АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5774/2014
Головуючий у 1 інстанції: Антонова Н.В.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Калашник О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами представника ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 та представника
Публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» за довіреністю - Борейка
В’ячеслава Сергійовича на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 06 березня 2014 року у справі за
скаргою представника Публічного
акціонерного товариства «БМ Банк» за
довіреністю - Борейка В’ячеслава
Сергійовича на дії державних
виконавців Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
області, зацікавлені особи: ОСОБА_1,
ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИЛА:

15 жовтня 2013 року представник ПАТ «БМ
Банк» звернувся до суду зі скаргою, у
якій з урахуванням уточнень просив
визнати протиправними дії Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області щодо встановлення
винагороди за організацію та
проведення прилюдних торгів в розмірі
14,9% та зобов'язати встановити
винагороду у розмірі, що не перевищує 5%
від стартової суми арештованого
рухового майна без зазначення
конкретної суми винагороди; визнати
незаконним розпорядження державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
в частині перерахування 64 919,96 грн. та
500,00 грн. як виконавчого збору та витрат
з суми грошових коштів, отриманих від
реалізації іпотечного майна, та
зобов'язати внести відповідні зміни до
вказаного розпорядження щодо
перерахування усієї суми коштів на
рахунок стягувача; визнати
неправомірними дії Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області щодо проведення
опису, арешту та передачі на реалізацію
арештованого майна, що не належить на
праві власності боржнику ОСОБА_4 та
скасувати акт опису та арешту майна від
22.05.2012 року; зобов'язати Відділ
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області здійснити заходи з
опису та арешту майна боржника ОСОБА_4;
визнати бездіяльність державних
виконавців Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
при виконанні виконавчого листа 2-3543/2010
неправомірною та такою, що призвела до
порушення розумних строків виконання
рішень суду.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на
виконанні у Відділі примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
перебувають виконавчі листи по
стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ПАТ «БМ Банк»
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 4 576 390,08 грн. та судових
витрат. В ході здійснення виконавчого
провадження державними виконавцями
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області було здійснено ряд
процесуальних дій, якими порушено
права стягувача. Зокрема, в порушення
вимог ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження» було
встановлено винагороду за організацію
прилюдних торгів в розмірі 14,9%, крім
того, перераховано виконавчий збір та
витрати за рахунок отриманих від
реалізації предмету іпотеки коштів, що
також порушує права стягувача.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 06 березня 2014 року скаргу
ПАТ «БМ Банк» задоволено частково і
визнано незаконним розпорядження
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Токар Д.А. №32230422/3 від
06.03.2013 року щодо перерахування коштів,
що надійшли від реалізації іпотечного
майна боржника в процесі виконання
виконавчого листа Голосіївського
районного суду м. Києва від 14.01.2011 року
по справі №2-3543/2010, в частині
перерахування 64919,96 грн. як виконавчий
збір та 500,00 грн. як витрати. В
задоволенні решти вимог - відмовлено.

19 березня 2014 року представник ПАТ «БМ
Банк» за довіреністю - Борейко В.С.
подав апеляційну скаргу на вказану
ухвалу, у якій, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права просив її
скасувати в частині відмови у
задоволенні скарги та постановити в
цій частині нову ухвалу, якою
задовольнити скаргу в повному обсязі. В
обґрунтування заявлених вимог апелянт
вказав, що зарахування частини коштів
від реалізації предмета іпотеки в
рахунок погашення виконавчого збору і
витрат, пов'язаних з організацією
торгів, відповідно до ст. 17, 44 Закону
України «Про виконавче провадження» є
неправомірним. Також апелянт зазначив,
що станом на 22 березня 2013 державним
виконавцем не винесено постанови про
стягнення виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з організацією торгів.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції
визнавши розпорядження незаконним
повинен був зобов'язати державного
виконавця внести зміни до
оскаржуваного розпорядження. На думку
апелянта, державним виконавцем не
вжито заходів щодо виявлення належного
боржнику майна, так як в процесі
виконавчого провадження проведено
опис і арештовано домоволодіння як
об'єкт незавершеного будівництва, у той
час як згідно свідоцтва про право
власності боржнику ОСОБА_4 належить
домоволодіння як завершений об'єкт
будівництва. Додатково апелянт вказав,
що розгляд судом позову ПАТ «БМ Банк»
про оскарження результатів прилюдних
торгів не є підставою для відмови у
задоволенні скарги.

25 березня 2014 року представник ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу на вказану ухвалу, у якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просила її скасувати та постановити
нову ухвалу, якою відмовити ПАТ «БМ
Банк» у задоволенні скарги в повному
обсязі. В обґрунтування заявлених
вимог апелянт вказала, що відповідно до
ч. 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчий збір
стягується пропорційно до стягнутої
суми, що і було зроблено державним
виконавцем. Також апелянт не
погоджується з мотивами, з яких виходив
суд першої інстанції при відмові
задоволенні скарги в частині
скасування акту арешту і опису майна.
На думку апелянта, вказані вимоги ПАТ
«БМ Банк» не підлягають задоволенню,
оскільки з актом опису і арешту майна
ПАТ «БМ Банк» був ознайомлений ще 29
травня 2012 року, тоді як до суду
звернувся через 1,5 року. Також апелянт
вважає, що державним виконавцем було
описано і арештовано майно, що було
предметом іпотеки та на сьогоднішній
день предмет іпотеки фактично
недобудований.

У судовому засіданні представник ПАТ
«БМ Банк» за довіреністю - Борейко В.С.
подану ним апеляційну скаргу підтримав
і просив її задовольнити, апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 просив відхилити.

Представник ОСОБА_1 за довіреністю -
ОСОБА_2 подану нею апеляційну скаргу
просила задовольнити, а у задоволенні
апеляційної скарги представника ПАТ
«БМ Банк» за довіреністю - Борейка В.С.
просила відмовити.

Інші особи, які беруть участь у справі,
у судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі та з'явилися у судове засідання,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що на виконанні у Відділі
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області перебуває
виконавчий лист, виданий 14 січня 2011
року Голосіївським районним судом м.
Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_4
та ОСОБА_5 заборгованості за кредитним
договором у розмірі 577 164, 35 дол. США, що у
перерахунку на гривню складає 4 567 390, 08
грн.

Згідно Договору №1012847 про надання
послуг по організації і проведенню
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна іпотеки
від 31.10.2012 року, укладеного між Відділом
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області та Філією 10
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» з
метою реалізації майна ОСОБА_4 для
задоволення вимог стягувана ПАТ «БМ
Банк» нагороду організатора прилюдних
торгів з врахуванням ПДВ визначено в
розмірі 14,9%, що становить 151 672,91 грн.

Відповідно до Договору №1012848 про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (іпотеки) від 31.10.2012 року,
укладеного між Відділом примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
та Філією 10 Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.» з метою реалізації майна
ОСОБА_4 для задоволення вимог стягувана
ПАТ «БМ Банк», винагороду організатора
прилюдних торгів з врахуванням ПДВ
визначено в розмірі 14,9%, що становить 139
098,35 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги в
частині визнання протиправними дій
державних виконавців Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області по встановленню
винагороди за організацію та
проведення прилюдних торгів в розмірі
14, 9 % та зобов'язання усунути порушення
суд першої інстанції суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
визначений державним виконавцем
розмір винагороди не перевищує
встановлений Тимчасовим положенням
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженим Наказом
Міністерства юстиції України №68/5 від
27.10.1999 року, граничний розмір
винагороди.

Доводів щодо незаконності і
необґрунтованості вказаного висновку
суду першої інстанції апеляційні
скарги не містять.

Задовольняючи частково скаргу в
частині визнання незаконним
розпорядження державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Токар Д.А. №32230422/3 в
частині перерахування 64 919,96 грн. та 500,00
грн. як виконавчого збору та витрат з
грошових коштів, отриманих від
реалізації іпотечного майна, та
зобов'язання усунути порушення суд
першої інстанції керувався ст. 1 Закону
України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 44 Закону
України «Про виконавче провадження» та
виходив з того, що сума, отримана від
реалізації предмета іпотеки, є
недостатньою для задоволення всіх
вимог стягувача ПАТ «БМ Банк», а тому
отримані кошти підлягають
перерахування в повному обсязі на
рахунок стягувача, як такі, що отримані
за рахунок реалізації заставленого
майна.

Колегія суддів не в повній мірі
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
якщо стягнутої з боржника суми
недостатньо для задоволення в повному
обсязі вимог стягувача, виконавчий
збір сплачується пропорційно до
стягнутої суми.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 43 Закону
України «Про виконавче провадження»
витрати державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, не покриті
авансовим внеском сторін та інших осіб
компенсуються у другу чергу, а у третю
чергу задовольняються вимоги
стягувача та стягується виконавчий
збір у розмірі 10 відсотків фактично
стягнутої суми.

Згідно протоколу прилюдних торгів №
1012847/2 від 28.01.2013 року було реалізовано
належне ОСОБА_4 майно, яке було передано
в іпотеку стягувачеві ПАТ «БМ Банк», -
домоволодіння, яке складається з
об'єкту незавершеного будівництва 89%
готовності з надвірним господарськими
будівлями та спорудами та земельна
ділянка площею 0,15 га за адресою
АДРЕСА_1. Вказане майно було
реалізовано за ціною 763 454,25 грн.

Грошові кошти в розмірі 649 699,57 грн., які
за результатами проведених торгів
надійшли на депозитні рахунки
виконавчої служби, відповідно до
розпорядження державного виконавця
№32230422/3 в розмірі 584 279,61 грн. було
перераховано стягувачеві, 64 919,96 грн.
визнано виконавчим збором та 500,00 грн.
визнано витратами, понесеними при
проведенні виконавчих дій.

Постановою державного виконавця від 16
березня 2012 року з ОСОБА_4 стягнуто
виконавчий збір у розмірі 456 739, 00 грн.

Таким чином, державним виконавцем
правомірно стягнуто виконавчий збір у
розмірі 10 % фактично стягнутої суми.

Водночас колегія суддів вважає, що
неправомірно було перераховано 500 грн.
як витрати, понесені при проведенні
виконавчих дій, оскільки відповідно до
ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче
провадження» вказані витрати
стягуються виключно на підставі
постанови, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби, а у
матеріалах виконавчого провадження,
наданих на вимогу суду, вказана
постанова відсутня.

Враховуючи те, що розпорядження
державного виконавця не є його
рішенням, колегія суддів вважає за
можливе визнати неправомірними дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Токар Д.А. щодо
перерахування коштів у розмірі 500 грн.
як витрат згідно розпорядження № 32230422/3
та зобов'язати його усунути допущені
порушення.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні скарги в частині
визнання неправомірними дій
державного виконавця щодо проведення
опису, арешту та передачі на реалізацію
арештованого майна, що не належить на
праві власності боржнику ОСОБА_4, та
скасування акту опису та арешту майна
від 22.05.2012 року, оскільки згідно з
матеріалами справи державним
виконавцем було арештовано і описано
домоволодіння (том І а.с. 218-220, 221-223), а не
об'єкт незавершеного будівництва. Крім
того, згідно заявок на реалізацію до ПП
«Нива-В.Ш.» також було передано
домоволодіння. При цьому колегія
суддів також враховує, що заявником не
було оскаржено оцінку майна, в ході
якої належне ОСОБА_4 майно було оцінено
як об'єкт незавершеного будівництва 89 %
готовності.

Таким чином, апеляційні скарги слід
задовольнити частково, ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 06 березня 2014 року необхідно
скасувати в частині задоволення скарги
Публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» про визнання незаконним
розпорядження №32230422/3 від 06.03.2013 року в
частині перерахування 64919,96 грн. як
виконавчого збору та 500,00 грн. як витрат
та в частині відмови у задоволенні
скарги ПАТ «БМ Банк» про зобов'язання
державного виконавця внести
відповідні зміни до вказаного
розпорядження щодо перерахування
усієї суми коштів на рахунок стягувача
- скасувати та постановити в цій
частині нову ухвалу про часткове
задоволення вказаних вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2
ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1
за довіреністю - ОСОБА_2 та представника
Публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» за довіреністю - Борейка
В’ячеслава Сергійовича - задовольнити
частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 06 березня 2014 року в частині
задоволення скарги Публічного
акціонерного товариства «БМ Банк» про
визнання незаконним розпорядження
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Токар Д.А. №32230422/3 від
06.03.2013 року щодо перерахування коштів,
що надійшли від реалізації іпотечного
майна боржника в процесі виконання
виконавчого листа Голосіївського
районного суду м. Києва від 14.01.2011 року
по справі № 2-3543/2010, в частині
перерахування 64919,96 грн. як виконавчого
збору та 500,00 грн. як витрат та в частині
відмови у задоволенні скарги
Публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» про зобов'язання державного
виконавця внести відповідні зміни до
вказаного розпорядження щодо
перерахування усієї суми коштів на
рахунок стягувача - скасувати та
постановити в цій частині нову ухвалу
наступного змісту:

Визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
Токар Д.А. щодо перерахування коштів у
розмірі 500 грн. як витрат згідно
розпорядження № 32230422/3 та зобов'язати
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Токар Д.А.
перерахувати кошти у розмірі 500 грн. на
користь АТ «БМ Банк» як часткове
погашення боргу.

В задоволенні решти вимог скарги в цій
частині - відмовити.

В іншій частині ухвалу суду першої
інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді