Справа № 741/28/14-ц Провадження №
22-ц/795/1004/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Кучерявець О. М. Доповідач - Шевченко В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка
В.М.суддів:Онищенко О.І., Хромець Н.С.при
секретарі:Руденко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Носівського районного суду
Чернігівської області від 27 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про визнання за ним права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що його мати ОСОБА_9 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої
залишилось спадкове майно, що
складалось з 1/3 частини житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 та
право на земельну частку (пай), розміром
5,48 га умовних кадастрових гектарів у
землях колишнього КСП "Шлях Ілліча" на
території Тертишницької сільської
ради, згідно дублікату сертифікату на
право на земельну частку (пай) серія РН
№ 951603. Після смерті матері спадщину від
неї прийняли ОСОБА_5 та його батько.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько
позивача ОСОБА_10, який все своє майно
26.11.1997 р. за заповітом зробив заповітне
розпорядження на нього позивача. У
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих на спадщину
документів та неможливістю у зв'язку з
цим оформлення права на спадщину,
просив визнати право власності на 15/16
частин житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_5 та право власності на 15/16 частин
земельної частки (паю) площею 5,48
умовних кадастрових гектарів у землях
колишнього КСП "Шлях Ілліча" на
території Тертишницької сільської
ради, згідно дублікату сертифікату на
право на земельну частку (пай) серія РН
№ 951603.

Відповідач ОСОБА_7 відповідно до ст..1241
ЦК України має право на обов'язкову
частку у спадщині на 1/16 частину.

Рішенням Носівського районного суду
від 27 березня 2014 року у задоволенні
зазначеного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення Носвіського
районного суду від 24 березня 2014 року та
ухвалити нове, про задоволення його
позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом першої інстанції
безпідставно залишено поза увагою
довідку Тертишницької сільської ради
про те, що після смерті ОСОБА_9 спадщину
прийнято її сином (позивачем) та її
чоловіком, які вступили у фактичне
володіння та управління спадковим
майном. Зазначає, що про факт прийняття
спадщини позивачем також
підтверджується, витягом із Спадкового
реєстру, який також не враховано судом
першої інстанції.

На думку ОСОБА_5, у нього наявні всі
правові підстави на визнання за ним
права власності на спадкове майно, а
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Апелянт вважає, що позиція суду
суперечить нормам цивільного
законодавства, оскільки, якщо
спадкоємець спадщину прийняв, вона
належить йому з часу відкриття
спадщини.

Звертаючись до суду, апелянт
посилається на перешкоди через які не
може оформити спадкові права у
нотаріуса, однак суд ставить в провину
те, що ОСОБА_5 не оспорив дії нотаріуса,
що є безпідставним, оскільки виходячи з
правил ст..ст. 328, 392 ЦК України суд мав
всі підстави для задоволення позову
щодо визнання права власності на
будинок та земельну частку.

Оскільки сторони не з'явилися в судове
засідання, однак у відповідності із
правилами ст.74,76 ЦК України їм були
вручені судові повістки про виклик до
суду з зазначенням дати та часу
розгляду справи, апеляційний суд
вважає, що сторони належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи, що не перешкоджає розглядові
справи у відповідності із вимогами
ст.305 ЦК України.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень ,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_5 про визнання права власності на
зазначене нерухоме майно, суд першої
інстанції виходив з того, що звернення
позивача до суду про визнання за ним
права власності на спадкове майно в
судовому порядку є порушення ним
порядку оформлення його спадкових прав
в нотаріальному порядку , а саме через
не звернення до нотаріальної контори з
заявами про видачу йому свідоцтва про
право на спадщину як після смерті його
матері ОСОБА_9, так і після смерті його
батька ОСОБА_10, позов позивача підлягав
залишенню без задоволення.

Проте з таким висновком суду колегія
суддів апеляційного суду погодитися не
може, оскільки судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для справи
виходячи з наступного.

Згідно з даними Тертишницької
сільської ради, згідно з пого-
сподарської книги №3 за 1964-1966 роки,
жилий будинок АДРЕСА_1 є колгоспним
двором був побудований в 1962 році,
станом на 15.04.1991 року числиться за
ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_5

Заповітом від 26 листопада 1997 року
ОСОБА_5(батько позивача), на випадок
смерті зробив заповітне розпорядження
за яким жилий будинок з господарськими
приміщеннями що знаходяться в АДРЕСА_1
заповів своїй дружині ОСОБА_9 та сину
ОСОБА_5(а.с.8).

Відповідно до довідки Відділу
Дерземагенства у Носвівському районі
ОСОБА_5(мати позивача), отримувала
дублікат сертифікату на право на
земельну частку (пай) серія РН№951603
площею 5,48 умовних кадастрових гектарів
по колишньому ксп "Шлях Ілліча" на
території Тертишницької сільської
ради, який зареєстровано в книзі
реєстрації сертифікатів за №358.

Відповідно до свідоцтва про смерть
виданого 09 жовтня 2013 року ОСОБА_9
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті з
нею проживали чоловік ОСОБА_10, та
позивач - син ОСОБА_10, які вступили в
фактичне управління та володіння
спадковим майном.(а.с.11,12).

Згідно копії свідоцтва про смерть
ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Відповідно до Постанови Державного
нотаріуса Носівської районної
державної нотаріальної контори від 11
грудня 2013 року, у зв'язку з відсутністю
в матеріалах спадкової справи
документів необхідних для вчинення
нотаріальної дії, тобто
правовстановлюючих документів на
будинок, відмовлено ОСОБА_5 у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
спадкове майно, житловий будинок
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_10, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.15).

У відповідності із правилами ст. 3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку,встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

В силу положень ст.16 ЦК України
визначені способи захисту цивільних
прав та інтересів.

Відповідно до правил ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ст.5 ЦК України визначає, що до
правовідносин застосовується те
законодавство, яке діяло на час їх
виникнення.

Згідно Закону УРСР «Про сільську Раду
народних депутатів» (від 02.06.1968 року)
кожна сільська рада вела по
господарські книги. У загалавній
частині особистого рахунку
записувались прізвище, ім'я по батькові
глави сім'ї, на ім'я якого відкрито
особистий рахунок. Він і був власником
будинку. Іншим чином реєстрація
власності в сільській місцевості
передбачена не була за виключенням
договорів дарування, міни, купівлі-
продажу, по життєвого утримання,
спадкування. З введенням в дію Закону
України «Про власність» 15.04.1991 року та
ЦК України 2003 року будь-якого іншого
порядку реєстрації збудованих до
15.04.1991 року в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації не
передбачається, самовільно
збудованими вони не являються, так як
будувалися і реєструвались згідно
діючого на той час законодавства.

Згідно зі статтею 3. ЗаконуУкраїни «Про
державну реєстрацію майнових прав на
нерухоме майно та їх обтяження» від 01
липня 2004 року, право власності та інші
речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з діючими нормативно-правовими
актами до набрання чинності цим
Законом, визнаються державою.

Станом на 15.04. 1991 року в житловому
будинку по АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_5,
ОСОБА_10 та ОСОБА_9, і частки кожного з
них в майні колгоспного двору у
відповідності із ст.123 ЦК УРСР 1963 року
були рівними по 1/3 частини в кожного.

Оскільки на час смерті матері позивача
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, він проживав разом
із батьком ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_1 то
відповідно до положень ч.1ст.549 ЦК УРСР
(в редакції 1963 року) ними обома була
фактично прийнята спадщина матері, в
т.ч. і належне їй право на земельну
частку (пай), яке буле отримане нею
згідно дублікату сертифікату на право
на земельну частку (пай), площею 5,48
умовних кадастрових гектарів на
території Тертишницької сільської
ради, і відповідно до роз'яснень
викладених в п.24 Пленуму Верховного
Суду України від 16 квітня 2004 року №7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» успадкування права
на земельний пай здійснюється за
нормами Цивільного кодексу України.

Як вбачається з копії спадкової справи
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10
із заявами до нотаріальної контори про
прийняття спадщини звернулися
ОСОБА_5(який призначений спадкоємцем за
заповітом) і має право на спадкування
відповідно до ст.1223 ЦК України 2003 року
та ОСОБА_7 який є інвалідом 2 групи і
відповідно до положень ст.1241 ЦК України
2003 року має право на обов'язкову частку
у спадшині незалежно від змісту
заповіту, а саме половину частки яка б
належала кожному з них у разі
спадкування за законом.

Оскільки при визначенні обов'язкової
частки в спадщині враховуються всі
спадкоємці за законом, які б
спадкували, якби такий порядок не був
змінений заповітом, і таких
спадкоємців після смерті спадкодавця
ОСОБА_10 є чотири (ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8
та ОСОБА_6), то обов'язкова частка
ОСОБА_11 у зазначеній спадщині
становить 1/16 ( 1/2 : 4= 1/8 : 1/2 = 1/16).

Таким чином, ОСОБА_5 після смерті матері
та після смерті батька має право на
спадкування (16/16-1/16)=15/16 частин будинку з
господарськими будівлями та 1516 частин
права на земельну частку (пай).

Враховуючи зазначене, що суд першої
інстанції не дослідив усіх
передбачених нормою матеріального
права юридичних (доказових ) фактів,
наявність чи відсутність яких впливає
на остаточний результат справи,
рішення суду як необґрунтоване
підлягає скасуванню.

Виходячи із встановлених по справі
обставин та правової норми, що
застосовується, слід задовольнити
позов ОСОБА_5, та визнати за ним право
власності на 15/16 частин житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Також визнати за ОСОБА_5 право
власності на 15/16 частин земельної
частки (паю) площею 5,48 умовних
кадастрових гектарів у землях
колишнього КСП "Шлях Ілліча" на
території Тертишницької сільської
ради Носівського району, згідно
дублікату сертифікату на право на
земельну частку (пай) серія РН № 951603 та
який зареєстрований в книзі
реєстрації сертифікатів за № 358.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1
ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити.

Рішення Носівського районного суду
Чернігівської області від 27 березня 2014
року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати право власності на 15/16 частин
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5..

Визнати за ОСОБА_5 право власності на
15/16 частин земельної частки (паю) площею
5,48 умовних кадастрових гектарів у
землях колишнього КСП "Шлях Ілліча" на
території Тертишницької сільської
ради Носівського району, згідно
дублікату сертифікату на право на
земельну частку (пай) серія РН № 951603 та
який зареєстрований в книзі
реєстрації сертифікатів за № 358.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: