Ухвала

іменем україни

28 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Лесько А.О.,
Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Вижницького
районного суду Чернівецької області
від 25 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Чернівецької
області від 19 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
3 жовтня 2006 року між ним та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір, згідно
умов якого позичальник отримав кредит
у розмірі 2 тис. грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 48 %
річних. Оскільки відповідач свої
зобов'язання за вказаним договором не
виконував належним чином, утворилась
заборгованість у розмірі 13 673 грн 76 коп.,
яку позивач просив стягнути на його
користь з відповідача.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 25 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернівецької
області від 19 лютого 2014 року, у
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
на підставі доказів, поданих сторонами,
які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що банк пропустив
строк звернення до суду (позовну
давність), про застосування якого
заявив відповідач
(ч. 4 ст. 267 ЦК України),
оскільки кредитна картка видана ОСОБА_4
до липня 2008 року, а з позовом до суду
банк звернувся у листопаді 2013 року.

Зазначені судові рішення відповідають
правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній у постанові № 6 - 14
цс 14 від 19 березня 2014 року, яка згідно зі
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
усіх судів України.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 25 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 19 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

А.О. Лесько

Д.Д.
Луспеник