Справа № 136/2095/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" листопада 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Липовець цивільну справу за первісним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визначення частки майна, що
знаходиться у спільній сумісній
власності, та визнання права власності
на 1/4 частку квартири в порядку
спадкування за законом, -

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення
частки майна, що знаходиться у спільній
сумісній власності, -

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1. звернулась до Липовецького
районного суду Вінницької області з
первісним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
. про визначення частки майна, що
знаходиться у спільній сумісній
власності, та визнання права власності
на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
вона є одним із чотирьох співвласників
квартири АДРЕСА_1, згідно Свідоцтва
про право власності на житло, виданого
13.04.1999 року Липовецькою районною
державною адміністрацією Вінницької
області, зареєстрованого Вінницьким
обласним об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 13.04.1999 року за №32/360.
Іншими співвласниками квартири
являються її чоловік ОСОБА_2, донька
ОСОБА_3 та мама - ОСОБА_4. Всі разом
проживали у вказаній квартирі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 мама позивачки ОСОБА_4 -
померла . Квартира АДРЕСА_1,
приватизована та належить чотирьом
особам. Нотаріус відмовив у
оформленні спадщини, оскільки не
визначено частку квартири, яка
належить померлій.

Відповідачі за первісним позовом,
позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2
та ОСОБА_3 звернулись до Липовецького
районного суду з зустрічним позовом
до ОСОБА_1. , у якому просять суд
ухвалити рішення, яким визначити, що
їм, як співвласнику квартири АДРЕСА_1,
належить по 1/4 частці квартири .

Обґрунтовуючи позовні вимоги за
зустрічним позовом позивачі за
зустрічним позовом посилаються на ті
обставини, що квартираАДРЕСА_1 ,
приватизована та належить їм та
ОСОБА_1, а також ОСОБА_4 на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого 13.04.1999 року Липовецькою
районною державною адміністрацією
Вінницької області. У свідоцтві частки
кожного із співвласників вказані не
були, тобто квартира є спільною
сумісною власністю чотирьох осіб,
частки кожної з них не визначені.
Здійснити поділ нерухомого майна
(квартири) за домовленістю між
співвласниками неможливо, оскільки
один із співвласників - помер.
Враховуючи, що у разі поділу майна
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними й інше не
встановлено домовленістю між ними та
законом, просять суд визначити, що їм
належить по 1/4 частці вказаної
квартири

В судове засідання позивач за
первісним позовом, відповідач за
зустрічним позовом- не з»явилась,
надала суду заяву, в якій первісний
позов підтримала з підстав, зазначених
у позовній заяві, зустрічний позов
визнала та не заперечувала проти його
задоволення, просила суд розгляд
справи проводити в її відсутності.

Відповідачі за первісним позовом та
позивачі за зустрічним позовом в
судове засідання також не з'явились,
проте надали суду заяву, в якій позовні
вимоги за первісним позовом визнали,
зустрічний позов - підтримали з підстав
зазначених у ньому. Не заперечують
проти задоволення первісного позову,
просять суд зустрічний позов
задовольнити також, а розгляд справи
проводити в їх відсутності.

Враховуючи те, що сторони скористались
своїм правом, врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК
України, заявляти клопотання про
розгляд справи у їх відсутності, суд не
вбачає підстав для відкладення
розгляду справи та проводить його в
даному судовому засіданні на підставі
доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, давши оцінку зібраним у справі
доказам, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Частина 3 статті 10 ЦПК України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

У відповідності до Свідоцтва про право
власності на житло, виданого 13.04.1999 року
Липовецькою районною державною
адміністрацією Вінницької області,
зареєстрованого Вінницьким обласним
об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 13.04.1999 року за №32/360 ,
співвласниками квартири АДРЕСА_1,
являються ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 . У свідоцтві про право
власності на житло частки кожного із
співвласників не вказані ( а.с.8) .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 ( свідоцтво про смерть - а.с.6,
копія рішення суду про встановлення
факту родинних відносин - а.с.5) .Після її
смерті відкрилася спадщина. За життя
померлим заповіт не складався..
Постановою державного нотаріуса
Липовецької державної нотаріальної
контори від 05.09.2014 року ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом , оскільки
не визначено частку квартири, яка
належить померлій (а.с.13).

Правовідносини, що є предметом даного
спору регулюються Главою 26 „Право
спільної власності" Книги третьої та
ст.ст.524, 525,526,527, 529,548, 549 ЦК України 1964
року

На підставі ч. 1 ст. 369 ЦК України,
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю. Співвласники майна, що є у
спільній сумісній власності, володіють
і користуються ним спільно, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
(ч.1 ст. 369 ЦК України).

В силу ст.. 372 ЦК України, майно, що є у
спільній сумісній власності, може бути
поділене між співвласниками за
домовленістю між ними (ч.1).У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом (абз. 1 ч.2). Договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності, укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню (ч.4).

На підставі ч.3 ст. 372 ЦК України, у разі
поділу майна між співвласниками, право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Отже, як встановлено судом, квартира
АДРЕСА_1 , є спільною сумісною
власністю чотирьох осіб, частки
кожного з них не визначені. У даному
об'єкті власності наявний факт
відсутності існування ідеальних
часток кожного із співвласників, які б
давали можливість виявити обсяг їх
прав за наявності бажання одержати
конкретну частину у спільному майні та
розпоряджатися нею. Здійснити поділ
нерухомого майна (квартири) за
домовленістю між його співвласниками
неможливо, оскільки один із
співвласників помер, а за їх життя
договір про поділ майна, що є у спільній
сумісній власності, укладеним не був.

Так як у разі поділу майна частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, суд
вважає, що кожному із власників: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , належить
по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1 , а право
спільної сумісної власності підлягає
припиненню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (
свідоцтво про смерть серії , а .с.8).

Згідно зі ст..524 ЦК України (1964 року),
який діяв на час відкриття спадщини,
спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

З матеріалів спадкової справи
стало відомо, що ОСОБА_4 , яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіту не
залишала, а отже, в такому випадку
настає спадкування за законом.

У відповідності до ст.. 529 ЦК
України (1964 р) діти спадкодавця - є
спадкоємцями за законом першої черги.

Факт родинних відносин, тобто те,
що позивачка є дочкою покійної
ОСОБА_4 підтверджено рішенням
Липовецького районного суду від 18.07.2014
року про встановлення факту родинних
відносин ( а.с.5,6). .

Відповідно до діючого на час
відкриття спадщини законодавства ( п.1
ч.1 ст. 549 ЦК України, 1964 року), позивачка
прийняла спадщину фактично, вступивши
в управління та володіння спадковим
майном, оскільки проживала разом із
спадкодавцем на день її смерті та
продовжила проживати у спадковій
квартирі і після її смерті, що
підтверджено відміткою про
реєстрацію позивачки ОСОБА_1 в
спадковій квартирі з 03.02.1977 року та
довідкою Липовецької міської ради №2106
від 20.08.2014 року ( а.с. 4 та 34).

З матеріалів спадкової справи
встановлено, що інших спадкоємців
майна покійної немає.

Постановою державного нотаріуса
Липовецької державної нотаріальної
контори від 05.09.2014 року ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом , оскільки
не визначено частку квартири, яка
належить померлій (а.с.13).

До складу спадкового майна, що
залишилось після смерті ОСОБА_4
входить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 ,
загальною площею 66,1 кв.м., житловою
площею 41,1 кв.м, яка належала їй на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло, виданого 13.04.1999 року
Липовецькою районною державною
адміністрацією Вінницької області,
зареєстрованого Вінницьким обласним
об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 13.04.1999 року за №32/360 .

Зі змісту ст.60 ЦПК України, слідує, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст.61 ЦПК
України.

З огляду на вищевикладене та у
контексті наведених правових норм
регулювання предмета спору, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 доведено обставини
викладені нею у позовній заяві, а тому
за нею слід визнати право власності
в порядку спадкування за законом на 1/4
частику квартири АДРЕСА_1 після смерті
матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, визначити, що ОСОБА_2та
ОСОБА_3 , які є співвласниками квартири
АДРЕСА_1 , що перебуває у їх спільній
сумісній власності належать по 1/4
частки цієї квартири кожному.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи, що визнання сторонами
позовних вимог не суперечить
закону , не порушує права,
свободи та інтереси третіх
осіб, суд приймає визнання
відповідачем за первісним позовом та
відповідачем за зустрічним позовом
позовних вимог та ухвалює
рішення про їх задоволення.

На підставі ст.ст. 25, 346, 369, 272, 1217,
1218 - 1223, 1226, 1233, 1234, 1235, 1241, 1268 -1270,
1299 ЦК України (2004 року) , ст.ст.524,
525,526,527, 529,548, 549 ЦК України 1964 року,
керуючись ст. ст. 10, 60, ч.2 158, ч.4 174, 208-209,
212 - 215 ЦПК України суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позови задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
які згідно Свідоцтва про право
власності на житло, виданого 13.04.1999 року
Липовецькою районною державною
адміністрацією Вінницької області,
зареєстрованого Вінницьким обласним
об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 13.04.1999 року за №32/360 -
є співвласниками квартири АДРЕСА_1 ,
що перебуває у їх спільній сумісній
власності , належать частки цієї
квартири у розмірі по1/4 кожному. .

Припинити право спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності
в порядку спадкування за законом
після смерті матері ОСОБА_4 ,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/4 частку
квартири АДРЕСА_1 , загальною площею
66,1 кв.м., житловою площею 41,1 кв.м, яка
належала покійній на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого 13.04.1999 року Липовецькою
районною державною адміністрацією
Вінницької області, зареєстрованого
Вінницьким обласним об»єднаним бюро
технічної інвентаризації 13.04.1999 року за
№32/360 .

На підставі ст.1299 Цивільного кодексу
України, право власності на зазначене
нерухоме майно підлягає державній
реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку,
рішення набирає законної сили, якщо не
надійде апеляційної скарги на рішення
суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська