Справа №592/497/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Хитров Б. В.Номер
провадження 22-ц/788/904/14 Суддя-доповідач -
Ільченко О. Ю. Категорія - 5
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В., Гагіна М. В.,

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 01 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про припинення права на частку у
спільному майні

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3

про припинення права на частку у
спільному майні,

в с т а н о в и
л а:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 01 квітня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 та
зустрічному позові ОСОБА_4 відмовлено.
Кошти в розмірі 71750 грн. з депозитних
рахунків ТУ ДСА України повернуті
сторонам.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права, просить
зазначене рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким її позовні
вимоги задоволити. При цьому зазначає,
що відсутність у відповідача іншого
житла не є підставою для відмови в
позові. Вважає спільне користування
спірною квартирою неможливим у зв'язку
з її неподільністю та з підстав, що
відповідач активно перешкоджає їй
користуватися власністю та не дає
згоди на переведення квартири у
будинок садибного типу, що перешкоджає
узаконенню прибудов та споруд.

Заслухавши пояснення апелянта та
представника, які підтримали
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в первісному позові та
зустрічних вимогах, суд першої
інстанції виходив з того, що обидві
сторони не надали доказів того, що
протилежна сторона має інше житло, яке
можливо використовувати для
проживання, а тому вважав, що внаслідок
задоволення вимог тієї чи іншої
сторони будуть суттєво порушені
майнові права сторін.

Колегія суддів погоджується із
встановленими судом фактичними
обставинами справи.

Встановлено, що сторони з 28 липня 1984
року по 30 грудня 2003 року перебували в
зареєстрованому шлюбі.

На підставі договору довічного
утримання від 24 червня 1994 року ОСОБА_4
від його бабусі ОСОБА_5 було передано у
власність квартиру АДРЕСА_1 в м.Суми.
(а.с. 5)

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 24 липня 2012 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задоволено та визнано
за нею право власності на 1/2 частину
квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6) і
згідно витягу КП «Сумське МБТІ» від 17
вересня 2012 року право власності на 1/2
частину зазначеної нерухомості було
зареєстровано. (а.с. 9)

Із копії техпаспорту № 789 від 07 травня
2009 року на квартиру АДРЕСА_1 в м. Суми
вбачається, що кожній із сторін
належить по 1/2 частці квартири, що
становить загальну площу 45 кв.м., а
жилою площею 29,9 кв.м. (а.с. 5, 10)

Статтею 321 ЦК України передбачено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Підставою звернення до суду ОСОБА_3 є
те, що спільну двокімнатну квартиру
неможливо розділити з виділом кожному
із сторін окремі ізольовані приміщення
з урахуванням 1/2 часток.

За ст. 365 ЦК України припинення права на
частку у спільному майні можливе за
вимогою іншого співвласника за умови,
що таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї.

Позивачка та відповідач претендують на
житло у спірній квартирі, наявність
іншого житла у відповідача не
встановлена. Кожний із них має намір
сплатити грошову компенсацію за частку
другого в розмірі 71750 грн.

Разом з тим, із матеріалів справи
вбачається, що в квартирі в період
спільного проживання були значні
переобладнання, зроблені прибудови до
будинку та побудовані господарчі
споруди.

Відповідно довідки КП «Сумське МБТІ»
вартість будівель, побудованих за
адресою: АДРЕСА_1 станом на 07 травня 2009
року складала 265023 грн. (а.с. 57)

Таким чином, доводи сторони про сплату
71750 грн. за 1/2 частку квартири іншій
стороні не відповідають дійсній
вартості спільного нерухомого майна.

З урахуванням викладеного та
враховуючи те, що позивачкою не
доведений факт, що припиненням права
відповідача на частку в майні не
завдасть шкоди його матеріальним
інтересам, то суд обґрунтовано
відмовив у первісному позові.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦПК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Доводи апелянта про те, що відповідач
не дає згоди на переведення квартири у
будинок садового типу не є підставою
для припинення його частки у спільному
майні.

За викладених умов, колегія суддів
дійшла висновку про те, що сторони
наділені рівними правами щодо
нерухомості, тому вирішувати питання
щодо розпорядження своїм майном вони
мають шляхом домовленостей та взаємних
поступок.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, однак,
обраний позивачкою спосіб захисту
своїх прав не ґрунтується на законі.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку щодо
безпідставності вимог сторін.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги є
непереконливими та не підтверджуються
наявними в справі доказами, тому не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалено з
додержанням вимог матеріального права,
що регулює спірні правовідносини, тому
апеляційну скаргу необхідно відхилити,
а рішення суду - залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 01 квітня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської
області: О.Ю. Ільченко