Справа № 369/9864/13-ц Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/3142/14 Доповідач у 2 інстанції
КасьяненкоКатегорія 4
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Антоненко В.І., Гуля В.В.,

При секретарі: Бобку О.В.

Розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
20 березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3,
товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Імперія",
ОСОБА_5, треті особи: ТОВ "Укрспецторг
Групп", приватне товариство "Нива - В.Ш.",
ОСОБА_4 про визнання права власності на
нерухоме майно та звільнення майна з
під арешту,-

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року позивачка звернулась
до суду з вищевказаним позовом, в якому
просила визнати за нею право власності
на земельну ділянку загальною площею
0,1000 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та зняти з неї арешт , який було
накладено на підставі акту опису й
арешту майна у виконавчому провадженні
№ 34483172, яке здійснюється відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУ юстиції у м. Києві,
посилаючись на те, що право власності
на спірну земельну ділянку у неї
виникло на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_3
30.05.2012 року та зареєстровано 21.03.2013 року
Реєстраційною службою
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
за номером 409896.

Рішенням Києво- Святошинського
районного суду Київської області від 20
березня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку загальною площею 0,1000
га (кадастровий номер :01:018:0166), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка).

Знято арешт з належного ОСОБА_2 на праві
власності нерухомого майна, а саме:
земельної ділянки загальною площею 0,1000
га (кадастровийномер:01:018:0166), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), який було
накладено на підставі акту опису й
арешту майна у виконавчому провадженні
№ 34483172, яке здійснюється відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУ юстиції у м. Києві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі,посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги , суд
першої інстанції виходив з того, що
перехід права власності на спірну
земельну ділянку відбувся до винесення
постанов про накладення арешту на
майно відповідача та заборони його
відчудження , тому на час накладення
арешту спірна земельна ділянка
відповідачеві не належала.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна , оскільки він не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами , які були досліджені в
судовому засіданні.

По справі встановлено, що 28 травня 2012
року Святошинським районним судом м.
Києва було ухвалено рішення у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ТОВ
«Компанія «Імперія», третя особа:
ОСОБА_6 про стягнення коштів за
договором позики. Стягнуто з ОСОБА_3 та
ТОВ «Компанія «Імперія» на користь
ОСОБА_5 борг за договором позики в
розмірі 520 905,60 євро, що за курсом
Національного банку України на дату
ухвалення рішення становить 5 223 324 грн.12
коп.

Згідно витягу з Державного реєстру
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності, наданого позивачкою 30
травня 2012 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 було укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Державна реєстрація правочинів, на
момент вчинення правочину, проводилась
нотаріусами відповідно до Тимчасового
порядку державної реєстрації
правочинів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004
року № 671.

27 серпня 2012 року та 9 жовтня 2012 року
державним виконавцем були винесені
постанови про накладення арешту на все
майно ОСОБА_3 та заборону на відчуження
будь-якого майна, яке належить боржнику
(обтяження зареєстровані у реєстрі
відповідно 31.08.2012 р. та 09.10.2012 р).

21 грудня 2012 року відділом державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції у Київській області
описано та накладено арешт на майно,
яке належить боржнику на праві
власності, в тому числі накладено арешт
і на спірну земельну ділянку.

Відповідно до положень ст.125 ЗК України
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

З матеріалів справи вбачається, що
державним реєстратором прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області 21
березня 2013 року прийняте рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від № 1470482 про реєстрацію за
позивачкою ОСОБА_2 права власності на
земельну ділянку.

Таким чином, право власності на
земельну ділянку було зареєстроване за
позивачкою під час дії арешту, тобто
після введення заборони відчуження, а
отже не призвела до виникнення у
останьої права власності на земельну
ділянку.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову, оскільки судом
порушено норми матеріального права.

Керуючись ст.ст. 309,316 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
20 березня 2014 року скасувати та
ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
до управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, ОСОБА_3, товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Імперія",
ОСОБА_5, треті особи: ТОВ "Укрспецторг
Групп", приватне товариство "Нива - В.Ш.",
ОСОБА_4 про визнання права власності на
нерухоме майно та звільнення майна з
під арешту відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: