Справа № 667/631/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона в складі:

головуючого-судді:
Котьо І.В.

при секретарі:
Яворській А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Херсонського державного
університету до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

встановив:

Позивач подав до суду вище вказану
позовну заяву посилаючись на ту
обставину, що 16 серпня 2007 року між ним
та відповідачем було укладено договір
№ 55779 про навчання, відповідно до якого
позивач брав на себе обов'язок за
рахунок коштів відповідача
здійснювати її навчання - надати
освітню послугу за напрямом підготовки
« 7.070801 Екологія та охорона
навколишнього середовища.
Спеціалізація: екологія
землекористування»
освітньо-кваліфікаційного рівня
«Спеціаліст» за заочною формою
навчання. Однак, у травні 2008 року
відповідач не здійснювала оплату за
навчання у зв'язку з чим за нею перед
позивачем утворилася заборгованість в
сумі 79,17 грн. Наказом № 135-с від 17 червня
2008 року відповідача було відраховано
за порушення навчальної дисципліни та
правил внутрішнього розпорядку
університету з 20 червня 2008 року. До
теперішнього часу відповідач не
виконала свої зобов'язання перед
позивачем за умовами договору щодо
оплати за навчання, борг в сумі 79,17 грн.
не сплатила. Тому позивач змушений
пред'явити до відповідача відповідний
позов шляхом подання до суду даної
позовної заяви, в якій просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
загальну заборгованість в сумі 87,72 грн.,
з яких 79,17 грн. сума боргу за оплатою за
навчання, а 8,55 грн. пеня за прострочення
виконання зобов'язання, та судові
витрати понесені ним у зв'язку зі
сплатою судового збору при
пред'явленні позову в сумі 243,6 грн.

В судовому засіданні представник за
довіреністю позивача Херсонського
державного університету - Бурлакова
К.Ю. підтримала позов заявлений
позивачем та просила суд його
задовольнити з підстав викладених в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог заявлених
позивачем посилаючись на ту обставину,
що позивачем пропущено строки позовної
давності на звернення до суду з
позовними вимогами зазначеними в
позовній заяві. Просила суд
застосувати позовну давність до
позовних вимог заявлених позивачем у
зв'язку з чим відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши представника позивача
та відповідача, дослідивши матеріали
справи суд встановив, що 16 серпня 2007
року між сторонами у справі було
укладено договір № 55779 про навчання,
відповідно до якого позивач брав на
себе обов'язок за рахунок коштів
відповідача здійснювати її навчання -
надати освітню послугу за напрямом
підготовки « 7.070801 Екологія та охорона
навколишнього середовища.
Спеціалізація: екологія
землекористування»
освітньо-кваліфікаційного рівня
«Спеціаліст» за заочною формою
навчання. Однак, у травні 2008 року
відповідач не здійснювала оплату за
навчання у зв'язку з чим за нею перед
позивачем утворилася заборгованість в
сумі 79,17 грн. Наказом № 135-с від 17 червня
2008 року відповідача було відраховано
за порушення навчальної дисципліни та
правил внутрішнього розпорядку
університету з 20 червня 2008 року. До
теперішнього часу відповідач не
сплатила позивачеві зазначений борг в
сумі 79,17 грн. Крім цього, у зв'язку з
несвоєчасним внесенням плати за
надання освітніх послуг позивачем
нарахована пеню у розмірі 0,3 % від
несплаченої суми за кожен день
прострочення виконання зобов'язання,
яка передбачена пунктом 5.2. Договору та
в свою чергу становить 8,55 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. При цьому, , відповідно до ст.
526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за
порушення зобов'язання встановлено
неустойку, то вона підлягає стягненню у
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків. Також ч.2 ст. 625
ЦК України передбачає, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

В свою чергу ст. 256 ЦК України
передбачає, що позовна давність це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
При цьому, ст. 257 ЦК України передбачає,
що загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Крім цього, пункт 1 ч.2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується, зокрема, до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до положень ч.ч.3-4 ст. 267 ЦК
України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

За загальним правилом, згідно ч.1 ст.
261 ЦК України, перебіг загальної і
спеціальної позовної давності
починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. Таким чином,
зазначеними нормами закону початок
перебігу позовної давності
пов'язується не тільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи. У зв'язку з цим
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони прав на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право у примусово-судовому порядку.

Таким чином, у спірних
правовідносинах позовна давність до
вимог про внесення плати за навчання та
сплати пені за несвоєчасне внесення
зазначеної плати повинна
обчислюватися з моменту настання
строку внесення плати за навчання.

Оскільки позивач звернувся до суду
з позовом 28 січня 2014 року, то суд
приходить до висновку, що позивачем
пропущено строк позовної давності щодо
внесення плати за навчання та сплати
пені. При цьому, будь-яких поважних
причин пропущення строку позовної
давності позивачем суду не надано.

Враховуючі вище викладене суд
вважає, що в задоволенні заявлених
позивачем вимог необхідно відмовити у
зв'язку з спливом позовної давності,
про застосування якої заявлено
відповідачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст.ст. 257, 267, 901, 903 ЦК
України, ст. 61 Закону України «Про
освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-XII,
пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України від 20 січня 1997 року № 38 «Про
затвердження переліку платних послуг,
які можуть надаватися державними
навчальними закладами», пунктом 82
постанови Кабінету Міністрів України
від 05 вересня 1996 року № 1074 «Про
затвердження Положення про державний
вищий навчальний заклад», суд -

Вирішив:

В задоволенні позову Херсонського
державного університету до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості відмовити зі
спливом позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через суд
першої інстанції, яким є
Комсомольський районний суд м. Херсона,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

З мотивованим рішенням суду
сторони мають право ознайомитись з 01
червня 2014 року.

Суддя:
І. В. Котьо