АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3369/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Остапенко Н.Г. Доповідач - Повєткін
В.В. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 18 червня 2013
року

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В с т а н о в и в :

У вересні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором посилаючись на те,
що між позивачем та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № DNU0AE00001480
від 10.08.2007 року, за яким позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 11413,00
доларів США, строком до 10.08.2010 року
включно з оплатою відсотків відповідно
до умов договору. Відповідно до умов
кредитного договору, відповідач був
зобов'язаний здійснювати погашення
кредиту щомісячно в період сплати.
Позивач свої зобов'язання виконав,
кредит надав, але відповідач ОСОБА_2
належним чином свої зобов'язання не
виконала, допустивши прострочення
повернення кредиту, внаслідок чого за
нею станом на 13.06.2012 року утворилась
заборгованість перед позивачем в
розмірі 23310,12 доларів США, яка
складається з: заборгованості за
кредитом в розмірі 7868,76 доларів США,
заборгованості по сплаті нарахованих
відсотків за користування кредитом в
розмірі 4546,58 доларів США,
заборгованість по комісії за
користування кредитом в розмірі 449,49
доларів США, пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором в
розмірі 10448,29 доларів США. Відповідач
добровільно здійснювати погашення
заборгованості не бажає. Позивач
просив суд стягнути з відповідача на
свою користь суму заборгованості в
розмірі 23310,12 доларів США, що за курсом
НБУ станом на 13.06.2012 року становить
186306,13 грн. та судові витрати (а.с.2-3).

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
18 червня 2013 року позовні вимоги
задоволено (а.с.111-112).

В апеляційній скарзі (а.с.162-163) ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, оскільки:

- про час та місце слухання справи
відповідач не була належним чином
повідомлена, про слухання справи 18.06.2013
року стало відомо випадково з
телефоної розмови з секретарем судді;

- в порушення положення ст.227 ЦПК
України заочне рішення від 18.06.2013 року
було направлено пізніше триденного
терміну;

- про дату та час розгляду заяви про
перегляд заочного рішення відповідача
також не було повідомлено належним
чином;

- суд не врахував те, що представниками
позивача у відповідача було відібрано
автомобіль як предмет застави та
реалізовано з умовою припинення
кредитних правовідносин;

- суд не надав оцінки нарахуванню пені
за весь період правовідносин, що
суперечить ст.258 ЦК України, а саме що
пеня стягується за один рік.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції встановив, що між
сторонами виникли кредитні
правовідносини, зобов'язання по яким
було порушено з боку відповідача,
внаслідок чого виникла заборгованість.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що
10.08.2007 року між сторонами було укладено
кредитний договір № DNU0AE00001480, за
умовами якого позивач надав
відповідачу кредит в сумі 11413,00 доларів
США зі сплатою відсотків у розмірі 0,84 %
на місяць строком до 10.08.2010 року (а.с.7-8)
під заставу автомобіля (а.с.8-9).

Згідно з розрахунком банку
заборгованість за кредитним договором
станом на 12.06.2012 року становить 23310,12
доларів США, яка складається з:
заборгованості за кредитом в розмірі
7868,76 доларів США, заборгованості по
сплаті нарахованих відсотків за
користування кредитом в розмірі 4546,58
доларів США, заборгованість по комісії
за користування кредитом в розмірі 449,49
доларів США, пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором в
розмірі 10448,29 доларів США (а.с.4-5), що
відповідає доданим банком до
матеріалів спарви меморіальним
ордерам (а.с.57-72).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач розрахунок банку щодо
розміру заборгованості за кредитним
договором не заперечувала.

Доводи апеляційної скарги щодо
необхідності розрахунку розміру пені
лише за один рік не можуть бути
враховані.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Як вбачається зі справи, відповідач в
суді першої інстанції з заявою про
застосування строку позовної давності
не зверталася, в заяві про перегляд
заочного рішення про застосування
строку позовної давності не заявляла.

Доводи апеляційної скарги щодо
необхідності врахування суму продажу
банком заставного автомобіля не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки згідно
наданих банком копій меморіальних
ордерів від 08.10.2009 року на суми 202,95
доларів США, 636,73 доларів США, 1360,04
доларів США, 1782,34 доларів США, 3982,06
доларів США (а.с.70-71), що знайшло
відображення в розрахунку
заборгованості за 08.10.2009 року (а.с.4),
банком здійснено продаж заставного
автомобіля та враховано в погашення
заборгованості за кредитним договором
7964,12 доларів США.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 18 червня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: