збитків, що складаються з вартості
запасних частин, деталей, матеріалів (з
урахуванням чи без урахування зносу
згідно п.5.1. і 10.7.1. договору) і ремонтних
робіт, робіт з дефектовки, тобто з
вартості відновлювального ремонту
транспортного засобу.

З Акту виконаних робіт від 10.05.2011р.
вбачається, що в загальну суму вартості
відновлювального ремонту були також
включені вартість робіт і матеріалів
по усуненню пошкоджень ТЗ, які не були
пов'язані зі страховим випадком, а саме:
фарбування крила заднього (п.9.),
фарбування бамперу заднього (п.12),
ремонт крила заднього (п.15), с/у бампера
заднього (п.25), регулювання зазорів
заднього бампера (п.27) на загальну суму
3753,10грн., а також часткове фарбування
колесних дисків (п.13), частково шин (п.45),
хімчистка салону (п.54), на загальну суму
4254,82грн.

Таким чином, неврахування та невиплата
відповідачем зазначених сум
відповідало умовам п.11.3.1 Договору,
згідно якого в суму відшкодування не
включається вартість ремонтних робіт,
які не пов'язані з усуненням пошкоджень
внаслідок страхового випадку.

Згідно п.10.7.1 договору розрахунок суми
страхового відшкодування здійснюється
з урахуванням фізичного зносу ТЗ
відповідно до вимог діючої на момент
настання страхового випадку Методики
проведення судової автотоварознавчої
експертизи ТЗ, із застосуванням
середньоринкових цін, діючих на момент
настання страхового випадку, в числі
інших у випадку якщо: складові (деталі)
мають сліди попередніх пошкоджень
(аварій), відновлювального ремонту або
корозійного руйнування.

Оцінюючи викладене, з врахуванням
наявних у застрахованого ТЗ попередніх
пошкоджень, не пов'язаних з
дорожньо-транспортною пригодою, що
відбулась 01.05.2011р., суд приходить до
висновку про те, що Страховик мав
підстави для урахування коефіцієнту
фізичного зносу до вартості запасних
частин, деталей та матеріалів,
використаних при проведенні робіт.

Згідно звіту №03/-5/11-С від 20.05.2011р.,
складеного оцінювачем ТОВ "Крок"
(сертифікат Фонду Держмайна України
№8116/08 від 16.12.2009р.), коефіцієнт
фізичного зносу складових КТЗ LEXUS GS 350,
д/н НОМЕР_1 складає 0,4139 (а.с.181-185).

Крім того, відповідно до п.10.11 Договору
сума збитків розраховується
пропорційно співвідношенню страхової
суми до дійсної вартості ТЗ у випадку,
якщо дійсна вартість ТЗ, визначена
експертом, на момент страхового
випадку перевищує страхову суму більше
ніж на 5 відсотків.

З документів, доданих до матеріалів
справи, вбачається, що ринкова вартість
автомобіля LEXUS GS 350, д/н НОМЕР_1 на момент
пошкодження складає 363970,31грн. (а.с.184), що
на 12,79% перевищує страхову суму
317422,80грн., визначену п.3.2 Договору від
04.065.2008р., п.3.2 Додаткової угоди №1 від
02.06.2010р. до договору (а.с.9).

Як наслідок, при розрахунку суми
страхового відшкодування коефіцієнт
пропорційності (317422,80 / 363970,31 = 0,8721)
підлягав застосуванню.

З вищевикладеного суд приходить до
висновку про те, що визначена
відповідачем сума страхового
відшкодування в розмірі 28147,80грн.
відповідає умовам Договору
добровільного страхування від 04.06.2011р.
(розрахунок суми страхового
відшкодування а.с.222).

Згідно п.7.1.6 Договору Страховик
зобов'язаний: при настанні страхового
випадку відшкодувати Страхувальнику
витрати, пов'язані з рятуванням
застрахованого ТЗ та/або його
буксировкою в межах до 1% від розміру
страхової суми. Вказана сума
включається до суми страхового
відшкодування.

Проте, позивачем не було надано суду
документів, що підтверджують факт
понесення ним витрат на буксировку
автомобіля в розмірі 2856,81грн. Не
зазначено про ці витрати та не додано
документів на їх підтвердження в
претензії-вимозі, направленій на
адресу відповідача 16.09.2011 року (а.с.22).

Відшкодування інших витрат умовами
договору не передбачено.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які

вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до п.3 ст.988 ЦК України
страховик у разі настання страхового
випадку зобов'язаний здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно до п.7.1.3 Договору Страховик
зобов'язаний на протязі 10-ти робочих
днів з дня отримання від
Страхувальника всіх необхідних
документів, зазначених в п.9 Договору,
скласти страховий акт про визнання
випадку страховим (не страховим).
Відповідно п.5.2 Договору страхування
підставою для виплати страхового
відшкодування є рахунок СТО.

Акт виконаних робіт №ЛЦ00013734 від
10.05.2011р., як підстава для виплати
страхового відшкодування, була надана
позивачем Страховику лише 12 серпня 2011р.
(а.с.192) Страховий акт №2739-02 про визнання
випадку страховим відповідачем був
складений 01 вересня 2011 року (а.с.195).

Відповідно до п.7.1.4 Договору Страховик
зобов'язаний на протязі 5-ти робочих
днів після складання страхового акту,
якщо подія буде кваліфікована як
"страховий випадок", здійснити виплату
страхового відшкодування.

Сума страхового відшкодування в
розмірі 26659,12грн. була перерахована
відповідачем на розрахунковий рахунок
ПАТ "Укрсоцбанк", як вигодонабувачу, 01
вересня 2011р., тобто в межах 15 робочих
днів з дня отримання від
Страхувальника Акту виконаних робіт
(платіжне доручення №10690, а.с.219).

Додаток №1 до Страхового акту №2732-02 від
01.09.2011р. було складено відповідачем 21
жовтня 2011р. Доплата суми страхового
відшкодування в розмірі 1489,68грн. була
перерахована відповідачем на
розрахунковий рахунок ПАТ "Укрсоцбанк"
21 жовтня 2011р. (платіжне доручення №12890,
а.с.220)

Отже правові підстави для нарахування
відповідачу пені згідно умов Договору
страхування та 3% річних за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
відсутні.

Оскільки відповідачем права позивача
не порушено, то не підлягають
задоволенню і позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди та
стягнення витрат на правову допомогу.

Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України судові витрати покладаються на
сторону проти якої постановлено
рішення, тобто у даному випадку на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,10,11,57,60,212-215 ЦПК України, суд -

В И
Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ПАТ "СК "ВУСО", третя особа: ПАТ
"Укрсоцбанк" "Про стягнення сум та
відшкодування моральної шкоди" -
відмовити

Строк апеляційного оскарження рішення
10 днів.

Суддя