Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/2296/14-ц
Провадження № 2/270/1146/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Макіївки Донецької
області у складі:

головуючого
судді Суханової А.В.

при секретарі
Лоппа А.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Макіївці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору
укладеним, визнання права власності та
виділ частки в натурі, -

В с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання договору
укладеним, визнання права власності та
виділ частки в натурі. На обґрунтування
позовних вимог позивач вказує
наступне.

У червні 2007 року ОСОБА_3 запропонував
позивачці купити 1/2 частину будинку за
адресою АДРЕСА_1, за 10 000 доларів США, на
що вона погодилася та передала
зазначену суму ОСОБА_3, про що була
складена розписка. ОСОБА_3 видав на її
ім'я довіреність для оформлення
документів на будинок, однак
нотаріально укласти договір вони не
встигли, оскільки ОСОБА_3 помер.
Позивачка передала гроші за покупку
спірного будинку ОСОБА_3, а останній
передав всі необхідні документи та
видав довіреність на оформлення
документів, тож вважає факт купівлі
фактично був здійснений та позивачка є
власником зазначеного майна. На
теперішній час позивачка бажає
виділити належну їй у спільній
власності частку в натурі для
подальшої приватизації земельної
ділянки. Відповідно до технічного
паспорту зазначені наступні споруди:
житловий будинок Б-1, літ. «б» прибудова,
літ. «б-1» тамбур, літ «№1» огорожа,
відмітки про самовільну реконструкцію
відсутні. Протягом багатьох років між
позивачкою та відповідачкою склався
певний порядок користування
домоволодінням та господарськими
спорудами, вони мають окремі технічні
паспорти на фактично належні їм частки.
Посилаючись на вимоги ст.ст.
331,334,358,364,638,640,641,642,643,649 ЦК України
просила суд визнати договір
купівлі-продажу 1/2 частини
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладеним та дійсним,
виділити позивачки в натурі 1/2 частки
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та
визнати за нею право власності.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_4 у судовому засіданні надали
пояснення аналогічні тим, що викладені
у позові.

Відповідачка ОСОБА_2 надала суду заяву
про розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги визнала в повному
обсязі,просила задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 та підтвердила той факт,
що ОСОБА_5 у 2007 році купила будинок
АДРЕСА_1 у ОСОБА_3, після чого проживає у
цьому будинку весь час.

Суд, заслухавши пояснення
позивача та її представника, свідків,
дослідивши письмові докази, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про
право на спадщину за законом від 13.06.2007
року ОСОБА_3 є власником 1/2 частини
домоволодіння, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14,15). Право
власності зареєстровано у
встановленому законом порядку, про що
свідчить копія витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно (а.с.
16).

Згідно вимог ст. 328 ЦК України
право власності набувається з підстав
незаборонених законом, зокрема з угод.

Згідно з вимогами ст. 657 ЦК України
договір купівлі продажу житлового
будинку (квартири) укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Але
положення ч. 2 ст. 220 ЦК України
встановлює правило, відповідно до
якого у разі, якщо сторони домовились
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулось повне або часткове виконання
договору, але одна із стороні ухилилась
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Як вбачається з копії розписки від
13.06.2007 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1
грошові кошти у розмірі 10 000 доларів
США, що є платою за належне йому
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.
Оплату отримав у повному обсязі та
претензій до ОСОБА_1 не має (а.с. 18).

У судовому засіданні достовірно
встановлено, що на виконання фактично
укладеного договору купівлі-продажу
спірного домоволодіння ОСОБА_3 передав
ОСОБА_1 всі документи, що стосуються
спірного будинку та 13.06.2007 року видав
нотаріально посвідчену довіреність,
якою уповноважив ОСОБА_1 діяти від його
імені при вирішенні питань пов'язаних з
продажем (обміном), належного йому
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 з
точним виконанням вимог діючого
законодавства (а.с. 19).

Однак, оформити юридично договір
купівлі-продажу у встановленому
законом порядку позивачка була
позбавлена можливості, у зв'язку зі
смертю ОСОБА_3, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що свідчить копія актового запису
про смерть № 126 від 11.01.2008 року та витяг
з Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про смерть (а.с. 27,28).

ОСОБА_6, яка була допитана у судовому
засіданні в якості свідка, пояснила, що
вона проживає по сусідству зі
сторонами та їй відомо, що у 2007 році
ОСОБА_1 купила будинок АДРЕСА_1 у ОСОБА_3
З цього часу вона проживає у цьому
будинку, вона здійснює поточні ремонти
будинку, дбає про сад та огород. ОСОБА_3
продав цей будинок після смерті його
матері оскільки проживав у своєї
дружини. ОСОБА_3 сам говорив їй, що
будинок він продав ОСОБА_1 Також їй
відомо, що після продажу будинку ОСОБА_3
помер.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що
позивачка є його сестрою та деякий час
проживав разом з нею за сімейними
обставинами. Тоді до ОСОБА_1 прийшов
ОСОБА_3 та запропонував купити будинок,
на що вона погодилася. Через декілька
днів ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 грошові
кошти за будинок про що він написав
розписку, а він передав всі документи
на будинок та оформив на неї
довіреність. Передача коштів та
оформлення розписки здійснювалося за
його присутності. Позивачка з 2007 року
проживала постійно у спірному будинку
та займалася всіма роботами по дому
самостійно.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру від 26.05.2014 року
після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами про прийняття
спадщини ніхто не звертався (а.с. 29-31).

Таким чином, у судовому засіданні було
достовірно встановлено, що сторони
домовились щодо усіх істотних умов
договору купівлі-продажу будинку. З
пояснень позивача, відповідача та
свідків у судовому засіданні
вбачається, що під час укладення
договору відбулось його повне
виконання: ОСОБА_3 отримав гроші, а
ОСОБА_1 документи на домоволодіння.

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
визнання договору купівлі-продажу
домоволодіння укладеним та дійсним
обґрунтованими та такими, що підлягає
задоволенню.

Тож, співвласниками домоволодіння
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (1/2частина) та ОСОБА_2
(1/2 частина) (а.с. 17).

Статтею 364 ЦК України передбачено, що
співвласник має право на виділ частки в
натурі з майна, яке є сумісною
частковою власністю. Відповідно до
вимог ч. 1 ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності (ч.3 ст. 358 ЦК України).

Відповідно до копії технічного
паспорту до складу 1/2 частини
домоволодіння, що належить позивачці,
входить: літ. «Б-1» житловий будинок,
літ. «б» прибудова, літ. «б-1» тамбур,
літ. «№ 1» огорожа, загальною площею 55,5
кв.м., у тому числі житловою 31,40 кв.м. (а.с.
8-13).

Як вбачається з копії експертного
дослідження спеціаліста
будівельно-технічної спеціалізації ПП
«Експерт-оцінка» Будівля та побудови
(Б1, б1, б) розташовані за адресою АДРЕСА_1
є нерухомим майном, мають 100%
готовності, відповідають вимогам
діючих будівельних норм та правил,
відповідають нормативним вимогам
пожежної безпеки та санітарним нормам,
є пригідним для подальшої експлуатації
за призначенням (а.с.35-43).

Судом встановлено, що між
позивачкою та відповідачкою склався
певний порядок користування частками
спірного домоволодіння, їх частки є
фактично відокремленими.

Таким чином, у судовому засіданні
не встановлені обставини, що
перешкоджали б припиненню права
спільної часткової власності сторін та
виділу частки позивачки у самостійну.

На підставі викладеного, керуючі ст.ст.
220, 328, 358, 364, 657 ЦК України, ст.ст. 3-7, 10, 11, 60,
213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу 1/2
частини домоволодіння розташованого
за адресою АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 13.06.2007 року та дійсним.

Виділити в натурі у самостійний об'єкт
нерухомого майна 1/2 частину
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, до
складу якого входить літ. «Б-1» житловий
будинок, літ. «б» прибудова, літ. «б-1»
тамбур, літ. «№ 1» огорожа, загальною
площею 55,5 кв.м., у тому числі житловою
31,40 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності як на
самостійний об'єкт нерухомого майна 1/2
частину домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1, до складу якого входить літ.
«Б-1» житловий будинок, літ. «б»
прибудова, літ. «б-1» тамбур, літ. «№ 1»
огорожа, загальною площею 55,5 кв.м., у
тому числі житловою 31,40 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції, протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у судовому
засіданні, але не були присутні при
оголошення рішення, можуть оскаржити
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті у
1-ому примірнику.

Судя:
А.В.Суханова