29 травня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі суддів:
Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М. -розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання незаконним дій щодо
одностороннього розірвання кредитного
договору та визнання недійсним
повідомлення про розірвання
кредитного договору,
за касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 19
в с т а н о в и л а:
У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк»
про визнання незаконними дій щодо
одностороннього розірвання кредитного
договору та визнання недійсним
повідомлення щодо одностороннього
розірвання кредитного договору.
Рішенням Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу від 12 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено,
визнано незаконним дії ПАТ КБ
«ПриватБанк» щодо одностороннього
розірвання з 02 березня 2012 року
кредитного договору, визнано недійсним
повідомлення ПАТ КБ
«ПриватБанк» від 17 лютого 2012 року про
розірвання в односторонньому порядку
кредитного договору від 12 липня 2007
року.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
березня 2014 року рішення Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу
від 12 лютого 2014 року скасовано,
ухвалено нове, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення апеляційного суду,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін судових
рішень, оскільки вони законні та
обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Ю.Г.
Іваненко

Н.А. Горелкіна

І.М. Завгородня