Справа №303/5350/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

Головуючого - Бисага Т.Ю.,

суддів - Власова С.О.,Дроботі В.В.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

за участю - ОСОБА_1, ОСОБА_2

адвокатів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_1 на рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 29 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, співвідповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_6,
третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору: Управління
Держземагенства в Мукачівському
районі про зобов'язання вчинення дій
шляхом усунення перешкод в
користуванні та володінні частиною
земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5,
співвідповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_6, третя
особа, яка не заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору: Управління
Держземагенства в Мукачівському
районі про зобов'язання вчинення дій
шляхом усунення перешкод в
користуванні та володінні частиною
земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивує тим, що йому на
праві особистої власності належить
квартира АДРЕСА_2, а згідно Державного
акту від 05.11.2009 року серії ЯИ №053116 також
на праві приватної власності йому
належить земельна ділянка площею 0,0388
га., яка розташована по АДРЕСА_2 для
обслуговування вищезазначеного
будинку. Довготривалий період часу у
нього існує спір з відповідачем ОСОБА_5
з приводу неправомірного використання
ним частини земельної ділянки. У серпні
2013 року відповідачі у своєму
дворогосподарстві розпочали
самовільне будівництво хліва на
відстані кілька метрів від їх
житлового будинку. Оскільки земельна
ділянка відповідачів на якій
проводиться будівництво хліва
знаходиться вище рівня їх земельної
ділянки, то у випадку спорудження
хліва, це може привести до стоку
нечистот, забруднення та до інших
негативних явищ щодо їх будинку та
земельної ділянки. Просили зобов'язати
відповідачів припинити самочинне
будівництво ними господарської чи
іншої будівлі та провести знесення вже
проведеної частини самочинного
будівництва з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 29 січня 2014 року позов
задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6
усунути перешкоди у користуванні та
володінні частини земельної ділянки
призначеної для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
належить ОСОБА_2 на підставі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯИ №053116 від 05 листопада
2007 року та розташована за адресою
АДРЕСА_2.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6
відновити межу земельної ділянки, яка
належить ОСОБА_2 на підставі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯИ №053116 від 5 листопада
2007 року та розташована за адресою
АДРЕСА_2 шляхом перебудови
(реконструкції) навісу і прибудови у
вигляді курятника.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 по
38,23 гривень судового збору.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним
рішення першої інстанції, відповідачі
подали апеляційну скаргу, якою просять
скасувати рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 29 січня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити повністю
за безпідставністю та у зв'язку із
спливом строку позовної давності.

У судове засіданні представник просила
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав підтримала. Зокрема вказує на
те, що позивачем не надано достатньо
доказів, які б свідчили про порушення
його прав, а також на те, що позивачем
порушено строк позовної давності.

Представник позивача в задоволенні
апеляційної скарги просив відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія приходить до наступного
висновку.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Як встановлено в судовому засіданні,що
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№053116, зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів за № 17
від 5 листопада 2009 року, виданого на
підставі рішення 49-ої сесії
Мукачівської міської ради 5-го
скликання за № 1024 від 20 серпня 2009 року,
власником земельної ділянки площею 0,0388
га., яка розташована за адресою АДРЕСА_2
і призначена для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд - є
ОСОБА_2 (а.с. 11), аз кадастрового плану
земельної ділянки вбачається, що площа
захвату земельної ділянки по АДРЕСА_1
на ділянку АДРЕСА_2 становить s-0.0009га
(а.с. 107).

Відповідно до копії інформаційної
довідки КП "Мукачівське МЕТІ та ЕО" від
05.07.2013 року за № 1456 квартира АДРЕСА_1
станом на 12.03.2010 року зареєстрована на
праві спільної часткової власності в
реєстровій книзі № 38, сторінка 93 та в
книзі № 201, сторінка 127 під реєстровим №
7877 за ОСОБА_5 - 1/3 частка, ОСОБА_1 - 1/3
частка. ОСОБА_6 - 1/3 частка на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого на підставі наказу № 78
Закарпатського обласного управління
по меліорації і водному господарству
"Закарпаттяводгосп" від 04.08.1995 року та
на підставі договору про поділ
нерухомого майна, посвідченого
Мукачівською ДНК (а.с.18).

Згідно з ст.41 Конституції України, ст.391
ЦК України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Статтею 2 Земельного кодексу України
передбачено, що земельні відносини - це
суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.
Суб'єктами земельних відносин є
громадяни, юридичні особи, органи
місцевого самоврядування та органи
державної влади.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті. Згідно з ч. 2 зазначеної
статті право власності на земельну
ділянку, набуту у власність із земель
приватної власності без зміни її меж,
цільового призначення, посвідчується :
а) цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою; б)
свідоцтвом про право на спадщину. Право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державним
актом на право постійного користування
земельною ділянкою.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 ЗК України
встановлено, що власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно ч.2 ст. 158 Земельного кодексу
України - виключно судом вирішуються
земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.

На переконання колегії, судом першої
інстанції в повній мірі досліджені
доводи сторін, якими вони
обгрунтовують свою позицію. Вказаним
доводам надана належна оцінка.

Що стосується вимоги відповідача про
застосування позовної давності, то
така до задоволення не підлягає,
оскільки початок перебігу такого
строку не може бути поставлений в
залежність від часу посадки дерев чи
побудови споруд.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що місцевий суд не порушив
норми матеріального права, повно
з'ясував обставини, які мають значення
для справи, його висновки відповідають
обставинам справи та узгоджуються з
матеріальним законом.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.1, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_1,- відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 29 січня 2014 року, - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: