Єдиний унікальний номер 267/5098/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3340/2014
Головуючий в 1 інстанції - Помогаєв А.В.
Доповідач - Шевченко В.Ю.
У Х В А Л А

іменем України

02 квітня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Шевченко В.Ю.,

суддів: Новосьолової Г.Г., Агєєва
О.В.,

при секретарі Стрижак О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Донбас» на рішення
Гірницького районного суду м.Макіївки
від 14 лютого 2014р. за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Донбас», треті
особи: Державне підприємство «Шахта
«Глибока», Державне підприємство
«Макіїввугілля», про відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В
И В:

ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»
звернулось із апеляційною скаргою на
рішення Гірницького районного суду
м.Макіївки від 14 лютого 2014р., яким було
частково задоволено позовні вимоги
ОСОБА_1 На його користь з відповідача
стягнуто у відшкодування моральної
шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження
здоров»я на виробництві, 12000грн.
Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд не врахував, що наявність у
позивача втрати працездатності не
підтверджує факту заподіяння йому
моральної шкоди. Довідка МСЕК не
містить інформації щодо заподіяння
йому моральної шкоди. З боку
відповідача не мали місце порушення
законних прав позивача. Ним не
доведено, що лише з вини відповідача
заподіяно моральну шкоду, оскільки
ОСОБА_1 працював не тільки у ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас», а і на інших
підприємствах вугільної
промисловості, у зв»язку з чим розмір
відшкодування шкоди, відповідно до
вимог ст.1188 ЦК України, повинен
визначатися у відповідних частках.
Крім того, позивачем пропущено строк
звернення до суду, встановлений ст.233
КЗпП України.

Представник відповідача в засіданні
апеляційного суду підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Представник позивач заперечував проти
доводів апеляційної скарги, просив
рішення суду залишити без змін.

Представники третіх осіб в засідання
апеляційного суду не з»явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 працював у ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас» з 22 грудня
1997р. по 23 вересня 2001р. та з 18 березня 2002р.
по 08 січня 2013р. Під час виконання
трудових обов»язків на вказаному
підприємстві за професією гірника
очисного забою 5 розряду, він отримав
професійне захворювання, що
підтверджується Актом розслідування
причин виникнення хронічного
професійного захворювання від 17.12.2012р.
Згідно висновку МСЕК від 27 грудня 2012р.
позивачу вперше встановлена втрата
професійної працездатності у розмірі
40% та 3 група інвалідності.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, повно та всебічно
встановив обставини справи, правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які їх регулюють,
дав належну оцінку доказам та дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що факт
заподіяння моральної шкоди позивачу
внаслідок ушкодження здоров»я на
виробництві доведено, та з урахуванням
глибини його моральних і фізичних
страждань визначив розмір моральної
шкоди у сумі 12000грв.

При встановленні зазначених фактів
судом першої інстанції не було
порушено норм цивільного
процесуального закону, зазначені
висновки суду відповідають обставинам
справи, а також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Відповідно до ст.153 КЗпП України на всіх
підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці. Забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України
передбачається відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом працівникові моральної шкоди.
Відшкодування такої шкоди провадиться
тоді, коли порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв»язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що відповідач не створив позивачеві
безпечних і нешкідливих умов праці,
внаслідок чого він отримав професійне
захворювання, яке потягло за собою
втрату професійної працездатності у
розмірі 40% та встановлення 3 групи
інвалідності, внаслідок чого позивач
зазнає фізичні і моральні страждання.

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що судом не надана оцінка тим
обставинам, що позивач працював і на
інших підприємствах вугільної
промисловості, а тому на відповідача у
заподіянні йому моральної шкоди не
доведена, спростовуються матеріалами
справи. Доводи, на які посилається
відповідач, були предметом дослідження
у суді першої інстанції і повторного
дослідження не потребують тому, що є
безпідставними і необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо
ненадання позивачем доказів на
підтвердження факту заподіяння йому
моральної шкоди є неспроможними.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що факт наявності ушкодження
здоров»я позивача підтверджений
висновком МСЕК про втрату
працездатності у зв»язку із
професійним захворюванням. Судом
враховано характер , глибину та
тривалість моральних страждань
позивача, розмір втрати ним
професійної працездатності ( 40% ),
встановлення йому 3 групи інвалідності,
ступінь порушення його життєвих
зв»язків, що впливає на його
психологічний стан та потребує
додаткових зусиль для організації
свого життя, а також врахував вимоги
розумності і справедливості.

Доводи апеляційної скарги щодо
пропуску позивачем строку позовної
давності, не ґрунтуються на вимогах
закону, оскільки відповідно до
п.3ч.1ст.268 ЦК України позовна давність
не поширюється на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я
або смертю.

В рішенні суд навів мотиви, з яких він
прийшов до висновку про визначення
суми відшкодування моральної шкоди , а
також навів мотиви, з яких він не
приймає до уваги заперечення
відповідача та оцінив докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об"єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, що відповідає вимогам ст.213
ЦПК України.

Відповідно до ч.1ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308,313-315 ЦПК України,
апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Донбас» відхилити.

Рішення Гірницького районного
суду м.Макіївки від 14 лютого 2014р.
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних прав
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий
Судді