Справа № 758/4837/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарях - Озерчук Г. І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Служба у справах дітей
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації, - про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітній дитині без згоди батька,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, ОСОБА_1, пред»явила до суду
позов до ОСОБА_2 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітній дитині без згоди батька.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим,
що з 09.09.2005 р. по 26.02.2008 р. перебували з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі,
мають малолітню доньку, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розлучення місце проживання
дитини за рішенням суду визначено з
нею, проживають разом за адресою:
АДРЕСА_1.

Утримує доньку, піклується про її
здоров»я, фізичний, духовний та
моральний розвиток, участь батька
обмежується сплатою аліментів.

Лікарем рекомендовано оздоровлення
дитини у літній період біля моря для
профілактики застудних захворювань,
зміцненню імунітету, крім того виїзд за
кордон розширить її світогляд,
позитивно позначиться на духовному та
інтелектуальному розвитку як
особистості.

Відповідач на її лист від 29.03.2014 р. з
проханням надати дозвіл на тимчасовий
виїзд малолітньої доньки за кордон для
відпочинку та оздоровлення не
відповів, 24.04.2014 р. по телефону
повідомив, що дозвіл не надасть.

Для оздоровлення та відпочинку дитини
зав кордоном уклала договір на
туристичне обслуговування, яким
передбачений комплекс туристичних
послуг при відвідуванні Російської
Федерації у період з 01.06.2014 р. по 31.10.2015
р.; Туреччини, Греції, Кіпру, Болгарії в
період з 01.06.2014 р. по 30.10.2014 р.; Угорщини,
Німеччини, Італії, Австрії, Польщі в
період 0 01.06.2015 р. по 30.10.2015 р..

За додатковою угодою до договору на
туристичне обслуговування від 19.05.2014 р.
турагенство взяло на себе зобов»язання
організувати комплекс туристичних
послуг для відпочинку в Туреччині у
період часу з 10.07.2014 р. по 10.08.2014 р. або з
01.09.2014 р. по 30.09.2014 р., дві альтернативні
туристичні поїздки обумовлені
спірністю питання щодо надання батьком
дозволу на виїзд за кордон, внесла
авансовий платіж.

Позиція відповідача як батька
малолітньої доньки шкодить її
інтересам, порушує права дитини на
повний і гармонійний розвиток
особистості, пояснюється зловживанням
правами батька.

Позивачка просить надати дозвіл на
тимчасовий виїзд малолітньої доньки до
Туреччини в період з 10.07.20114 р. по 10.08.2014
р. або з 01.09.2014 р. по 30.09.2014 р. без
нотаріально посвідченого дозволу та
супроводу батька, і їй або повноважному
представнику - на оформлення
документів для тимчасового виїзду
дитини за кордон.

У судовому засіданні позивачка і її
представник на підставі договору про
надання юридичних послуг - адвокат,
ОСОБА_4, підтримали позовні вимоги з
наведених у заяві підстав, просять
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з»явився, його повноважний представник
на підставі довіреності, ОСОБА_5, подав
заяву про розгляд справи за їх
відсутності, уточнені позовні вимоги
визнали, просять ухвалити відповідне
рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи,
відповідно до ст. 174 ЦПК України дійшов
висновку про наявність достатніх
підстав для ухвалення рішення до
задоволення позовних вимог про
надання позивачці дозволу на
тимчасовий виїзд малолітньої доньки за
кордон та оформлення відповідних
документів без письмового нотаріально
посвідченого дозволу батька, визнання
позову відповідачем не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, відповідає
інтересам дитини, ураховуючи наступне.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності з ч. 3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі
осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. У
клопотанні зазначаються відомості про
дитину, а також про відсутність
обставин, що обмежують відповідно до
цього Закону право на виїзд за кордон
(лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитини видається
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства.

Пунктом 4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р.
№ 57, виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, у супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі,
якщо другий з батьків відсутній у
пункті пропуску.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
відповідно до ст. 61 п. 1 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

Ураховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги правомірні,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» інваліди I та II груп
звільняються від сплати судового
збору.

Відповідач, як інвалід 2 групи від
загального захворювання, звільняється
від судового збору ( а. с. 15).

На підставі наведеного, ст. 141 СК
України, ст. 313 ЦК України, ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 88, 174, 209,212- 215, 218
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Служба у справах дітей Подільської
районної у м. Києві державної
адміністрації, - задовольнити.

Надати дозвіл малолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд за
кордон - до Туреччини у період часу з
10.07.2014 р. по 10.08.2014 р. чи з 01.09.2014 р. по
30.09.2014 р., у супроводі матері, ОСОБА_1,
без нотаріально посвідченого дозволу
батька, ОСОБА_2.

Надати дозвіл ОСОБА_1 оформити
документи для тимчасового виїзду
малолітньої доньки, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон - до Туреччини у
період часу з 10.07.2014 р. по 10.08.2014 р. чи з
01.09.2014 р. по 30.09.2014 р. без нотаріально
посвідченого дозволу батька, ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд міста в
установленому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко