Справа № 204/8588/13-ц
Провадження № 2/204/555/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю: позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання дитини у твердій грошовій
сумі, -

в с т а н о в и в:

20 листопада 2013 року позивачка
звернулася до суду з вищевказаним
позовом. В обґрунтування заявлених
вимог посилається на те, що з 2010 року,
вона та відповідач ОСОБА_3 проживали
разом та вели спільне господарство. У
наслідок їхнього спільного проживання
вона завагітніла. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у
них народилась донька - ОСОБА_4. Після
народження доньки вони також деякій
час проживали разом, але сімейне життя
між ними поступово погіршувалось, що в
кінцевому випадку призвело до
фактичного припинення між нами
сімейних відносин. Кожен з них має
діаметрально протилежні погляди на
сім'ю. З червня 2013 року та по теперішній
час ведення між ними спільного
господарства та сумісне проживання
припинено. Дитина весь цей час проживає
разом зі нею. Вона на даний момент
знаходжусь у декретній відпустці.
Відповідач хоча і підтримує дитину
матеріально час від часу, але як
складеться його участь у матеріальному
утриманні дитини в подальшому
передбачити не можливо. Таким чином
основні витрати на утримання доньки у
повному обсязі лягли на її плечі. На
утримання дитини потрібно приблизно,
але не менше 3200 гривень, внаслідок того,
що вона повинна витрачати щомісячно
грошові кошти на наступне: на їжу - 1000
грн., на одяг (повсякденна одежа,
спортивна форма, зимовий одяг и тому
інше), взуття, іграшки - 700 гривень,
дитина відвідує дитячий заклад - 400 грн.,
комунальні послуги - 500 грн., ліки
(дитина часто хворіє, особливо в
демісезонні періоди) - 400 грн., влітку у
зв'язку з тим, що дитині потрібне
оздоровлення - 2400 грн. (рік), тобто 200 грн.
на місяць. Відповідач постійно
приховує дійсний розмір своїх доходів,
але на момент нашого спільного
проживання він працював і як їй відомо
його середньомісячний заробіток
складав приблизно 15000 - 20000 грн. Просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі, у розмірі 3200 грн.
щомісяця, починаючи із дня пред'явлення
позову до суду і до досягнення дітьми
повноліття; допустивши негайне
виконання судового рішення у межах
суми платежу, встановленого законом.

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала просила їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідач у судовому
засіданні проти стягнення аліментів не
заперечував та пояснив, що аліменти
мають бути стягнуті лише в тій частині
яка передбачена діючим законодавство.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню на підставі ст.
ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони перебували у цивільному шлюбі
з 2010 року від якого у них народилась
дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується Свідоцтвом про
народження Серії НОМЕР_2, виданого
Красногвардійським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, про що в Книзі реєстрації
народжень 19 липня 2011 року зроблено
відповідний актовий запис за № 732 (а.с.
3).

З червня 2013 року шлюбні відносини між
сторонами припинені, разом не
проживають, спільне господарство не
ведуть. Дочка залишилася проживати
разом з матір'ю, і на даний час
знаходиться на повному утриманні та
матеріальному забезпеченні
позивачки.

Відповідно до ст. 91 Сімейного кодексу
України, якщо жінка та чоловік, які не
перебувають у шлюбі між собою, тривалий
час проживали однією сім'єю, той із них,
хто став непрацездатним під час
спільного проживання, має право на
утримання відповідно до статті 76
Сімейного кодексу України «Право на
утримання після розірвання шлюбу»;
жінка та чоловік, які не перебувають у
шлюбі між собою, мають право на
утримання в разі проживання з нею, ним
їхньої дитини, відповідно до частин
другої - четвертої статті 84 та статей 86
і 88 Сімейного кодексу України; право
жінки та чоловіка на утримання
припиняється з підстав, встановлених
пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89
Сімейного кодексу України.

Відповідно до КУ, ст. 12 ЗУ «Про охорону
дитинства» на кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. А отже і
витрати на потреби дитини також мають
бути однаковими.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути менший 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 року,
роз'яснено, що вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення. Розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Також, у п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 року
зазначено, що розмір аліментів,
визначений судовим рішенням або за
домовленістю між батьками, суд може
змінити за позовом платника або
одержувача у зв'язку зі зміною
матеріального чи сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
когось із них.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
чи домовленості між батьками, може бути
в результаті зменшений чи збільшений
за рішенням суду за позовом платника
або отримувача аліментів у випадку
зміни матеріального чи сімейного
положення, погіршення чи поліпшення
здоров'я будь-кого із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів ч.1 ст.183 Сімейного
Кодексу України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного
Кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Частиною 2 ст. 182 СК України
передбачено, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітню дитину в твердій грошовій
сумі та (або) у частці від заробітку
(доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу отримує
в натурі, суд може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі за
заявою платника або одержувача
аліментів .

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у
справах про стягнення аліментів суд
допускає негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
матеріальне становище сторін,
можливість утримання позивачкою дочку,
обов'язок та можливість надавати
матеріальну допомогу відповідачем, суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
аліменти у розмірі ? частини з усіх
видів його заробітку (доходу), щомісяця,
але не менш ніж 30 відсотків від
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку на утримання його
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь
матері дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
починаючи стягнення з 20 листопада 2013
року і до досягнення дитиною
повноліття, допустивши по справі на
підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,
негайне виконання рішення суду у межах
суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК
України з відповідача в дохід держави
необхідно стягнути судовий збір по
справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки
позивачка звільнена від сплати
судового збору при зверненні до суду.

В решті заявлених позовних вимог
ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 180-183 СК України, ст. ст. 10, 57-61, 81, 88, 197,
209, 212-215, 367 ЦПК України, враховуючи
положення Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 ( зі змінами та доповненнями )
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини у твердій грошовій сумі -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) аліменти у розмірі ?
частини з усіх видів його заробітку
(доходу), щомісяця, але не менш ніж 30
відсотків від прожиткового мінімуму
для дітей відповідного віку на
утримання його доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь матері дитини -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи
стягнення з 20 листопада 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття,
допустивши по справі негайне виконання
рішення суду у межах суми платежу за
один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

В решті заявлених позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О. В.
Нізік