Номер провадження: 22-ц/785/5299/14
Головуючий у першій інстанції Іванова
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Сегеди С.М.,

суддів:
Виноградової Л.Є.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря
Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 26 березня 2013
року у цивільній справі за позовною
заявою ОСОБА_3 до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Промінь», Виконавчого
комітету Гаївської сільської ради
Роздільнянського району Одеської
області про скасування Свідоцтва про
право власності на нерухоме майно та
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно, треті особи:
Гаївська сільська рада, Комунальне
підприємство спільної власності
територіальних громад
Роздільнянського району «Бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості»,

встановила:

25 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому ставив питання
про скасування Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, серії СА №
724914, виданого Гаївською сільською
радою Роздільнянського району
Одеської області 13 березня 2003 року та
скасування державної реєстрації права
власності на підставі вищевказаного
Свідоцтва.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що
згідно рішення правління КСП ім.
Чкалова від 11 січня 2000 року, протоколу
№ 11 та акту прийому-передачі основних
засобів індивідуального майнового паю,
позивач отримав майновий пай.

01 червня 2006 року на ім'я ОСОБА_3 було
видано Свідоцтво про право власності
на вказаний майновий пай члена КСП
«Промінь» (майновий сертифікат), серії
ГВ № 0021, згідно якого загальна вартість
майна пайового фонду підприємства
станом на 11.01.2000 року становить 194 006
грн., а частка ОСОБА_3 визначена у
розмірі 710 гривень, або 0,36 відсотків.

15 січня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Промінь» (далі - СВК
«Промінь») із завою про виділ йому
майнового паю натурою, але отримав
відповідь, в якій було зазначено, що 13
березня 2003 року СВК «Промінь» було
отримано Свідоцтво про право власності
серії CA № 724914 на нерухоме майно, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме:
на майновий комплекс - склад А, склад Б,
мехмайстерні В, свинарник Г, ворота -1,
огорожа -1, зернотік - П, де зазначено, що
власником земельної ділянки 3 000 кв.м. є
Гаївська сільська рада. Підставою
видачі вказаного Свідоцтва зазначено
рішення Гаївської сільради № 55-СР від
22.01.2003 року.

Представник відповідача СВК «Промінь»
- голова правління ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав у
повному обсязі та пояснив суду, що
ОСОБА_3 не є засновником кооперативу,
він є членом СВК «Промінь», який має у
власності майновий пай, який складає 0,36
сотків. Майнові паї належать членам
кооперативу, а не кооперативу.
Кооператив у 2003 році отримав Свідоцтво
про право власності на вказане
нерухоме майно - майновий комплекс,
тому йому було письмово відмовлено.

Справу було розглянуто у відсутності
виконавчого комітету Гаєвської
сільської ради, Гаєвської сільської
ради та КП СВТГ Роздільнянського
району «БТІ», яке згідно листа
Роздільнянської райради № 178/01-25 від
26.03.2014р. знаходиться в стадії
ліквідації (а.с.-63).

Рішенням Роздільнянського районного
суду Одеської області від 26 березня 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду скасувати та постановити
нове, яким його позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, заслухавши
доповідача, доводи апеляційної скарги,
заперечень проти неї, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що в даному
випадку відсутній спір про право та
крім того позивач обрав неправильний
спосіб захисту своїх прав.

Однак, з таким висновком суду не
погоджується колегія суддів, з огляду
на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
представники відповідачів:
виконавчого комітету Гаївської
сільської ради та СВК «Промінь»
визнали позовні вимоги у повному
обсязі.

У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України,
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Однак, відмовляючи в задоволенні
позову, суд не зазначив, у чому є
порушення закону або прав чи інтересів
інших осіб.

Так, у відповідності до ч.2 ст. 9 Закону
України «Про колективне
сільськогосподарське підприємство»
пай є власністю члена підприємства.
Право розпоряджатися своїм паєм за
власним розсудом член підприємства
набуває після припинення членства в
підприємстві. Пай може успадковуватися
відповідно до цивільного
законодавства України та статуту
підприємства.

Згідно ч.2 ст.21 Закону України «Про
кооперацію» у разі виходу або
виключення з кооперативу фізична чи
юридична особа має право на одержання
своєї загальної частки натурою, грішми
або (за бажанням) цінними паперами
відповідно до їх вартості на момент
виходу, а земельної ділянки - у натурі.

Частиною 2. ст. 386 ЦК України
передбачено, що власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі протоколу № 3 загальних
зборів СГК «Промінь» від 18.05.2001 року,
позивач ОСОБА_3 01.07.2006 року отримав
Свідоцтво про право власності на
майновий пай члена КСП, серії ГВ № 0021
(а.с.13).

Разом з тим, незважаючи на вищевказаний
протокол № 3, 13.03.2003 року на ім'я СВК
«Промінь» також було видано Свідоцтво
на право власності на нерухоме майно,
яке складається зі складу А, складу Б,
мехмайстерні В, свинарника Г, воріт 1,
огорожі 1, зернотоку 11 (а.с.15).

В зазначеному Свідоцтві мається
посилання на рішення від 22.01.2003 року №
55-СР.

Однак, згідно довідки Гаївського
сільського голови ОСОБА_6 № 24 від 05.02.2014
року та довідки начальника архівного
відділу Роздільнянської РДА № 18 від
04.04.2014 року вищезазначене рішення
Гаївською сільською радою не
приймалося (а.с.9, 98).

Таким чином, підстав для видачі
вищезазначеного Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, яке видано
13.03.2003 року на ім'я СВК «Промінь», не
було, а тому воно підлягає визнанню
недійсним і скасуванню.

Крім того, як було зазначено вище, майно
СВК «Промінь» (колишнього КСП «ім.
Чкалова») було розпайовано та згідно
Акту прийому-передачі основних засобів
індивідуального майнового паю від 25
травня 2000 року було передано пайщикам,
у тому числі позивачу ОСОБА_3 (а.с.47-50).

В подальшому, у відповідності до
протоколу № 3 загальних зборів СВК
«Промінь» від 18 травня 2001 року
вищезазначені пайщики передали свої
майнові паї в оренду СВК «Промінь»
(а.с.10).

Таким чином, СВК «Промінь» було
орендарем майнових паїв, у тому числі
майнового паю позивача ОСОБА_3, а тому
правових підстав для отримання
Свідоцтва про право власності на
майнові паї членів СВК «Промінь» у
останнього не було.

У відповідності до ст. 393 ЦК України
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.
Власник майна, права якого порушені
внаслідок видання правового акта
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, має право
вимагати відновлення того становища,
яке існувало до видання цього акта.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_3 став
власником паю в 2006 році, правовідносини
щодо захисту цього права власності
регулюються ЦК України, який набрав
чинності з 01.01.2004 року.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Частиною 1 ст.317 ЦК України встановлено,
що власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч.1, ч.7. ст.319 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Діяльність власника
може бути обмежена чи припинена або
власника може бути зобов'язано
допустити до користування його майном
інших осіб лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Що стосується правовідносин щодо
виникнення права власності СВК
«Промінь», то ці правовідносини
регулюються ст.ст.4,24,57 Закону України
«Про власність», що діяв на момент
прийняття рішення про видачу
оспорюваного Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно.

Так, у відповідності до ст. 57 Закону
України «Про власність» якщо в
результаті видання акта органом
державного управління або місцевим
органом державної влади, що не
відповідає законові, порушуються права
власника та інших осіб щодо володіння,
користування чи розпорядження
належним їм майном, такий акт
визнається недійсним за позовом
власника або особи, права якої
порушено.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню, у зв'язку з чим Свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
серії СА № 724914, видане Гаївською
сільською радою Роздільнянського
району Одеської області 13 березня 2003
року на ім'я СВК «Промінь» слід визнати
недійним та скасувати.

У зв'язку з цим також підлягає
скасуванню державна реєстрація права
власності на нерухоме майно, яка
здійснена на підставі вищезазначеного
Свідоцтва про право власності, серії СА
№ 724914.

Що стосується висновку суду про те, що у
позивача не виникло право на отримання
паю, то воно є слушним, однак в даному
випадку зазначені обставини не є
предметом судового спору, оскільки
предметом спору є обставини
незаконного отримання СВК «Промінь»
Свідоцтва на право власності на паї,
які належать іншим особам, у тому числі
позивачу ОСОБА_3

Щодо строку позовної давності стосовно
звернення позивача до суду для захисту
своїх прав, то колегія суддів зазначає,
що доводи позивача про те, що перебіг
строку позовної давності починається з
15.01.2014 року, матеріалами справи не
спростовані, оскільки саме з цього часу
позивач дізнався про порушення свого
права.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів
дійшла висновку про те, що строк
позовної давності для захисту своїх
права позивачем ОСОБА_3 не пропущений.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник
апеляційної скарги надав суду
достатні, належні і допустимі докази
існування обставин, на які він
посилається як на підставу своїх
заперечень проти оскаржуваного
рішення суду та доводів апеляційної
скарги.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що оскаржуване
рішення суду є помилковим, таким, що
порушує права та інтереси позивача, у
зв'язку з чим підлягає скасуванню і з
ухваленням нового - про задоволення
позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2,п.3 ч.1 ст. 307, п. 4
ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Роздільнянського районного
Одеської області від 26 березня 2014 року
скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким
позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсним і скасувати
Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, серії СА № 724914, видане
Гаївською сільською радою
Роздільнянського району Одеської
області 13 березня 2003 року.

Скасувати державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно, яка
здійснена на підставі Свідоцтва про
право власності, серії СА № 724914, видане
Гаївською сільською радою
Роздільнянського району Одеської
області від 13 березня 2003 року, шляхом
скасування запису про державну
реєстрацію в державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: С.М.
Сегеда

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко