Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/973/14 Головуючий у
1-й інстанції Васильченко В.В.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 на заочне рішення
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 16 жовтня
2013 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позову зазначав, що
09.08.2012 року на автодорозі
Кам'янка-Дніпровська-Велика
Білозерка-Веселе сталася
дорожньо-транспортна пригода. Водій
автомобіля марки ВАЗ-21063 державні
номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_2 при зміні
напрямку руху (поворот ліворуч) не
переконався, що це буде безпечно і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам дорожнього руху, чим порушив
вимоги п. 10.1 ГІДР України. Внаслідок цих
дій відповідач допустив зіткнення з
автомобілем марки «PEUGEOT» державні
номерні знаки НОМЕР_2 під керуванням її
чоловіка, ОСОБА_5, який виконував обгін.
Внаслідок зіткнення було пошкоджено
автомобіль марки «PEUGEOT», який належить
їй, що підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3. Постановою
Великобілозерського районного суду
Запорізької області від 26.09.2012 року по
справі № 0803/496/2012, провадження по справі
№ 3/0803/210/2012, відповідач був визнаний
винним у скоєнні ДТП та на нього було
накладено адміністративне стягнення.

Страхова компанія, з якою
відповідач уклав договір про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, виплатила їй 49 490 грн., що
підтверджується квитанцією, що
додається до справи. Відповідно до
висновку № 5 від 03.08.2012 року експертного
автотоварознавчого дослідження з
визначення матеріальної шкоди,
завданої автомобілю «PEUGEOT 207» державні
номерні знаки НОМЕР_2, який на належить
праві власності їй, становить 82511,47 грн.,
тому різниця між розміром шкоди та
відшкодованою сумою складає 33 021 грн., 47
кой. За послуги по складанню
калькуляцій вартості ремонту - 400 грн.

Зазначає, що на сьогодні ушкоджений
автомобіль знаходиться на
автомобільній стоянці ТОВ «Бриллиант
Авто» - компанії, яка є офіційним
представником компанії «PEUGEOT» в
Україні і буде здійснювати
відновлювальний ремонт ушкодженого
авто, однак без повної оплати
представник компанії приступати до
ремонту не погоджується.

Вказувала, що відповідач заподіяну
матеріальну шкоду не відшкодував,
посилаючись на свою
неплатоспроможність, а в даний час
взагалі відмовляється від спілкування
з цього питання, її неодноразові
звернення до відповідача з вимогою
відшкодувати різницю між сумою, яка
сплачена страховою компанією та
вартістю завданої шкоди ні до чого не
привели. Кожного разу відповідач
ухиляється від відповідальності
відшкодувати завдану їй шкоду,
пояснюючи свою позицію тим, що
вистачить на відновлювальний ремонт і
того, що сплатила страхова компанія.
Однак сплаченої страховою компанією
суми у розмірі 49 490 гри. не вистачає на
відновлювальний ремонт. Крім того,
ушкоджений автомобіль позивача
достатньо новий, його ринкова вартість,
відповідно до висновку
експерта-товарознавця, становить 91 040
грн. 27 коп. Величина втрати товарної
вартості становить, відповідно до
висновку, 6 272 грн. 95 коп. і вважає, що ця
сума також підлягає відшкодуванню
відповідачем.

Таким чином, позивач вказувала, що
зазнала внаслідок протиправної винної
поведінки відповідача зазнала
матеріальні збитки на загальну суму у
розмірі 40 894 грн. 42, які складаються з: 33
021 грн., 47 коп. - різниця між вартістю
відновлювального ремонту та
відшкодованою сумою; величина втрати
товарної вартості - 6 272 грн, 95 коп.; 400
грн. - проведення експертизи; 1200 грн. -
оплата автостоянки та оцінки під час
приймання - передавання авто на
зберігання.

Також крім матеріальних збитків їй
завдано моральні страждання.
Пошкодження автомобіля стало причиною
моральних страждань, пов'язаних з
хвилюваннями за свою власність.
Відповідаю до ст. 41 Конституції
України, право власності є непорушним.
Вона втратила душевний спокій, багато
часу витратила і продовжує витрачати
по цей день на оформлення відповідних
документів, проведення експертизи,
участь у довгих судових процесах тощо.
Переживання посилилися відмовою
відповідача відшкодувати вартість
відновлювального ремонту. Позивач
впевнена, що поведінка відповідача
переконує в тому, що він зовсім не
розкаюється у скоєному. Відсутність
можливості користування власним
автомобілем визиває незручності в
побутовому житті та житті її сім'ї, а
також відсутність технічно справного
автомобіля вимагає від сім'ї позивача
додаткових зусиль для організації
свого життя, відбивається на
господарській діяльності.

У зв'язку з тим, що позивач не є фахівцем
в галузі права, вона змушена була
звернутися до послуг адвоката для
надання кваліфікованої юридичної
допомоги у вирішенні даного питання та
представництва інтересів у суді. Угода
між адвокатом та позивачем була
укладена 01.03.2013 року. Обумовлений
сторонами гонорар адвоката складає 2 000
( дві тисячі) грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просила суд стягнути з
відповідача, ОСОБА_2 на її користь
майнову шкоду, яка заподіяна
транспортним засобом внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 40 894 грн. 42 коп. та моральну
шкоду у розмірі 5 000,00 грн., а також
витрати, пов'язані з розглядом справи у
суді у розмірі 459 грн. 00 коп. та послуги
адвоката у розмірі 2 000 грн.

Заочним рішенням
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 16 жовтня
2013 року позовні вимоги задоволені
частково. Стягнуто з відповідача
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 40 894 грн. 42 коп.
майнової шкоди, 5 000 гри. 00 коп. моральної
шкоди, а також 459 грн. 00 коп. судового
збору. В задоволенні позовних вимог в
іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
особі представника ОСОБА_3 зазначає, що
заочне рішення ухвалено з порушенням
вимог матеріального та процесуального
права, не відповідає доказам наданим
позивачем, тому просять його скасувати
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає зазначеним положенням
закону.

Як вбачається із матеріалів
справи, що 09.08.2012 року на автодорозі
Кам'янка-Дніпровська-Велика
Білозерка-Веселе сталася
дорожньо-транспортна пригода. Водій
автомобіля марки ВАЗ-21063 державні
номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_2 при зміні
напрямку руху (поворот ліворуч) не
переконався, що це буде безпечно і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам дорожнього руху, чим порушив
вимоги п. 10.1 ПДР України. Внаслідок цих
дій відповідач допустив зіткнення з
автомобілем марки «PEUGEOT» державні
номерні знаки НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_5, який виконував обгін. Внаслідок
зіткнення було пошкоджені автомобілі.

Постановою Великобілозерського
районного суду Запорізької області від
26.09.2012 року по справі № 0803/496/2012,
провадження по справі № 3/0803/210/2012,
відповідач був визнаний винним у
скоєнні ДТП та підданий
адміністративному стягненню.

За висновком № 5 від 03.08.2012 року
експертного автотоварознавчого
дослідження з визначення матеріальної
шкоди, завданої автомобілю «PEUGEOT 207»
державні номерні знаки НОМЕР_2
становить: 82 511,47 грн. 47 коп. (а.с.8-13)

Задовольняючі позовні вимоги
про відшкодування матеріальної шкоди
у сумі 40 894 грн. 42 коп., суд першої
інстанції дійшов висновку, що страхова
компанія, з якою відповідач уклав
договір про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів виплатила позивачеві,
відповідно до умов договору, суму у
розмірі 49 490 грн. , а тому різниця між
розміром шкоди та відшкодованою сумою
складає 33 021 грн., 47 коп. Крім того за
послуги по складанню калькуляцій
вартості ремонту сплачено позивачем 400
грн. Ринкова вартість автомобіля
позивача, відповідно до висновку
експерта-товарознавця, становить 91 040
грн. 27 коп. Величина втрати товарної
вартості становить, 6 272 грн. 95 коп.

Проте такий висновок суду
зроблений без належних та допустимих
доказів на тексті позову, тобто на
припущеннях.

За вимогами ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Нових доказів в апеляційній
інстанції , окрім тих що маються в
матеріалах справи колегії судів надано
не було.

За роз'ясненнями п. 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 18.12.2009 року "Про судове рішення у
цивільній справі", у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

За вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Письмовими доказами у
відповідності до ч. 1 ст. 64 ЦПК України є
будь-які документи, акти, довідки,
листування службового або особистого
характеру або витяги з них, що містять
відомості про обставини, які мають
значення для справи.

Прийнявши обставини викладені у
позові у порушення вимог ст. 212 ЦПК
України, суд зробив без оцінки наданих
позивачем доказів.

Так, суд першої інстанції не
звернув увагу, що за висновком № 5 від
03.08.2012 року експертного
автотоварознавчого дослідження про
проведення автотоварознавчого
дослідження автомобіля «PEUGEOT 207»
державні номерні знаки НОМЕР_2, власник
звернувся 31.07.2012 року (а.с.8), висновок
складено 03.08.2012 року , проте само ДТП
мало місце 09.08.2012 року.

Проте , що висновок
автотоварознавчого дослідження
автомобіля «PEUGEOT 207» зроблений саме
03.08.2012 року зазначається і у позові.

За вимогами с.11 ЦПК України суд не
може виходити за межі вимог позивача.

Отже висновок № 5 від 03.08.2012 року
експертного автотоварознавчого
дослідження проведено до ДТП та не має
відношення до нього, а тому відповідно
до вимог ст. 58 ЦПК України він не може
бути належним доказом завданої 09.08.2012
року автомобілю «PEUGEOT 207» державні
номерні знаки НОМЕР_2 шкоди.

У порушення вимог ст. 11, 60 ЦПК
України позивач не надав належних та
допустимих доказів (протокол огляду
транспортного засобу, ) про характер
пошкодження автомобілі внаслідок ДТП
від 09.08.2012 року, експертного
дослідження за участю усіх учасників
ДТП, або підтвердження відповідно до п.
5.1,5.2 Методики товарознавчої експертизи
та оцінки колісних транспортних
засобів 24.11.2003 № 142/5/2092 про
повідомлення під розписку
заінтересованих осіб про проведення
огляду пошкодженого транспортного
засобу.

Без протоколу огляду
транспортного засобу, тобто
зафіксованих пошкоджень внаслідок ДТП,
яке мало місце 09.08.2012 року, калькуляція
від 04.01.2013 року, за якою вартість
ремонту складає 75 238,52 гривні, яка
проведена з порушенням п 5.1,5.2 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів 24.11.2003
№ 142/5/2092 без повідомлення та участі
заінтересованих осіб про проведення
огляду пошкодженого транспортного
засобу, не може бути належним та
допустимим доказом щодо розміру
завданої 09.08.2012 року шкоди автомобілю
«PEUGEOT 207» державні номерні знаки НОМЕР_2.

За вимогами ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Суд першої інстанції не звернув
увагу проте, що викладені у позові
обставини проте, що відповідно до умов
договору, страхова компанія виплатила
страхову суму позивачу у розмірі 49 490
грн. також не підтверджені належними та
допустимими доказами.

На а.с. 18 є лист на якому неможливо
прочитати жодного слова , окрім дати «
08.02.2013 року», прізвищі «ОСОБА_6» та
наведеної авторучкою цифри « 49490,00»,
зазначений лист не містить в собі
жодної інформації за яким згідно ч. 1 ст.
57 ЦПК України суд може встановити
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи та не є
доказам у розумінні ст. 64 ЦПК України.
(а.с.18)

Висновки суду першої інстанції про
наявність моральної шкоди у позивача,
яка оцінена у 5 тисяч гривень, через
відсутність можливості користування
автомобілем та необхідності
додаткових зусиль для організації
свого життя , що відбивається на
господарській діяльності ґрунтується
на припущеннях без посилання на докази
та підтвердження зі сторони позивача
кількості ушкоджень автомобіля
внаслідок ДТП, яке мало місце 09.08.2012
року.

На пропозицію колегією судів
представнику позивачу відповідно до
ч.4 ст. 10 ЦПК України в апеляційній
інстанції про наявність доказів, які
підтверджують вимоги позивача,
представник позивача зазначив, що суду
першої інстанції були вже надані
необхідні докази, та інших доказів у
нього не має.

За наведених обставин , оскільки
рішення суду ухвалено у порушення
вимог ст. 11, ч.4 чт. 60, ст. 212,214 ЦПК України
на припущеннях, матеріали справи не
містять в собі належних та допустимих
доказів про характер ушкоджень
автомобіля, розмір шкоди, страхового
відшкодування, а тому на підставі ст. 309
ЦПК України воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309,313, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 16 жовтня
2013 року скасувати. Ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 204 гривні 47 копійок судового
збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді