2/258/1899/14 258/4586/14-ц
Справа № 2/258/1899/2014
Кіровський районний суд м. Донецька
у складі: головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що він
перебував в шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_2, який був зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н. відділом РАЦС
Київського районного управління
юстиції м.Донецька, актовий запис № 451.
Рішенням Кіровського районного суду
м.Донецька від 26.04.2013 р. шлюб між ними
було розірвано. За час шлюбу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було придбано нерухоме майно, а
саме трикімнатна квартира, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Вказана квартира належить на праві
власності відповідачці ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
20.05.2009 р. На теперішній час сторони не
домовилися про порядок поділу
нерухомого майна, яке є об'єктом
спільної сумісної власності.

У зв'язку з чим, позивач ОСОБА_1 просить
суд поділити майно, яке перебуває в
спільній сумісній власності та набуте
ним за час шлюбу з ОСОБА_2 порівну, а
саме визнати право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 за ним та
визнати право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі. Просив суд
поділити придбану ними з ОСОБА_2 під час
шлюбу квартиру АДРЕСА_1 порівну,
визнавши за ним та відповідачкою право
власності на 1/2 частку вказаної
квартири за кожним.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1
визнала у повному обсязі, суду
пояснила, що вона не заперечує, щоб
квартира АДРЕСА_1 була розділена між
ОСОБА_1 та нею в рівних частках.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідачки, дослідивши матеріали
справи, приходить до переконання, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідачка ОСОБА_2 з 20.09.1996 р.
перебували в зареєстрованому шлюбі
(а.с.4,5).

Від вказаного шлюбу мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Шлюбний договір між сторонами не
укладався, будь-якої добровільної
домовленості щодо майна, сторонами, до
реєстрації шлюбу також не укладалось.

Рішенням Кіровського районного суду
м.Донецька від 26.04.2013 р. шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 було розірвано, рішення
набуло законної сили 07.05.2013 р. було
розірвано (а.с.5).

При цьому, під час перебування
позивача ОСОБА_1 та відповідачки
ОСОБА_2 у шлюбі, ними було придбане
наступне майно - трикімнатну квартиру,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.6-7).

Статтею 61 СК України встановлено
загальне правило про те, що об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу
України, майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо
дружина та чоловік не домовились про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом. При цьому, суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка,
дітей, та інші обставини, що мають
істотне значення. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними.

Нормами статей 63 та 70 СК України
визначено, що дружина та чоловік мають
рівні права на володіння, користування
і розпорядження майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Таким чином, враховуючи принцип
рівноправності сторін відносно
вказаного майна та те, що сторони
дійшли згоди щодо варіанту його
розділу, суд вважає за необхідне
розподілили спільно нажите ними майно,
визнавши право власності на ? частину
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та на 1/2 частину
квартири - за ОСОБА_2

При цьому, в порядку ст.79,88 ЦПК України,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачки ОСОБА_2 на користь
позивача ОСОБА_1 1/2 частку понесених
ним витрат по сплаті судового збору, у
сумі 917 грн.15 коп.(1834 грн.30 коп.: 2).

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 61, 63, 70, 71,74, Сімейного кодексу
України; Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007р. №11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»; ст.ст. 11, 60, 79,
88, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розподілити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
спільно нажите майно, у такий спосіб:

- визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2
частку сплаченого ним судового збору у
сумі 917 грн.15 коп.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Донецька протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: