Справа № 178/436/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2014 року Криничанський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Цаберябого Б.М.,

при секретарі
Янченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.Кринички справу за
позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення 2500 грн. матеріальної шкоди та
2500 грн. моральних збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
цим позовом і , обгрунтовуючи позовні
вимоги, пояснила, що 16 липня 2013 року
відповідач завдав її неповнолітньому
синові ОСОБА_2 легкі тілесні
ушкодження, з приводу чого вона змушена
була нести витрати на лікування сина,
які полягають в придбанні медикаментів
та поїздках до лікувальних закладів, що
складає 2500 грн. Внаслідок
психологічної травми, пережитої
неповнолітнім, він довго не міг
заспокоюватись, переживав біль і страх,
тобто зазнав моральних страждань, які
вона оцінює в 2500 грн. Тому вона просить
стягнути з відповідача на користь її
неповнолітнього сина 2500 грн.
матеріальної шкоди та 2500 грн. моральних
збитків.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав і пояснив, що
матеріальні та моральні збитки з
відповідача можуть бути стягнуті лише
за умови того, що вина відповідача в
завданні тілесних ушкоджень синові
позивачки доведена. А доказів вини не
існує. Тому представник відповідача
вважає позовні вимоги не підлягаючими
задоволенню.

Оцінивши докази по справі суд
вважає, що вимоги позивачки задоволені
бути не можуть, оскільки згідно ст. 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними діями особистим
немайновим правам фізичної особи
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. За правилами ст.
1167 ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними діями
відшкодовується особою, яка її завдала
за наявності її вини. У відповідності
із ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог. Підставою покладення на
відповідача обов'язку по відшкодуванню
неповнолітньому синові позивачки
ОСОБА_2 2500 грн. матеріальних збитків та
2500 грн. моральної шкоди є завдання
відповідачем її синові легких тілесних
ушкоджень. Як на доказ винності
відповідача позивачка посилається на
постанову суду про закриття
кримінального провадження. Але
вказаною постановою Криничанського
районного суду від 19 листопада 2013 року
кримінальне провадження відносно
відповідача за ч. 1 ст. 125 КК України
закрите на підставі ч. 4 ст. 26 КПК
України з причини відмови потерпілої,
яка в даному випаду є позивачкою, від
обвинувачення. Тобто дана постанова не
є доказом винності відповідача в
завданні тілесних ушкоджень синові
позивачки. Інших доказів причетності
відповідача до завдання тілесних
ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_2 не
встановлено, що спричиняє висновок
суду про відсутність доказів того, що
тілесні ушкодження завдані саме
відповідачем, а також доказів винності
відповідача в завданні синові
позивачки моральної шкоди, що виключає
можливість покладення на відповідача
обов'язку по їх відшкодуванню і
обумовлює відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. 15, 60, 214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_3 про стягнення на
користь неповнолітнього ОСОБА_2 2500 грн.
матеріальних збитків, та 2500 грн.
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Криничанський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: Б. М. Цаберябий