Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0604/2-1560/12
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Шевчук А.М.,

суддів: Забродського М.І.,
Заполовського В.Й.,

з участю секретаря судового
засідання: Гукової О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Богунського
районного суду м. Житомира від 03
вересня 2012 року,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
Просило стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
від 05 червня 2008 року у сумі 613 064,66 грн. В
обґрунтування позову зазначало, що
ОСОБА_1 належним чином не виконував
зобов'язання за кредитним договором,
внаслідок чого утворилася
заборгованість.

Заочним рішенням Богунського
районного суду м. Житомира від 03
вересня 2012 року позов задоволено в
повному обсязі. Вирішено питання
судових витрат.

Ухвалою Богунського районного суду м.
Житомира від 05 лютого 2014 року заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу. Просить заочне
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким у задоволенні позову в частині
стягнення процентів за користування
кредитом у сумі 51 146,01 грн. відмовити.
Вважає, що рішення суду першої
інстанції в цій частині ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що суд
не дослідив кредитний договір та не
з'ясував, з яких правових підстав банк
збільшив в односторонньому порядку
розмір процентної ставки за період з 05
березня 2010 року по 28 жовтня 2010 року без
укладення додаткової угоди з 4,5 % річних
до 10,95 % річних, що в 2,5 рази більше
відсоткової ставки, встановленої
договором.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено та доводиться
матеріалами справи, що між ВАТ
«Універсал Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1
05 червня 2008 року був укладений
кредитний договір №062-2008-1952 (а.с.7-12).

За умовами п.1.1. договору відповідач
отримав грошові кошти у сумі 63 790
швейцарських франків зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 4,5% річних у період з 05 червня 2008
року по 01 червня 2013 року та у розмірі 9,95%
у період з 02 червня 2013 року по 01 червня
2038 року.

26 жовтня 2010 року між сторонами була
укладена додаткова угода до кредитного
договору (а.с.19-37).

Повернення кредиту мало відбуватися
щомісячними платежами відповідно до
графіку погашення кредиту (а.с.15).

Однак, відповідач неналежно виконував
свої зобов'язання за умовами договору
щодо своєчасного повернення кредиту та
сплати процентів за користування
коштами.

Внаслідок винних діянь відповідача
станом на 13 вересня 2011 року утворилася
заборгованість у сумі 613 064,66 грн., яка
складається із: простроченого тіла
кредиту - 4 811,77 грн., дострокового тіла
кредиту - 557 106,88 грн., прострочених
процентів за користування кредитом - 51
146,01 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості та
розшифровкою до нього (а.с.44-45,68).

За таких обставин, керуючись приписами
ст.ст.526,533,610, ч.2 ст.1050, ч.1 ст.1054 ЦК
України та умовами кредитного
договору, суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив вимоги
позивача та стягнув із відповідача
заборгованість у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що банк в односторонньому
порядку підняв процентну ставку за
користування кредитом з 4,5 % до 10,95 %
річних у період з 05 березня 2010 року по 28
жовтня 2010 року спростовуються
наступним.

Згідно ч.1 ст.1056-1 ЦК України розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Відповідно до змісту п.1.1.3 кредитного
договору від 05 червня 2008 року №062-2008-1952
сторони погодили, що у разі звільнення
позичальника з основного місця роботи
встановлюються нові процентні ставки
за користування кредитом за цим
договором, а саме: базова процентна
ставка - у розмірі 10,95% річних та
підвищена процентна ставка - у розмірі
32,85% річних, починаючи з першого
робочого дня, що слідує за днем
звільнення позичальника з основного
місця роботи, при цьому додаткова угода
до договору щодо внесення змін між
сторонами не укладається (а.с.7).

Відповідно до наказу №294-к ВАТ «Банк
Універсальний» ОСОБА_1 був прийнятий на
посаду керуючого відділенням
Київської філії №2 ВАТ «Банк
Універсальний» з 10 вересня 2007 року, а
наказом №284-к ПАТ «Універсал Банк»
ОСОБА_1, спеціаліста з кредитування та
супроводження клієнтів малого бізнесу
Житомирського відділення №1
Подільського міжрегіонального
управління Департаменту мережі
відділень ПАТ «Універсал Банк»,
звільнено з роботи 05 березня 2010 року за
угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП
України (копії наказів приєднані до
матеріалів справи).

Таким чином, відповідач перебував у
трудових відносинах із банком. Як
працівнику банку йому було надано
кредит на пільгових умовах під 4,5%
річних. Однак, ОСОБА_1 звільнився з
банку.

Настання такої обставини, як
звільнення відповідача з основного
місця роботи, потягло встановлення
нової процентної ставки за
користування кредитом у розмірі 10,95%
річних, що було передбачено сторонами
спору у вище вказаному пункті договору.

Встановлені судом обставини
виключають одностороннє підвищення
банком процентної ставки за
користування кредитом, оскільки такі
умови кредитування були погоджені
сторонами при укладенні договору та
наданні кредиту.

Умови кредитного договору, викладені у
його пункті 1.1.3, не можна вважати у
розумінні ч.3 ст.1056-1 ЦК України умовами
договору щодо права банку змінювати
розмір процентів в односторонньому
порядку.

Окрім того, не надано доказів того, що
пункт 1.1.3 кредитного договору або весь
кредитний договір у встановленому
законом порядку визнані недійсними.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що банком
розміри процентних ставок за
користування кредитом застосовані
правомірно, а заборгованість по
процентам за користування кредитом у
сумі 51 146 грн. 01 коп. нарахована з
дотриманням умов договірних
зобов'язань.

Судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи,
з'ясовано правову природу договору,
правильно застосовано норми
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, висновки
суду відповідають встановленим по
справі обставинам, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, висновків суду не
спростовують, а тому рішення суду
першої інстанції колегія суддів
апеляційного суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Богунського
районного суду м. Житомира від 03
вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: