Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1969/14
Головуючий у 1 інстанції Куценко О.О.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Якимівського районного суду
Запорізької області від 04 березня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що відповідно до укладеного
договору між сторонами у справі, за №
ZPV0RX00710253 від 14 листопада 2006 року ОСОБА_3
отримав кредит у розмірі 1432, 20 грн., зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 03 лютого 2014 року має заборгованість -
13839, 03 грн., яка складається з: 210, 64 грн. -
заборгованість за кредитом, 4633, 89 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 114, 60 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 8879, 90 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг: 500, 00
грн. - штраф (фіксована частина), 614, 04
грн. - штраф (процентна складова).

Судовим наказом Якимівського
районного суду Запорізької області від
29 серпня 2008 року з відповідача ОСОБА_3
на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
стягнута сума заборгованості за
кредитним договором 1558, 21 грн.

На підставі викладеного позивач просив
суд стягнути з відповідача на його
користь 13394, 86 грн. заборгованість за
кредитом за мінусом суми
заборгованості, яка стягнута на
підставі судового наказу, та судові
витрати.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 04 березня 2014
року в задоволенні позову відмовлено
за закінченням строку позовної
давності.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк»
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За змістом ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальнику в
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Обґрунтовуючи позов, ПАТ КБ
"Приватбанк" посилалось на те, що ОСОБА_3
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконував, внаслідок
чого станом на 03 лютого 2014 року має
заборгованість - 13839, 03 грн., яка
складається з: 210, 64 грн. -
заборгованість за кредитом, 4633, 89 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 114, 60 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 8879, 90 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг: 500, 00
грн. - штраф (фіксована частина), 614, 04
грн. - штраф (процентна складова).

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до укладеного договору між
сторонами у справі, за № ZPV0RX00710253 від 14
листопада 2006 року ОСОБА_3 отримав
кредит у розмірі 1432, 20 грн.,
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою за
користування кредитом 1 % в місяць.
Термін дії кредитного ліміту складає 12
місяців, строк з 14 листопада 2006 року по
14 листопада 2007 року.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

В заяві про відкриття банківського
рахунку відповідач зазначив про свою
згоду з тим, що вказана заява разом з
Умовами і правилами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною картою,
Тарифами банка складають договір,
укладений між ним і банком про надання
банківських послуг(а.с. 6 зв.).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
послався на те, що, ПАТ КБ «Приватбанк»
пропущено строк позовної давності
оскільки позов пред»явлений після
закінчення у листопаді 2007 року строку
дії договору.

При цьому суд виходив із того, що
строк дії укладеного 14 листопада 2006
року договору становив 12 місяців, тобто
до 14 листопада 2007 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснювати свої права
і виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно до п.5.5 Умов надання споживчого
кредиту термін позовної давності по
вимогам про стягнення
кредиту,відсотків за користування
кредитом,винагороди,неустойки-пені,штр
афів за даним договором встановлений
сторонами тривалістю у п»ять років.

За вимогами ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за
зобов"язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Отже перебіг позовної давності за
вимогами кредитора, які випливають з
порушення боржником умов договору про
погашення боргу частинами (щомісячними
платежами) починається стосовно кожної
окремої частини, від дня, коли
відбулося це порушення.

Такий висновок викладений у
постанові Верховного Суду України від
06 листопада 2013 року у справі № 6-116 цс 13 і
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є
обов"язковим для всіх суб"єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

За умовами кредитного
договору,зазначеними в заяві
позичальника(а.с.6 зв.) вбачається,що
погашення заборгованості здійснюється
щомісяця в період сплати-з 14 по 19 число
кожного місяця. Позичальник повинен
надавати банку грошові
кошти(щомісячний платіж) у сумі 150,28гр.
Для погашення заборгованості за
кредитом,яка складається із
заборгованості за кредитом, відсотків,
винагороди,комісії, а також інших
витрат згідно з Умовами.

З наявного в матеріалах справи
розрахунку заборгованості за
договором від 14 листопада 2006 (а.с. 5)
вбачається, що останнє щомісячне
нарахування поточної заборгованості
за кредитом відбулося 14 листопада 2007
року.

За вказаних обставин, початок перебігу
позовної давності почався з дня
порушення відповідачем погашення
щомісячних платежів, останній з яких
мав здійснюватися 14 листопада 2007 року,
однак позов до суду пред'явлено лише у
лютому 2014 року.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за заявою сторони
у спорі, зробленою до винесення
рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_3, 04 березня 2014 року
подав до районного суду заяву про
застосування строку позовної давності,
який закінчився 14 листопада 2012 року

У зв"язку з викладеним, відмова
суду у задоволенні позову з підстав
спливу строку позовної давності є по
суті правильною.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
про перерив строку позовної давності
через погашення відповідачем частини
боргу 18.05.2012року спростовуються
наданим позивачем розрахунком,із якого
вбачається,що останній платіж
відповідачем здійснений особисто 14
листопада 2007року. Із розрахунку
видно,що ані відсотки,ані пеня,ані
комісія після 14 листопада 2007року
відповідачем не сплачувались ,строк
кредитної картки сплив,карта була
заблокована і відомості щодо отримання
відповідачем нової картки ,її
активування і користування суду не
надані.

Інші доводи є також неспроможні і не
спростовують висновків суду,які
відповідають встановленим обставинам
справи,набутим доказам і вимогам
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 04 березня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: