Номер провадження: 22-ц/785/4979/14
Номер справи місцевого суду: 496/850/14-ц
Головуючий у першій інстанції Трушина
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Сегеди С.М.,

суддів:
Виноградової Л.Є.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря
Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 25 березня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановила:

04 березня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із зазначеним позовом, в якому
ставила питання про стягнення
аліментів з ОСОБА_3 у розмірі 1000 грн.
щомісяця на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його
повноліття.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що
ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 і не надає
матеріальної допомоги на його
утримання.

Посилаючись на те, що вона проживає
разом з дитиною окремо від ОСОБА_3 і
знаходиться в тяжкому матеріальному
становищі, просила її вимоги
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково, а саме
погодився сплачувати аліменти у
розмірі 500 грн. щомісяця.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 25 березня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені
частково та ухвалено стягувати з
ОСОБА_3 аліменти у розмірі 700 грн.
щомісяця, починаючи з 04 березня 2014 року
до моменту повноліття ОСОБА_5, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить
питання про зміну рішення суду в
частині зменшення суми аліментів, яка
підлягає стягненню щомісячно, з 700 грн.
до 300 грн., посилаючись на те, що рішення
суду було ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, заслухавши
доповідача, доводи апеляційної скарги,
заперечень проти неї, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відмови в задоволенні апеляційної
скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про часткове
задоволення позову і стягнення з
відповідача на користь позивачки
аліментів на утримання їх малолітнього
сина, суд першої інстанції виходив із
того, що відповідач зобов'язаний
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття і має можливість надавати
цю допомогу у розмірі 700 грн. щомісячно.

З таким висновком суду повністю
погоджується колегія суддів, з огляду
на наступні обставини.

Як встановлено у судовому засіданні,
сторони знаходилися у зареєстрованому
шлюбі з 2010 року. Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с.5).

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 14 серпня 2012 року
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було
розірвано (а.с.2).

Після розірвання шлюбу дитина
продовжує проживати разом з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні, що підтверджується довідкою
Великодальницької сільської ради
Біляївського району Одеської області
№ 1160 від 03 березня 2014 року (а.с.4).

Судом враховано, що відповідач
допомоги на утримання дитини не надає
протягом трьох років, що ним було
підтверджено у судовому засіданні, є
працездатним, має нерегулярні доходи,
оскільки працює неофіційно по найму,
виконуючи будівельні роботи, стан
здоров'я його задовільний,
непрацездатних батьків він на
утриманні не має, разом з тим, у нього на
утримані знаходиться неповнолітня
дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду, оскільки судом в
достатній мірі були враховані всі
обставини, які мають бути враховані
при вирішенні спорів даної категорії.

Крім того, як пояснила в суді
апеляційної інстанції позивач ОСОБА_4,
відповідач ОСОБА_3 приховує свій
дійсний дохід, оскільки він працює у
своїх батьків по вирощуванню розсади в
теплицях, приймає участь у продажі цієї
продукції, а тому він взмозі сплачувати
аліменти у розмірі 700 грн.

Також позивач пояснила, що аліменти у
вказаному розмірі є недостатніми для
утримання дитини, оскільки дитина
потребує придбання продуктів
харчування, одягу, відвідує дитячий
садок, за що необхідно сплачувати щодня
по 10,20 грн., тобто біля 250 грн. на місяць
(а.с.31). Разом з тим, вона не оскаржувала
рішення суду та погодилась з тим, щоб на
її користь утримувались аліменти в
розмірі 700 грн. щомісяця, оскільки вона
працює та також утримує дитину.

Зазначені доводи не були спростовані
заявником апеляційної скарги ОСОБА_3,
який в суді апеляційної інстанції
також підтвердив, що іноді працює у
батьків по вирощуванню розсади в
теплицях, однак за це батьки йому
грошових коштів не сплачують.
Періодично він працює за договорами
підряду неофіційно по виконанню
будівельних робіт, однак отриманих від
цього коштів недостатньо для утримання
його нової сім'ї, оскільки на його
триманні є інша дитина, ОСОБА_6, 2013 року
народження, а тому він може сплачувати
аліменти лише у розмірі 500 грн.
щомісяця.

З огляду на викладене, та враховуючи, що
у відповідності до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними
повноліття, колегія суддів також
вважає, що розмір аліментів, який має
стягуватись щомісячно з відповідача на
користь позивачки, на утримання їх
сина, у розмірі 700 грн. щомісячно,
відповідає вимогам чинного
законодавства, висновок суду
відповідає засадам цивільного
судочинства, передбаченим ст. 3 ЦК
України, як справедливість,
добросовісність та розумність.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник
апеляційної скарги не надав суду
достатніх, належних і допустимих
доказів існування обставин, на які він
посилається як на підставу своїх
заперечень проти позовних вимог та
доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду, доводи апеляційної скарги його не
спростовують, рішення ухвалено у
відповідності до вимог матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційну скаргу слід відхилити,
оскаржуване рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.
308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 25 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: С.М.
Сегеда

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко