Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою позивача публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
15 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явив до ОСОБА_1
позов про стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що відповідач у 2007
році одержав кредит у розмірі 1 477 грн.,
який він згідно умов договору
зобов'язувався погашати щомісячно зі
сплатою 5,04 % на рік за його
користування. Станом на вересень 2013
року за відповідачем утворилась
заборгованість у загальній сумі 22 853,60
грн.

Посилаючись на те, що відповідач у
добровільному порядку не погасив
заборгованість позивач просив
стягнути її примусово.

Рішенням суду на користь позивача
стягнуто заборгованість за кредитним
договором у розмірі 9 887,20 грн., з яких 1 477
грн. - заборгованість по кредиту, 4 915,23
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 930,51 грн. -
комісія, 1000 грн. - пеня, 500 грн. -
фіксована частина штрафу, 1064,46 грн. -
процентна складова штрафу, а також 229,40
грн. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення змінити, стягнувши неустойку
(пеню) у повному розмірі, а в решті
рішення залишити без змін. Вказує на те,
що суд безпідставно зменшив розмір
неустойки, яка є санкцією за порушення
відповідачем грошового зобов'язання.

Колегія вважає, що скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

По справі є доведеними слідуючі факти
та обставини.

23 грудня 2007 року позивач та відповідач
уклали кредитний договір, згідно якого
ОСОБА_1 одержав кредит у розмірі 1 477 грн.
та зобов'язувався щомісячно погашати
його зі сплатою процентів за
користування грошима.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
цього договору за відповідачем станом
на 24 вересня 2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 22 853,60 грн.

Між сторонами виник спір щодо розміру
неустойки, яка банком на підставі ст.
ст. 549, 550 ЦК України була визначена у 13
966,40 грн.

Суд першої інстанції, пославшись на
значне перевищення розміру неустойки
розміру збитків, зменшив його до 1000 грн.

При цьому суд не врахував роз'яснення,
що міститься у п. 27 постанови № 5
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду кримінальних та
цивільних справ від 30 березня 2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин».

Згідно нього суд вправі у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК
України зменшити розмір неустойки при
наявності істотних обставин, якими
слід вважати ступінь виконання
зобов'язання боржником, майновий стан
сторін, які беруть у зобов'язанні, не
лише майнові, але і інші інтереси
сторін, зокрема відсутність негативних
наслідків для позивача через
прострочення виконання зобов'язання.

Щодо цих обставин позивач докази не
надав, у зв'язку з чим суд дані
обставини не з'ясовував.

Сама по собі невідповідність розмірів
неустойки (пені) та збитків не є
достатньою підставою для зменшення
неустойки.

Отже, механізм, передбачений ст. 551 ЦК,
судом застосований передчасно та
безпідставно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх судів України.

У справі за позовом ПАТ «Перший
Український міжнародний банк» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в постанові від 6 листопада
2013 року Верховний Суд зазначив, що
стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

Отже, колегія у даному спорі у питанні
стягнення неустойки застосовує саме
цей судовий прецедент.

Колегія не приймає до уваги положення п
5.5 Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), яким терміни позовної
давності по вимогам про стягнення
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлено у п'ять років.

Вказані положення Умов відповідачем не
підписані і не виконувались.

Згідно ч. 2 ст. 259 ЦК договір про
збільшення позовної давності
укладається у письмовій формі, а згідно
ч. 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким,
що вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його сторонами. Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами, та
скріплюється печаткою.

Враховуючи наведене, строк спеціальної
позовної давності слід вираховувати не
з положень договору, а виходячи зі
змісту п.1 ч. 1 ст. 258 ЦК.

Є доведеним, що позивач нарахував
неустойку у розмірі 13 966,40 грн. за період
з 15 серпня 2007 року по 24 вересня 2013 року.

Оскільки банк з даним позовом до суду
звернувся 6 жовтня 2013 року, то
неустойку слід стягнути за період 12
місяців, які передували цій даті.

Вказаний розмір становить 3 300,36 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню
судові витрати, розмір яких колегія
корегує пропорційно присудженій сумі
неустойки.

Зазначені вище обставини згідно з
положеннями ст. 309 ЦПК України є
підставою для зміни рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу позивача
задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 15 січня 2014 року в частині
стягнення неустойки та судових витрат
змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» неустойку за порушення
зобов'язання за кредитним договором у
розмірі 3 300,36 грн. (три тисячі триста
грн. 36 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» судові витрати у розмірі
262,40 грн.

Рішення набирає законної сили
після його проголошення, але може бути
оскаржено протягом 20 днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області
В.В. Дроботя