Справа № 513/2217/13-ц
Провадження № 2/513/46/14
Саратський районний суд Одеської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року Саратський районний
суд Одеської області у складі: судді
Бучацької А.І., при секретарі Златіній
О.І., за участю: представника позивачів
ОСОБА_1, представника Саратської
районної ради Байло А.А., представника
органу опіки та піклування Саратської
районної державної адміністрації
Одеської області Аксьонова Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Сарата
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до
Саратської районної ради Одеської
області, відділу освіти Саратської
районної державної адміністрації
Одеської області, третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору: Фараонівський
навчально-виховний комплекс
"Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів -
дошкільний навчальний заклад
(ясла-садок)" Саратської районної ради
Одеської області, орган опіки та
піклування Саратської районної
державної адміністрації Одеської
області, про визнання права власності
на квартиру за набувальною давністю,

В С Т А
Н О В И В:

у грудні 2013 року позивач ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до
відділу освіти Саратської районної
державної адміністрації Одеської
області, в якому просив визнати за ним
право власності за набувальною
давністю на квартиру АДРЕСА_1

Свої вимоги він обґрунтував тим, що у
спірній квартирі його батьки ОСОБА_9
та ОСОБА_10 проживали з 1980 року, після
їхньої смерті він на протязі більше 33-х
років проживає у даній квартирі разом
із своєю сім'єю, яка складається з його
дружини ОСОБА_5, сина ОСОБА_6, брата
ОСОБА_7 та малолітньої дочки ОСОБА_8.

Починаючи з 1995 року він неодноразово
звертався до Фараонівської сільської
ради та до відділу освіти Саратської
районної державної адміністрації із
заявою про приватизацію зазначеної
квартири, але йому було відмовлено
через те, що відсутній власник спірної
квартири та правовстановлюючі
документи на неї.

Ухвалою Саратського районного суду
від 19 грудня 2013 року за клопотанням
позивача, Саратська районна рада була
залучена до участі у справі в якості
співвідповідача, ОСОБА_8 - в якості
третьої особи, а орган опіки та
піклування Саратської районної
державної адміністрації - в якості
органу, якому законом надано право
захищати права, свободи та інтереси
дітей. (а.с.103).

За клопотанням представника
Саратської районної ради відповідно
до ч.3 ст.36 ЦПК України Саратський
районний суд повідомив Саратську
районну державну адміністрацію та
Фараонівську ЗОШ 1-111 ступенів про
зазначену справу та запропонував
повідомити суд про згоду на участь у
даній справі ( а.с.129, 133).

Однак, згода на участь у справі
надійшла лише від Фараонівського НВК,
у зв'язку з чим, ухвалою Саратського
районного суду Одеської області від
27 лютого 2014 року до справи в якості
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог щодо предмета
спору, був залучений Фараонівський
навчально-виховний комплекс
"Загальноосвітня школа 1-111
ступенів-дошкільний навчальний заклад
ясла-садок" Саратської районної ради
Одеської області (а.с.168).

24 березня 2014 року представник
позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_4 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_1
звернувся до суду з уточненим
позовом, в якому просить визнати за
кожним з позивачів в рівних частках
право власності за набувальною
давністю на квартиру АДРЕСА_1. Свої
вимоги він обґрунтував тим, що всі
позивачі є членами однієї сім'ї, вони
зареєстровані та проживають у спірній
квартирі, а тому всі вони мають право на
визнання за кожним з них права
власності на спірну квартиру за
набувальною давністю (а.с. 209-210, 231-232).

Ухвалою Саратського районного суду
від 29 травня 2014 року зазначений
позов був прийнятий до провадження та
об'єднаний в одне провадження з
первісним позовом ОСОБА_4 (а.с.

Під час розгляду справи представник
позивачів ОСОБА_1 підтримав
уточнений позов та просив його
задовольнити.

Представник Саратської районної
ради Байло А.А. позов не визнав,
посилаючись на те, що позивачі не
наводять доказів про добросовісне
заволодіння спірною квартирою; також
вони не надали доказів про те, що вони
або їхні батьки вселилися в спірну
квартиру на підставі ордеру, а тому
вселення в спірну квартиру відбулося
з порушенням вимог ст.58 ЖК України.
Договір найма спірної квартири
Саратською районною радою з
позивачами не укладався, квартирну
плату вони не сплачують. Спірна
квартира була передана від відділу
освіти Саратської
райдержадміністрації у власність
територіальних громад сіл, селища
Саратського району, інтереси яких
представляє Саратська районна рада
згідно акту приймання передачі від 02
липня 2009 року , затвердженого рішенням
Саратської районної ради від 23 липня
2009 року № 365-У. Отже, Саратська районна
рада є власником спірної квартири з
дати підписання акту
приймання-передачі. На думку
представника відповідача, вимоги
позивачів про визнання права власності
на спірну квартиру за ними порушують
права власності територіальних
громад, сіл, селища Саратського району
в особі Саратської районної ради.

Представник відділу освіти
Саратської районної державної
адміністрації Одеської області
Левадна М.В. позов не визнала, оскільки
відділ освіти не є власником спірної
квартири. Крім того, позивачі не надали
суду документів, які підтверджують, що
вони добросовісно володіють спірною
квартирою. Представник відділу освіти
була належним чином повідомлена про
розгляд справи 29 травня 2014 року, але
до суду не з'явилась, надала заяву про
розгляд справи за її відсутності.

Представник Фараонівського НВК
"Загальноосвітня школа 1-111
ступенів-дошкільний навчальний заклад
ясла-садок" Саратської районної ради
Одеської області Самойленко В.С.
позов визнав, не заперечував проти його
задоволення. Пояснив, що у
Фараонівській загальноосвітній
школі є шість квартир у двох
будинках для вчителів. В 2009 році
будинки разом з усім комплексом
Фараонівської ЗОШ були передані від
відділу освіти до Саратської районної
ради. Батько позивача ОСОБА_4 був
викладачем історії у Фараонівській
школі, а мати ОСОБА_10 працювала в
дитячому садку. Після смерті батьків
ОСОБА_4 разом зі своєю сім'єю проживає
у спірній квартирі, зробив там ремонт.
В даний час повнолітні позивачі
виїхали із спірної квартири на
заробітки. ОСОБА_8 з листопада 2013 року
не навчається у Фараонівському НВК
"ЗОШ 1-111 ступенів ДНЗ (ясла-садок)".
Представник Фараонівської ЗОШ 1-111
ступенів був належним чином
повідомленим про судове засідання 29
травня 2014 року, але до суду не прибув,
не повідомив про поважні причини
неприбуття.

Представник органу опіки та
піклування Саратської районної
державної адміністрації Одеської
області Аксьонов Р.В. позов не визнав,
оскільки вважає, що позовні вимоги є
необґрунтованими.

Заслухавши представників сторін та
третіх осіб, думку представника
органу опіки та піклування Саратської
районної державної адміністрації
Одеської області, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Згідно паспортів та свідоцтв про
народження позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_7
є дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.6, 9, 20-21,
22).

Як убачається з копій свідоцтв про
смерть, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, а
ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7-8).

Згідно довідок Фараонівської
сільської ради Саратського району №
907 та № 908 від 28 липня 2008 року, ОСОБА_4
та ОСОБА_7 проживали з батьками у
квартирі жилого будинку для вчителів
АДРЕСА_1, з 1982 року до моменту смерті
останнього з батьків в 1990 році. ОСОБА_7
на території Фараонівської сільської
ради прописаний, але не проживає з 1990
року ( а.с.15,16). Однак, в довідках не
зазначено, на яких підставах вказані
особи вселились та проживали у
спірній квартирі ( а.с.14,15).

Відповідно довідки Фараонівської
сільської ради № 257 від 24 лютого 2014
року, ОСОБА_6 зареєстрований у
квартирі жилого будинку в АДРЕСА_1. У
довідці від 28 липня 2008 року № 908,
виданої Фараонівською сільською
радою, помилково зазначений № 2
вказаного будинку (а.с. 158).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є подружжям з 27
квітня 1997 року (а.с.18, 9). ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17, 19) та неповнолітня
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.233) - їхніми
дітьми.

З довідки № 1429 від 03 жовтня 2013 року
Фараонівської сільської ради
Саратського району Одеської області
вбачається, що сім'я ОСОБА_4 у складі:
дружини ОСОБА_5, дочки ОСОБА_8 проживає
у двоквартирному будинку для
вчителів, розташованому АДРЕСА_1. Син
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та брат ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, прописані, але не
проживають за вказаною адресою (
а.с.25).

Однак, згідно штампів у паспортах,
позивачі зареєстровані за таким
адресами: ОСОБА_6 з 16 вересня 2005 року, а
ОСОБА_5 з 09 квітня 1997 року - в
с.Фараонівка Саратського району, без
зазначення вулиці, номеру будинку та
квартири; ОСОБА_6 - з 14 вересня 2011 року
по вул. Першотравневій в с.Фараонівка
Саратського району, без зазначення
номеру будинку та квартири; ОСОБА_7 - з
13 серпня 2003 року в с.Фараонівка
Саратського району, без зазначення
вулиці, номеру будинку та квартири, а з
05 листопада 2007 року - по вул.
Першотравневій в с.Фараонівка
Саратського району (а.с. 6, 18, 24).

Таким чином, довідки Фараонівської
сільської ради, які представник
позивачів надав на підтвердження
позовних вимог, суперечать
відомостям про реєстрацію позивачів,
зазначеним в їхніх паспортах. Крім
того, ці довідки не містять відомостей
про час, підстави вселення
позивачів у спірну квартиру та
тривалість їх проживання.

Неповнолітня ОСОБА_8 з 01 вересня 2006
року по 13 листопада 2013 року навчалася
у Фараонівському НВК "ЗОШ 1-111 ступенів
ДНЗ (ясла-садок)", а потім була
відрахована зі списків Фараонівського
НВК і зарахована до 8-б класу ЗОШ № 1 м.
Білгород-Дністровський Одеської
області, що підтверджено довідкою та
наказом Фараонівського НВК ( а.с. 159-160).

В 1995, 2004 роках ОСОБА_4 звертався до
Фараонівської сільської ради із
заявою про приватизацію квартири.
Рішеннями № 22 від 17 березня 1995 року та
№ 114 1У-го скликання від 18 вересня 2004
року № 114 від 18 вересня 2004 року йому
відмовлено, рекомендовано звернутися
до відділу освіти Саратської районної
державної адміністрації, оскільки з 01
січня 2001 року будинок вчителів
знаходиться на балансі Саратського
відділу освіти (а.с.63, 70).

Незважаючи на це, ОСОБА_4 у вересні 2008
року знову звернувся до
Фараонівської сільської ради із
заявою про приватизацію спірної
квартири (а.с.66,69).

Рішенням Саратської районної ради №
264-У від 21 листопада 2008 року було
надано згоду на прийняття від
відділу освіти Саратської районної
державної адміністрації у спільну
власність територіальних громад, сіл,
селища Саратського району
загальноосвітніх навчальних закладів
району, у тому числі і Фараонівської
загальноосвітньої школи (а.с.119,
119-зворот).

Розпорядженням № 26 від 30 червня 2009
року Саратської районної ради буда
утворена комісія з питань передачі
загальноосвітніх навчальних закладів
району ( а.с.117).

Наказом № 330/в від 30 червня 2009 року
відділу освіти Саратської РДА
вирішено передати загальноосвітні
школи, у тому числі і Фараонівську
загальноосвітню школу 1-111 ступенів, у
спільну власність територіальних
громад, сіл, селища Саратського району

( а.с.118).

Згідно акту-приймання передачі від 02
липня 2009 року, основні засоби та інші
необоротніі активи Фараонівської
загальноосвітньої школи 1-111 ступенів
були передані від відділу освіти
Саратської районної державної
адміністрації у спільну власність
територіальних громад сіл, селища
Саратського району, інтереси якої
представляє Саратська районна рада.
Згідно опису, до складу переданого
майна входять також два будинку для
вчителів Фараонівської
загальноосвітньої школи, в одному з
яких розташована спірна квартира (
а.с.115-116).

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону України
"Про передачу об'єктів права державної
та комунальної власності"
від 3 березня 1998 року N 147/98-ВР (в
редакції, що діяла на час
прийому-передачі спірної квартири)
право власності на об'єкт передачі
виникає з дати підписання акта
приймання-передачі.

Згідно до ст. 10 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування.

Таким чином, з дати підписання акту
приймання-передачі спірна квартира є
власністю територіальних громад сіл,
селища Саратського району, інтереси
яких представляє Саратська районна
рада.

Дана обставина підтверджується також
інвентарною карткою № 3 на будинок
для вчителів двухквартирний
Фараонівської загальноосвітньої
школи в с.Фараонівка Саратського
району по вул.Жовтневій (а.с.99).

У зв'язку з чим, суд не може
погодитись з твердженнями
представника позивачів про те, що
спірна квартира не має власника.

Рішенням Саратської районної ради №
81-У від 25 травня 2011 року « Про майно
спільної власності територіальних
громад сіл, селища Саратського району
Одеської області, управління яким
здійснює районна рада», Саратська
районна рада делегувала Саратській
районній державній адміністрації
повноваження з управління об'єктами
спільної власності територіальних
громад., до складу яких входить
Фараонівська ЗОШ 1-111 ступенів, в тому
числі і повноваження по контролю
щодо ефективності збереження і
використання закріпленого за
комунальним закладом майна (а.с.120-123).

Згідно п.11.1 Статуту Фараонівського
навчально-виховного комплексу
"Загальноосвітня школа 1-111 ступенів -
дошкільний навчальний заклад
(ясла-садок)"Саратської районної ради
Одеської області, майно закладу
належить на праві спільної власності
територіальним громадам сіл, селища
Саратського району. Воно закріплене
за закладом на праві оперативного
управління ( а.с.195-193).

Рішенням Саратської районної ради
№ 319-У1 від 23 жовтня 2013 року «Про
використання службових жилих
приміщень загальноосвітніх закладів
Саратського району» в число службових
приміщень були включені приміщення,
які знаходяться в АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2
(а.с.83).

Відповідно до частин 1, 4 ст. 344
Цивільного кодексу України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації. Право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Пункт 8 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України
визначає, що правила ст. 344 Цивільного
кодексу України про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.
Строк володіння до 01 січня 2001 року до
набувальної давності не може бути
зарахований, незалежно від його
тривалості.

Діючий ЦК України набрав чинності з 01
січня 2004 року, тому положення статті 344
ЦК поширюються на правовідносини, що
виникли з 01 січня 2001 року, тобто
визнання судом права власності на
нерухоме майно за набувальною давністю
може мати місце не раніше 01 січня 2011
року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про
визнання права власності за
позивачами на спірну квартиру за
набувальною давністю, представник
позивачів посилається на те, що
позивачі володіють спірною квартирою
відкрито, добросовісно, безперервно, у
квартири відсутній власник, що
унеможливлює для позивачів вирішення
питання про набуття права власності в
інший спосіб.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Давнісний володілець повинен довести
факти добросовісності, відкритості,
безперервності, тривалості та
безтитульності свого володіння.

Однак, представник позивачів
всупереч вимогам статей 10, 60 ЦПК
України взагалі не надав жодних
належних доказів на підтвердження як
підстав володіння позивачами спірною
квартирою, так і тривалості
володіння, а також того, що позивачі
добросовісно заволоділи спірною
квартирою.

Ст. 58 ЖК України визначає, що на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення

Однак, ордер на вселення позивачів у
спірну квартиру, суду не надано, хоча
лише зазначений документ є належним
доказом добросовісності заволодіння
позивачами спірною квартирою.

Договір найму спірної квартири між
власником квартири та позивачами не
укладався, квартирну плату позивачі не
сплачують. ОСОБА_4 оплачує лише
водопостачання. Дані обставини
підтверджуються довідкою КП
"Фараонівський сільгоспкомунгосп"
(а.с.214) та поясненнями представників
відповідачів, які не заперечуються
представником позивачів.

Твердження представника позивачів
про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у спірній
квартирі проживали разом з батьками з
1980 року, не мають правового значення
для вирішення даного спору, оскільки
згiдно з п. 8 Прикiнцевих i Перехiдних
положень ЦК придбати майно у власнiсть
за правилом набувальної давностi
можливо, якщо володiння ним почалося
після 01 січня 2001 року.

Аналізуючи досліджені докази, суд
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог представника
позивачів про визнання за позивачами
права власності на спірну квартиру за
набувальною давністю, а тому у
задоволенні позову належить
відмовити.

Керуючись ст.ст.3-8, 10, 11, 212-215 ЦПК
України, ст. 344 ЦК України, суд

В И
Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Саратської
районної ради Одеської області,
відділу освіти Саратської районної
державної адміністрації Одеської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору:
Фараонівський навчально-виховний
комплекс "Загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів - дошкільний навчальний
заклад (ясла-садок)" Саратської
районної ради Одеської області, орган
опіки та піклування Саратської
районної державної адміністрації
Одеської області, про визнання права
власності на квартиру за набувальною
давністю - відмовити.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Одеської області
через Саратський районний суд
Одеської області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення, а особами,
які не були присутніми під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя
А. І. Бучацька