Єдиний унікальний номер 250/1063/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4530/2014
Головуючий у 1 інстанції Гаврилюк О.І.
Доповідач Біляєва О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Мальованого Ю.М.,
Папоян В.В.,

при секретарі Саєнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 про встановлення
факту, що має юридичне значення,
заінтересована особа відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Калінінському
районі м. Донецька, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 15 квітня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 15 квітня 2014
року відмовлено у відкритті
провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1
звернулася до Апеляційного суду
Донецької області з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу і передати питання про
відкриття провадження на новий розгляд
до суду першої інстанції, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права.

В обґрунтування скарги апелянт
зазначає, що суд не звернув уваги, що
встановлення юридичних фактів у
порядку окремого провадження сприяє
реалізації конституційних прав
громадян. З поданої нею заяви не
вбачається, що між заявником та
заінтересованою особою є спір про
право. Крім того, суд не з'ясував, які
фізичні особи чи організації можуть
бути заінтересовані у вирішенні даної
справи, та не врахував, що заявник в
іншому порядку позбавлений можливості
встановити факт постійного проживання
з померлим, мати якого не оспорює такий
факт.

У судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала апеляційну скаргу з
наведених у ній мотивів.

Представник відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Калінінському
районі м. Донецька Остапенко Д.І. просив
задовольнити апеляційну скаргу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що встановлення юридичного факту
необхідно заявнику для отримання у
подальшому соціальних виплат, отже
вбачається спір про право.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право.

Пленум Верховного Суду України у п. 1
постанови від 31 березня 1995 року № 5
„Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення" також роз'яснив, що у порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо
встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

За змістом ст. 28 Закону України від 23
вересня 1999 року "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страхові виплати, які
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку складаються із: 1)
страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(щомісячна страхова виплата); 2)
страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до вимог ст. 33 вказаного
Закону у разі смерті потерпілого право
на одержання щомісячних страхових
виплат (пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1)
діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до
18 років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання, - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Судом установлено, що у квітні 2014 року
ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеною заявою. Зазначала, що вона
проживала однією сім'єю разом зі своїм
онуком ОСОБА_3, який загинув на
підприємстві 23 листопада 2013 року, у
зв'язку із чим вона на підставі Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" має
право на отримання одноразової
допомоги, просила на підставі ст. ст. 234,
256 ЦПК України встановити факт її
проживання однією сім'єю зі своїм
онуком, оскільки такий факт необхідний
їй для отримання одноразової допомоги.

Таким чином, судом першої інстанції
правильно установлено, що встановлення
факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_3
заявник пов'язує з наступним
вирішенням спору про право на
отримання одноразової допомоги. Тобто
із заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір про
право, який вирішується в порядку
позовного провадження.

Крім того, апеляційним судом
установлено, що відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Калінінському
районі м. Донецька у судовому порядку
оспорює акт форми Н-1, складений за
наслідками розслідування нещасного
випадку від 19 листопада 2013 року,
внаслідок якого помер ОСОБА_3

З огляду на зазначене апеляційний суд
визнає, що оскаржена ухвала суду про
відмову у відкритті провадження у
справі відповідає вимогам ст. 256 ЦПК
України. Суд надав правильну оцінку
обставинам і дійшов обґрунтованого
висновку про наявність спору про право,
яке підлягає встановленню в порядку
позовного провадження. Наведені в
апеляційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують і не належать до
тих підстав, з якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскарженої ухвали.

З урахуванням викладеного апеляційний
суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 15 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді