Справа № 676/7387/13-ц
Номер провадження 2/676/123/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 року
м. Кам'янець-Подільський

Кам'янець-Подільський міськрайонний
суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Лисюка А.І.

з участю секретаря - Сопрун С.В.,

представника позивача-відповідача
ОСОБА_1

представника відповідачки - позивачки
ОСОБА_2

Розглянув у відкритому судовому
засіданні об'єднану цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 в особі представника
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про втрату права
користування житлом, зустрічним
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про
вселення в житлове приміщення,
визнання права користування на жиле
приміщення, суд, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись до суду
з цим позовом вказує, що відповідно
свідоцтва про право особистої
власності на нерухоме майно від 12.06.2007
року, виданого Кам'янець-Подільським
міжміським бюро технічної
інвентаризації, технічним паспортом на
житловий будинок він являється
власником житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Крім нього, в житловому будинку
зареєстрована колишня дружина - ОСОБА_5.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 17.05.2013 року
№676/611/13-ц шлюб між ним та ОСОБА_5 було
розірвано. Вона виїхала із вказаного
житла влітку 2012 року та по даний час не
поверталась, у будинку відсутні її
особисті речі. Будь-якого зв'язку з
колишньою дружиною він не підтримує, що
підтверджується актами обстеження
умов проживання від 11.03.2013 року №127, від
16.09.2013 року №378, довідкою №379 від 16.09.2013
року.

Уточнивши позовні вимоги, зазначає,
що через довготривалі неприязні
стосунки з відповідачкою вона виїхала
з будинку влітку 2012 року, забравши з
собою свої особисті речі. Посилаючись
на ст.ст.71,72 ЖК України, вказує, що
дружина втратила право на житло, так як
не проживає в його будинку більше
шести місяців.

Посилаючись на ст.391 ЦК України, що
він як власник майна має право вимагати
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні своїм майном.

Зазначає, що відповідно до ст.405 ЦК
України, члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування житлом в
разі відсутності члена сім'ї без
поважних причин понад один рік.

Вказує, що бувша його дружина під час
останнього спілкування повідомила
його, що має намір проживати у місті,
створити нову сім'ю і повертатись до
його будинку намірів не має.

Між ними не було встановлено іншого
порядку втрати права на користування
житлом, ніж порядок, що встановлений
законом.

Що жодних перешкод у користуванні
житловим будинком він відповідачці не
створював, а вона в свою чергу не
ставила питання про усунення перешкод
у користуванні житлом.

Посилаючись на ст.15 ЦК України,
зазначає, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення і має право на захист
своїх інтересів, тому і звернувся до
суду з цим позовом.

Просить визнати ОСОБА_5 такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, що знаходиться
по АДРЕСА_1.

В свою чергу позивачі: ОСОБА_5 та її
донька ОСОБА_6 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_3 про вселення в
житлове приміщення, визнання за права
користуватись житлом. Вказують, що
ОСОБА_5 була його дружиною, а ОСОБА_6 є їх
донькою. В будинку відповідача ОСОБА_5
проживала з 1990 року і була
зареєстрована з 1998 року в будинку по
АДРЕСА_1, який перебуває у власності
відповідача, а донька ОСОБА_6 -
проживала в будинку з дня народження.

Як зазначає позивачка ОСОБА_5 з
05.01.1992 року вона перебувала з ОСОБА_3 у
зареєстрованому шлюбі, а ще два роки
проживала з ним в цивільному шлюбі.
Шлюб розірвано 17.05.2013 року за рішенням
суду.

Як вказує позивачка ОСОБА_5 вона з
відповідачем вели спільне
господарство, утримували худобу,
ремонтували будинок та господарські
споруди. Їх донька ОСОБА_6 в 2010 році була
зарахована на навчання в
Кам'янець-Подільське медичне училище і
у зв'язку з цим, донька знялась з
реєстрації в будинку батька та
тимчасово зареєструвалась в
гуртожитку за місцем навчання по
АДРЕСА_2.

Під час спільного проживання між нею,
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виникали неодноразові
конфлікти, сварки, що призвело до
розладу в сім'ї в грудні 2012 року.
Відповідач створював нестерпні умови
для спільного проживання, часто
ініціював конфлікти в сім'ї, тому вона
змушена була в грудні 2012 року залишити
будинок, щоб не загострювати конфлікту
ситуацію, однак вона залишилась
зареєстрованою в будинку чоловіка, де
залишились її речі з метою туди
повернутись.

Крім того, ОСОБА_3 повідомив її, що
подає заяву на розірвання шлюбу та на
розподіл майна і лише після розподілу
будинку він допустить їх з донькою
проживати. Погрожував їй та доньці
фізичною розправою, не допускав до
будинку, виганяв як її, так і доньку.

Позивачка ОСОБА_6 за позовом до батька
зазначила, що її батько погрожував
матері та їй фізичною розправою і
категорично відмовилявся
зареєструвати її у своєму помешканні
після закінчення навчання у медичному
училищі, не допускав їх з матір'ю до
будинку, у зв'язку з чим вона та мати
змушені проживати на найманих
квартирах та у знайомих людей. При
повторних їх зверненнях про вселення
батько ОСОБА_3 категорично заперечував,
не враховуючи те, що вона вагітна і для
усунення конфлікту та загрози життю
майбутньої дитини змушена звертатись
до суду за захистом своїх прав. А до
цього вони звертались до голови
Врублівецької сільської ради та
міліцію. Викладені ними обставини
підтверджують поважність пропуску
строків на збереження права
користуватись житловим приміщенням.

Крім того, позивачі зазначають, що
відповідач ОСОБА_3 набув право
власності на будинок у 2007 році в період
шлюбу. Тому вважають, що п.3 ст.368 ЦК
України надає їм право на будинок, яке є
їх спільною суміжною власністю.

При цьому вони посилаються ч.2 ст.405
ЦК України, зазначають, що член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік. Вказують, що
строк звернення до суду може бути
продовжений за наявністю поважних
причин, а причина є поважною, оскільки
батько без будь-яких причин
відмовляється зареєструвати доньку в
житловому будинку.

Позивачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять:
вселити ОСОБА_5 в житловий будинок по
АДРЕСА_1. Продовжити строк ОСОБА_6 на
збереження права користування жилим
будинком АДРЕСА_1 після закінчення
навчання в Кам'янець-Подільському
медичному училищі 01.03.2013 року з
підстави поважних причин на проживання
в будинку після витіку шестимісячного
строку з дати закінчення навчального
закладу. Визнати за ОСОБА_6 право
користування жилим приміщенням
будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
свій позов підтримав, а позов бувшої
дружини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечив.
Суду пояснив, що він є власником
житлового будинку АДРЕСА_1. З 1991 року
він проживав у фактичному шлюбі з
ОСОБА_5 в його будинку. Від подружнього
життя в 1992 році народилася донька, яка
проживала в його будинку до 2010 року,
коли вона поїхала навчатись в медичне
училище м.Кам'янець-Подільського,
знялась з реєстрації. Він навчав свою
доньку, матеріально утримував, але
після закінчення навчання він не
забажав реєструвати доньку в своєму
будинку та надати змогу в ньому
проживати. З дружиною ОСОБА_5 він
проживав погано і через сварки дружина
покинула житло в літку 2012 року і в
будинок не поверталась, зібравши всі
свої речі. Факт не проживання дружини в
його будинку свідчать акти, складені
Врублівецькою сільською радою. В
травні 2013 року шлюб між ним та ОСОБА_5
було розірвано. За цей час він створив
нову сім'ю, має іншу дружину з якою
знаходиться у фактичних шлюбних
стосунках. Просить визнати бувшу
дружину - ОСОБА_5 втратившою право на
житло, оскільки вона там тривалий час
не проживає.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 позов
довірителя підтримав, оскільки
власником будинку є ОСОБА_3, а його
бувша дружина на підставі ст.405 ЦК
України втратила право проживати у
його будинку без будь-яких поважних
причин. А в позові бувшої дружини
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до його довірителя
просить відмовити, оскільки його бувша
дружина та донька втратили право на
житло. І підстав для вселення бувшої
дружини не має, як і не має підстав
визнавати права на житло за їх донькою
ОСОБА_6.

В судовому засіданні відповідачка -
позивачка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позов
ОСОБА_3 заперечили, а свій позов
підтримали. При цьому ОСОБА_5 суду
пояснила, що з 1990 року вона перебувала у
фактичному шлюбі з ОСОБА_3 та постійно
проживала в його будинку АДРЕСА_1. Під
час спільного проживання у них
народилась донька ОСОБА_6, батьком якої
є ОСОБА_3. Їх донька постійно проживала
та була зареєстрована в будинку батька
з дня народження. Зазначає, що під час
спільного проживання з ОСОБА_3 вони
вели спільне господарство, тримали
худобу, корову, свині, порались по
господарству, у зв'язку з чим вона не
працювала, а вела господарство. За час
проживання вони разом штукатурили
сарай?, перекривали його, проводили
ремонти житла. Оскільки її бувший
чоловік постійно зловживав спиртними
напоями, вчиняв в сім'ї сварки, бився,
виганяв з дому, як її, так і доньку,
створював нестерпні умови проживання і
вона з донькою змушена була тікати в
різні пори року до своїх родичів,
матері, а тоді згодом поверталась.
Через постійні конфлікти в грудні 2012
року бувший чоловік вигнав її з дому і
заборонив повертатися. В цьому
господарстві вона рахується
зареєстрованою з 1998 року. З приводу
неправомірної поведінки чоловіка вона
неодноразово зверталась до
працівників міліції та голови
сільської ради, а тоді змушена була
звертатись до суду з цим позовом. Через
неправомірні дії бувшого чоловіка,
просить її вселити в житловий будинок
по АДРЕСА_1, де вона зареєстрована і 22
роки проживала.

Позивачка - відповідачка ОСОБА_6
зазначила, що батько створював їй та
матері нестерпні умови проживання, а
будучи п'яним бився та виганяв їх з
будинку, де залишилось їх майно. Після
закінчення навчання батько
категорично заперечив зареєструвати
її в будинку та надати право на
проживання. Просить продовжити її
строк на збереження права користування
житловим будинком по АДРЕСА_1, який вона
пропустила з поважних причин та через
заперечення батька там проживати.
Просить визнати за нею право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2 в суді
позов її довірительки та ОСОБА_6
підтримала. А позов ОСОБА_3 заперечила.
Вважає, що позов ОСОБА_3 не може бути
задоволений, оскільки ОСОБА_3 під час
спільного проживання з її
довірителькою створював нестерпні
умови спільного проживання, а також в
своїй заяві про розірвання шлюбу за
якою було відкрито провадження 12.02.2013
року зазначив обставину, що 2 місяці
тому він з ОСОБА_5 перебував у фактичних
шлюбних стосунках і така обставина
спростовує доводи ОСОБА_3, що вона не
проживає в будинку з березня 2013 року.
Крім того в позові про розірвання шлюбу
бувший чоловік зазначив, що спір
відносно майна буде розглядатись
окремим провадженням. Зазначає, що
після розірвання шлюбу в господарстві
залишилось спільне майно: телевізор,
тумбочка під телевізор, крісло-диван,
телиця, двоє поросят. В період шлюбу
добудували веранду, літню кухню,
оштукатурили хату та хлів, зробили
добудову до погреба, її речі залишилися
в будинку і вона мала намір туди
повернутися, оскільки іншого житла
вона не має. Просить позов своєї
довірительки та її доньки задоволити, а
в позові ОСОБА_3 - відмовити.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона
проживає в АДРЕСА_3 неподалік
будинковолодіння сторін. Знає як
ОСОБА_3, так і його дружину ОСОБА_5 та
доньку ОСОБА_6. Його дружина прожила в
господарстві чоловіка не менше як 20
років. Важко робила там, тримала
господарство. Стверджує, що ОСОБА_3 під
час спільного проживання пиячив,
вчиняв скандали, бився, виганяв її та
дитину з помешкання. У зв'язку з чим,
вона деякий час змушена була проживати
з дитиною у неї. А тоді змушена була
проживати у знайомих. Знає, що ОСОБА_3 не
допускає дочку до хати, він фактично
вигнав з будинку як дружину, так і
доньку.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що
ОСОБА_3 є фактично її чоловіком з яким
вона проживає в його будинку з лютого
2012 року та знаходиться з ним у
фактичних шлюбних стосунках. Її
фактичний чоловік ОСОБА_3 розповідав,
що його бувша дружина не хотіла
працювати та вести господарство.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що він є
рідним братом ОСОБА_5 з якою він
знаходиться в неприязних стосунках. Що
його рідна сестра ОСОБА_5 тривалий час
проживала з ОСОБА_3 в його будинку в
АДРЕСА_3. Сестра з чоловіком жили
погано, хоча мали в своєму господарстві
машину, трактор, худобу, свині. Пам'ятає,
що в жовтні 2012 року сестра просила його
забрати речі з будинку, де вона жила в
АДРЕСА_4 та перевезти до матері. Під час
спільного проживання сестра з бувшим
чоловіком побудували веранду,
поштукатурили хлів, хату. Коли він
перевозив сестру, то та забрала свої
речі.

Свідки: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 суду пояснили, що ОСОБА_11 є
головою сільської ради, ОСОБА_13 є
землеміром, інші - жителі та сусіди
села. Показали, що вони були в комісії,
коли обстежувались умови проживання
ОСОБА_3. Перебуваючи в його
господарстві, в актах зазначили зі слів
ОСОБА_3, що його дружина ОСОБА_5 з
березня 2012 року та на дату обстеження в
будинковолодінні в АДРЕСА_1 не
проживає. Впевнено ствердити, що в
будинку відсутні речі його дружини не
можуть, а акти склали зі слів ОСОБА_3.
При цьому свідок ОСОБА_11 підтвердив, що
ОСОБА_5 зверталась до нього з приводу
неправомірних дій чоловіка, сварок, але
він сам не розбирався, а доручив
дільничному інспектору.

Суд, вивчивши та проаналізувавши
матеріали справи, заслухавши пояснення
сторін, свідків, вважає, що позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про втрату права
користування житлом задоволенню не
підлягає. А позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_3 про вселення в житлове
приміщення ОСОБА_5, визнання права
користування жилим приміщенням ОСОБА_6
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
відповідно свідоцтва про право
особистої власності на нерухоме майно
від 12.06.2007 року, виданого
Кам'янець-Подільським міжміським бюро
технічної інвентаризації, технічним
паспортом на житловий будинок
являється власником житлового будинку
по АДРЕСА_1.

В цьому житловому будинку були
зареєстровані: власник будинку ОСОБА_3,
його бувша дружина ОСОБА_5 з 1998 року та
їх донька ОСОБА_6 з дня народження.

Як відомо, ОСОБА_5 проживала у
спірному будинковолодінні з 1990 року, де
1992 року народилася їх донька ОСОБА_6.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 17.05.2013 року
№676/611/13-ц шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5
було розірвано. Яка через створення
бувшим чоловіком неможливості
спільного проживання змушена була
залишити будинок влітку 2012 року та
проживати окремо, маючи на меті
повернутись в будинок для проживання.

Як перевірено судом, донька сторін -
позивачка ОСОБА_6 знялася з реєстрації
в будинку батька, в зв'язку з навчанням
в Кам'янець-Подільському медичному
училищі період з 15.10.2010 року по 01.03.2013
року, так як набула тимчасової
реєстрації за місцем проживання на час
навчання в гуртожитку медичного
училища за адресою: АДРЕСА_2.

Однак, після закінчення навчання її
рідний батько категорично відмовився
надати доньці проживання в будинку, де
вона народилась і тривалий час
проживала. Відмовився реєструвати
доньку в своєму будинку без будь-яких
на те підстав. На неодноразові прохання
доньки, яка в даний час є вагітна батько
до хати не допускав і не бажав, щоб вона
проживала в його будинку без будь-яких
на це законних підстав. Тому суд
вважає, що ОСОБА_6 слід поновити строки
звернення до суду, оскільки вони
порушені з поважних причин і порушують
її право на житло.

Як перевірено судом, під час
спільного проживання ОСОБА_3 та його
дружини ОСОБА_5 постійно з вини
чоловіка, який перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння вчиняв сварки,
бився, створював неможливим спільне
проживання, виганяв її з донькою з
будинку і вони змушені були проживати
по сусідах та наймати житло. До цих пір
вони будь-якого житла не мають, а до
житла, де вони проживали раніше ОСОБА_3
їх не допускає, що підтвердила в суді
свідок ОСОБА_8. Через таку неправомірну
поведінку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змушені
були звертатись за захистом своїх
порушених прав до сільського голови та
працівників міліції, які, нажаль, нічим
їм не допомогли. Про звернення ОСОБА_5
та ОСОБА_6 до сільського голови та
Кам'янець-Подільського РВ УМВС України
в Хмельницькій області наявно свідчить
довідка Врубловецької сільської ради
№568 від 25.12.2013 року та відповідь
Кам'янець-Подільського РВ УМВС України
від 24.05.2013 року.

Про те, що його бувша дружина ОСОБА_5
не втратила право проживати в будинку
бувшого чоловіка та просить вселення,
суд також вважає такі вимоги слід
задоволити, оскільки вона не з своєї
волі залишила постійне місце
проживання, а змушена була тимчасово
переїхати проживати окремо через
створення чоловіком нестерпних умов
проживання.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік.

Як вже відомо, бувша дружина з
поважних причин змушена була залишити
помешкання чоловіка, оскільки він
створив нестерпні умови для
проживання, вчиняв сварки, бився та
виганяв її та дитину з будинку. Тому, на
думку суду ОСОБА_5 не пропустила строк
звернення до суду, оскільки з поважних
причин не проживала в цьому будинку, де
вона фактично прожила 22 роки, де вона є
зареєстрованою до цього часу і під час
спільного проживання з бувшим
чоловіком вели спільне господарство,
тримали худобу, мали машину, трактор,
телевізор, диван. Під час спільного
проживання вони побудували веранду,
поштукатурили хлів, хату, про що
підтвердив в суді брат ОСОБА_5 - ОСОБА_10
(при тому, що вони знаходяться в
неприязних стосунках).

Суд не приймає до уваги та оцінює
критично акти обстеження умов
проживання Врублівецької сільської
ради від 11.03.2013 року №127, від 06.09.2013 року
№378, 09.12.2013 року про те, що в будинку
ОСОБА_3 відсутні речі ОСОБА_5, оскільки
ці свідки в суді не підтвердили, що
відсутні речі ОСОБА_5, оскільки в
будинок вони не заходили, а акти були
складені зі слів ОСОБА_3 (а.с.10,11,59).

Навпаки, суд приймає до уваги
пояснення свідка ОСОБА_8 та брата
ОСОБА_10, які відповідно пояснили, що
ОСОБА_5 з донькою від постійного
приниження п'яного чоловіка змушена
була тікати з дитиною з його
господарства. А ОСОБА_10 двічі пояснив,
що його сестра ОСОБА_5, проживаючи в
господарстві чоловіка утримували
господарство, у них була машина,
трактор, різна худоба і що вони під час
спільного проживання та ведення
господарства побудували веранду,
штукатурили хату, хлів, що заперечував
первинний позивач ОСОБА_3, покази якого
суд також оцінює критично і до уваги не
приймає, оскільки він по надуманим
причинам позбавив права проживання
вагітної доньки та не допускає бувшу
дружину для проживання в будинку.

Про надуманість цього позову
об'єктивно свідчить позовна заява
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу
від 29.01.2013 року за якою відкрито
провадження 12.02.2013 року в якій позивач
зазначає, що з відповідачкою по справі
не підтримує шлюбні відносини і
ведення спільного господарства
протягом 2 місяців до подачі заяви та що
спір про поділ майна буде вирішуватись
в окремому судовому порядку, що
суперечить одне одному.

Таким чином, дослідивши наявні докази
у справі, суд приходить до переконання,
що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не проживають в
будинку по АДРЕСА_1 з поважних причин,
тому і відсутні підстави визнавати
ОСОБА_5 такою, що втратила право
користування будинком, а є всі законні
та обґрунтовані підстави для вселення
ОСОБА_5 в спірний будинок та визнання за
ОСОБА_6 права користування житлом в
будинку по АДРЕСА_1.

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони, понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Отже, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5,
ОСОБА_6 судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп..

На підставі ст. 405 ЦК України,

керуючись ст.ст. 3,10,15,30,107,208,209,213, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
втрату права користування житлом за
адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_3 про вселення в житлове
приміщення та визнання права
користування на жилими приміщеннями -
задовольнити.

Вселити ОСОБА_5 в житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_6 право користування
житловими приміщеннями
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5, ОСОБА_6 судовий збір в сумі 243
грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області через Кам'янець-Подільський
міськрайонний суд Хмельницької
області в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського

міськрайонного суду:
Шпак А.С.5

с.Врублівці Кам'янець-Подільського
районуЛисюк А.І.