П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2014 року
м. Київ

Судова палата у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого Яреми А.Г.Суддів:Патрюка
М.В.,Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
Григор'євої Л.І.,Романюка Я.М., Гуменюка
В.І.,Сеніна Ю.Л., розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_9 до
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради про забезпечення
благоустроєним жилим приміщенням за
заявою виконавчого комітету
Хмельницької міської ради про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 серпня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_9 звернулася до
суду з позовом до виконавчого комітету
Хмельницької міської ради про
забезпечення благоустроєним жилим
приміщенням. Позивачка зазначала, що з
липня 2003 року переведена з посади
старшого помічника прокурора
Деражнянського району на посаду
старшого прокурора
організаційно-контрольного відділу
прокуратури Хмельницької області, а з 1
березня 2012 року - на посаду заступника
начальника відділу підтримання
державного обвинувачення в судах
прокуратури області, яку вона обіймає
по даний час. Рішенням виконкому
Хмельницької міської ради від 25 жовтня
2012 року її взято на квартирний облік та
включено до окремого списку осіб, які
користуються правом позачергового
отримання жилого приміщення на
підставі ст. 49 Закону України «Про
прокуратуру». Посилаючись на те, що
донині вона житлом не забезпечена,
позивачка просила зобов'язати
відповідача позачергово надати їй
благоустроєну квартиру у м.
Хмельницькому.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 13 червня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 1
серпня 2013 року, позов задоволено.
Зобов'язано виконавчий комітет
Хмельницької міської ради забезпечити
ОСОБА_9 благоустроєним жилим
приміщенням у позачерговому порядку в
межах норм житлового законодавства.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 серпня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України судового рішення суду
касаційної інстанції виконавчий
комітет Хмельницької міської ради
просить скасувати судове рішення
касаційного суду й ухвалити нове
рішення про відмову в позові,
посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції ст. 46 ЖК Української РСР, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені у заяві
доводи, Судова палата у цивільних
справах Верховного Суду України дійшла
висновку, що заява підлягає
задоволенню частково.

На підставі ст. 360-4 ЦПК України
Верховний Суд України скасовує судове
рішення у справі, яка переглядається з
підстави неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, якщо установить, що
воно є незаконним.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції, з
висновками якого погодилися суди
апеляційної та касаційної інстанцій,
виходив із того, що у зв'язку із
призначенням ОСОБА_9 на посаду
прокурора в іншу місцевість вона має
право на отримання житла позачергово й
обов'язок забезпечити її житлом
покладено на відповідача. Оскільки
виконавчий комітет Хмельницької
міської ради не надав позивачці житла,
суд зобов'язав виконавчий комітет
Хмельницької міської ради позачергово
забезпечити ОСОБА_9 жилим приміщенням.

Однак з таким висновком погодитися не
можна.

Відповідно до статті 43 Житлового
кодексу Української PCP громадянам, які
перебувають на обліку потребуючих
поліпшення житлових умов, жилі
приміщення надаються в порядку
черговості.

Статтею 46 Житлового кодексу
Української PCP визначено перелік осіб,
яким жилі приміщення можуть бути
надані поза чергою.

Частиною першою статті 46 Житлового
кодексу Української PCP передбачено
надання жилого приміщення поза чергою
інвалідам Великої Вітчизняної війни і
прирівняним до них у встановленому
порядку особам протягом двох років з
дати прийняття рішення про включення
їх до списку на позачергове одержання
жилого приміщення, а з них інвалідам
першої групи з числа учасників бойових
дій на території інших держав -
протягом року з визначенням
переважного права інвалідів Великої
Вітчизняної війни і прирівняних до них
у встановленому порядку осіб на
одержання жилих приміщень перед всіма
іншими категоріями позачерговиків.

Згідно з частиною другою ст. 46
Житлового кодексу Української РСР поза
чергою жиле приміщення може надаватися
також в інших випадках, передбачених
законодавством.

Такий випадок передбачено у частині
шостій статті 49 Закону України "Про
прокуратуру", відповідно до якої
прокурори і слідчі прокуратури,
призначені на роботу в іншу місцевість,
протягом шести місяців забезпечуються
виконавчими комітетами місцевих Рад
благоустроєним жилим приміщенням у
позачерговому порядку.

Зобов'язуючи виконавчий комітет
Хмельницької міської ради забезпечити
ОСОБА_9 благоустроєним жилим
приміщенням у позачерговому порядку
судом не було взято до уваги, що ч. 1 ст. 46
Житлового кодексу Української РСР
визначено категорію осіб, які мають
переважне право на одержання жилих
приміщень перед всіма іншими
категоріями позачерговиків, і що до
такої категорії громадян не віднесено
прокурорів, призначених на роботу в
іншу місцевість.

Судом також встановлено, що позивачка
перебуває у списку на позачергове
одержання жилого приміщення за № 793
(а.с. 23).

Отже, оскільки ст. 46 Житлового кодексу
Української РСР не встановлено
переважне право на одержання жилих
приміщень перед всіма іншими
категоріями позачерговиків для
прокурорів, призначених на роботу в
іншу місцевість, то ОСОБА_9 повинна бути
забезпечена житлом в порядку черги
після того, як будуть забезпечені
житлом особи, які перебувають у списку
осіб, що мають право на позачергове
одержання житла раніше неї, що
відповідатиме положенням ст. 43
Житлового кодексу Української РСР.

За таких обставин суди дійшли
помилкового висновку про необхідність
зобов'язання відповідача забезпечити
позивача благоустроєним житлом у
позачерговому порядку з переважним
правом на одержання жилого приміщення
перед всіма іншими категоріями
позачерговиків.

До такого ж висновку у своєму рішенні
від 11 грудня 2013 року дійшов Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ, на яке
як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції ст. 46 Житлового кодексу
Української РСР посилається у своїй
заяві виконавчий комітет Хмельницької
міської ради.

Таким чином, за однакових фактичних
обставин судом касаційної інстанції
неоднаково застосовано одну і ту саму
норму матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Оскільки у справі, яка переглядається,
рішення суду касаційної інстанції є
незаконним, то відповідно до ст. 360-4 ЦПК
України його слід скасувати і передати
справу на новий касаційний розгляд.

Керуючись п. 1 ст. 355, п. 1 ч. 1 ст. 360-3, ч.ч. 1, 2
ст. 360-4 ЦПК України, Судова палата у
цивільних справах Верховного Суду
України

п о с т а н о в и л а :

Заяву виконавчого комітету
Хмельницької міської ради
задовольнити частково.

Ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 серпня 2013 року
скасувати та направити справу на новий
касаційний розгляд.

Постанова Верховного Суду України є
остаточною і може бути оскаржена
тільки на підставі, встановленій п. 2 ч. 1
ст. 355 ЦПК України.

Головуючий А.Г. Ярема Судді М.В. Патрюк
Л.І. Григор'єва В.І. Гуменюк Н.П.
Лященко Я.М. Романюк Ю.Л. Сенін В.М.
Сімоненко