АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Усика Г.І.

суддів: Нежури В.А., Соколової В.В.

при секретарі - Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Служби у справах
дітей Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації на ухвалу
Подільського районного суду м. Києва
від 17 березня 2014 року про скасування
заходів забезпечення позову Служби у
справах дітей Подільської районної в м.
Києві державної адміністрації в
інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
звільнення від повноважень опікуна,
зацікавлені особи: ОСОБА_3, Служба у
справах дітей Шевченківської районної
в м. Києві державної адміністрації,
зустрічним позовом ОСОБА_3 до Служби у
справах дітей Подільської районної у м.
Києві державної адміністрації, третя
особа: Служба у справах дітей
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації про
припинення дій, що порушує право,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року Служба у справах
дітей Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації звернулася з
заявою в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зацікавлені особи: ОСОБА_3, Служба у
справах дітей Шевченківської районної
в м. Києві державної адміністрації про
звільнення ОСОБА_3 від повноважень
опікуна неповнолітніх ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, та
просила передати їх Органу опіки та
піклування Подільської районної у м.
Києві державної адміністрації,
посилаючись на те, опікун ОСОБА_3
неналежно виконує свої обов'язки.

На обґрунтування своїх вимог заявник
посилався на те, 24.09.2012 р. ОСОБА_3 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.184 КпАП
України, оскільки неповнолітні
самовільно залишили місце проживання,
а 26.09.2013 р. неповнолітні знову
самовільно пішли від опікуна, однак
були знайдені співробітниками міліції,
та після проведення медичного
обстеження в дитячий лікарні №9
Подільської району м. Києва були
влаштовані у Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей м. Києва.

Справа № 758/14730/13 № апеляційного
провадження:22-ц/796/5760/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Гребенюк
В.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.Після зазначених
подій ОСОБА_3 повідомила заявника про
те, що її підопічні з 1998 року
перебувають на первинному обліку в м.
Новочеркаському, є громадянами Росії,
зареєстровані та проживають за
адресою: АДРЕСА_1, що підтвердилося
листом Управління освіти м.
Новочеркаськ Російської Федерації.

З метою недопущення вивезення дітей до
Російської Федерації, 12.12.2013 р. Служба у
справах дітей Подільської районної у м.
Києві державної адміністрації
звернулася з заявою про забезпечення
позову, шляхом заборони ОСОБА_3
забирати своїх підопічних ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з Центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей №1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
Київської міської дитячої клінічної
туберкульозної лікарні до вирішення
спору в суді.

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 16.12.2013 р. вжиті заходи
забезпечення позову шляхом заборони
ОСОБА_3 забирати своїх підопічних -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з Центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей №1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
Київської міської дитячої клінічної
туберкульозної лікарні до ухвалення
Подільським районним судом м. Києва
рішення у цивільній справі.

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася з
зустрічним позовом до Служби у справах
дітей Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації, зацікавлена
особа: Служба у справах дітей
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації про
зобов'язання негайно повернути ОСОБА_2
опікуну.

Вказувала на те, що їй як опікуну не
надають змоги забрати онучку, яка є
громадянкою Російської Федерації, або
самостійно визначити її місце
перебування, що за своєю суттю є
незаконне переміщення або утримування
дитини відповідно до ст.3 Конвенції
«Про цивільно-правові аспекти
міжнародного викрадення дітей»,
укладену 25.10.1980 р. у м. Гаага до якої
приєдналася Україна, відповідно до
Закону України «Про приєднання України
до Конвенції про цивільно-правові
аспекти міжнародного викрадення
дітей» від 11.01.2006 р.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 20.02.2014 р. у задоволенні
первісного та зустрічного позовів,
відмовлено.

11.03.2014 р. ОСОБА_3 звернулася з заявою про
скасування заходів забезпечення
позову, вжитих відповідно до ухвали
Подільського районного суду м. Києва
від 16.12.2013 р.

Ухвалою Подільського районного суд м.
Києва від 17.03.2014 р. скасовані заходи
забезпечення позову, застосовані
ухвалою суду від 16.12.2013 р. про заборону
ОСОБА_3 забирати своїх підопічних -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з Центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей №1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
Київської міської дитячої клінічної
туберкульозної лікарні.

В апеляційній скарзі Служба у справах
дітей Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації просить
зазначену ухвалу скасувати,
посилаючись на те, що вона постановлена
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Вказувала на те, у зв'язку з скасуванням
заходів забезпечення позову існує
реальна загроза безперешкодного
вивезення ОСОБА_3 її підопічних ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до
Російської Федерації.

В судовому засіданні представник
Служби у справах дітей Подільської
районної в м. Києві державної
адміністрації та представник Служби у
справах дітей Шевченківської районної
в м. Києві державної адміністрації
просили задовольнити апеляційну
скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_3 та її представник просили
апеляційну скаргу відхилити,
посилаючись на те, що її доводи є
безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо
у задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили. Проте суд може одночасно з
ухваленням судового рішення або після
цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» передбачено, що
заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, колегія вважає, що суд
передчасно задовольнив заяву ОСОБА_3
про скасування заходів забезпечення
позову, з огляду на те, що рішення суду
не набрало законної сили і існує
реальна загроза вивезення ОСОБА_3 її
підопічних ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Російської
Федерації.

Зважаючи на викладене,
ухвала суду про скасування заходів
забезпечення позову підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Служби у справах
дітей Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації задовольнити.

УхвалуПодільського районного суду м.
Києва від 17 березня 2014 року про
скасування заходів забезпечення
позову, вжитих відповідно до ухвали
Подільського районного суду м. Києва
від 16.12.2013 р., скасувати.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: