Справа № 161/280/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Івасюта Л.В. Провадження №
22-ц/773/897/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю представника відповідача
Зленка Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства (далі - ПАТ) «Дельта Банк»
про визнання неправомірними дій банку
щодо нарахування відсотків за
користування кредитною лінією та
штрафу за апеляційною скаргою
відповідача ПАТ «Дельта Банк» на
ухвалу Луцького міськрайонного суду
від 11 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

10 січня 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що 27 квітня 2013 року на підставі його
заяви між сторонами було укладено
договір, за яким йому відкрито поточний
рахунок з використанням платіжної
картки в АТ «Дельта Банк» та відкрито
кредитну лінію в сумі 15000 грн. 14
листопада 2013 року ним повністю
погашено заборгованість за кредитом.
Однак 05 грудня 2013 року відповідач
повідомив його про неможливість
закриття рахунку через наявність
заборгованості в сумі 164,59 грн., яка
банком була нарахована безпідставно.
Також в кінці грудня 2013 року відповідач
безпідставно нарахував йому штраф у
розмірі 75 грн.

Тому просив визнати неправомірними дії
банку щодо нарахування відсотків за
користування кредитною лінією та
штрафу на загальну суму 239,59 грн. і
зобов'язати банк здійснити перерахунок
нарахованих відсотків за весь період
користування кредитом відповідно до
умов договору.

11 березня 2014 року ОСОБА_2 подав заяву
про забезпечення позову, в якій просив
до розгляду справи по суті призупинити
дію договору, укладеного на підставі
заяви від 27 квітня 2013 року, і заборонити
відповідачу вчиняти дії щодо надання
інформації до Бюро кредитних історій
та іншим банка.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 11 березня 2014 року заяву задоволено
частково.

Постановлено заборонити ПАТ «Дельта
Банк» нараховувати та стягувати з
ОСОБА_2 штрафні санкції згідно з
договором № 003-02510-270413, укладеним 27
квітня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» і
ОСОБА_2, до розгляду справи по суті. В
задоволенні решти заяви про
забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ
«Дельта Банк» просить скасувати цю
ухвалу і постановити нову ухвалу, якою
відмовити в задоволенні заяви про
забезпечення позову в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу (далі - ЦПК)
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити передбачені
цим Кодексом заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 цього
Кодексу одним із видів забезпечення
позову є заборона вчиняти певні дії.
Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Задовольнивши частково заяву позивача
ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд
всупереч вимогам наведених правових
норм, а також п. 3 ч. 1 ст. 210 ЦПК України
взагалі не зазначив в оскаржуваній
ухвалі мотиви, з яких він дійшов своїх
висновків, не з'ясував питання про
необхідність вжиття заходів
забезпечення позову з огляду на
можливість чи неможливість виконання у
майбутнього рішення суду по суті спору,
не перевірив співмірність обраного
виду забезпечення позову із заявленими
позовними вимогами.

Відповідно до підпункту 1.13 пункту 1 ч. 2
ст. 4 Закону України «Про судовий збір»
заява про забезпечення позову має бути
оплачена судовим збором за ставкою 0,1
розміру мінімальної заробітної плати.

ОСОБА_2 свою заяву про забезпечення
позову судовим збором не оплатив.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві
про забезпечення позову повинно бути
зазначено, зокрема, причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності.

Заява ОСОБА_2 про забезпечення позову
вказаним вимогам не відповідає,
оскільки вказані відомості та їх
обґрунтування у ній не зазначені.

Однак суд на ці недоліки заяви уваги не
звернув і не вирішив питання про її
повернення заявнику у відповідності з
ч. 8 ст. 153 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачами вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Всупереч наведеній правовій нормі суд
застосував вид забезпечення позову,
про який ОСОБА_2 у своїй заяві не просив.

У зв'язку з порушенням судом першої
інстанції встановленого процесуальним
законом порядку вирішення питання про
забезпечення позову оскаржувану
ухвалу слід скасувати, а зазначене
питання передати на новий розгляд до
Луцького міськрайонного суду на
підставі п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача
ПАТ «Дельта Банк» задовольнити
частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
від 11 березня 2014 року в даній справі
скасувати.

Питання про забезпечення позову
передати на новий розгляд до того ж
суду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: