Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/942/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Музика О. В.
05.06.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
головуючого - Карпенка О.Л.,
суддів -
Гайсюка О.В., Фомічова С.Є.,
участю секретаря - Діманової Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 13 січня 2014
22 жовтня 2013 року ОСОБА_2 пред'явила
позов до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення
солідарно заборгованості за
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 2
червня 2011 року між нею і ОСОБА_3
укладено договір позики грошових
коштів у сумі 5000 грн. з яких відповідач
мала повернути 2500 грн. до грудня місяця
2011 року, а 3000 грн. - за її вимогою, що
підтверджується розпискою. 16 червня 2011
року між ними укладено ще один договір
позики грошових коштів у сумі 5000 грн. на
строк до кінця серпня місяця 2011 року.
Свої зобов'язання за договорами
позивач виконала, що підтверджується
розписками, але відповідач ОСОБА_3
кошти на її вимоги не повернула.
Позивач має право вимагати сплати
процентів за користування її коштами
та сплату їй трьох відсотків річних,
відповідно до ст. 625 ЦК України. ОСОБА_3
отримала позики в інтересах сім'ї, а
тому зобов'язаними повернути кошти
являється обоє з подружжя ОСОБА_3.
Рішенням Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 13 січня 2014 року позов
задоволено частково. Суд стягнув з
відповідачів солідарно на користь
позивача заборгованість у сумі 6135 грн.
та компенсацію судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач подала апеляційну скаргу в
якій просить скасувати рішення і
ухвалити нове рішення, яким стягнути
солідарно з відповідачів на її користь
10 500 грн. позики, 1737 грн. процентів, 694
грн. - три проценти річних та судові
витрати по справі. В обґрунтування
апеляційної скарги позивач послалася
на те, що висновок суду про дублюючий
характер розписки про позику 5000 грн. є
невірним, спростовується фактом
наявності у позивача двох різних
розписок ОСОБА_3 і суперечить змісту ч. 1
ст. 1051 ЦК України.

Рішенням колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області від 8 квітня 2014 року змінено
рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 13
січня 2014 року і постановлено стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7800 (сім тисяч
вісімсот) грн. боргу, 1494 (одна тисяча
чотириста дев'яносто чотири) грн. 90 коп.
процентів, 505 (п'ятсот п'ять) грн. 89 коп.
процентів згідно ст. 625 ЦК України.

Позивач звернулася до суду
апеляційної інстанції з заявою про
ухвалення додаткового рішення в
частині її вимог до ОСОБА_4.

Сторони, повідомлені належним чином
про час та місце розгляду справи, в
судове засідання не з'явилися.

У зв'язку з цим, відповідно до ч. 2 ст.
197 ЦПК України, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи позивача,
колегія суддів вважає, що заява
підлягає задоволенню

Згідно із ч. 4 ст. 65 СК договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Відповідно до ст. 541 ЦК України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Суд першої інстанції встановив, що
ОСОБА_3 уклала договір в інтересах сім'ї
оскільки витратила отримані кошти на
потреби сім'ї, а тому дійшов
правильного висновку, що, відповідно до
ч. 4 ст. 65 СК України, він створює
обов'язки для другого з подружжя -
ОСОБА_4, який несе солідарну
відповідальність перед позивачем В
цій частині рішення не оскаржується.

В мотивувальній частині рішення суду
апеляційної інстанції від 8 квітня 2014
року зазначено про те, що
заборгованість підлягає стягненню на
кориться позивача з обох відповідачів
по справі - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Однак в резолютивній частині суд
вказав про стягнення заборгованості
лише з відповідача ОСОБА_3, тобто
рішення щодо вимог до ОСОБА_4 суд не
ухвалив.

Крім того, рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
компенсації судових витрат не змінено.
Однак, суд апеляційної інстанції не
вирішив питання компенсації судового
збору в розмірі 121 грн. 80 коп.,
сплаченого позивачем за подання
апеляційної скарги (а.с. 99), яка підлягає
присудженню пропорційно розміру
задоволених вимог.

Згідно роз'яснень наданих у п. 21
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку»
Апеляційний суд має право ухвалити
додаткове рішення за заявою особи, яка
бере участь у справі, або з власної
ініціативи в разі, якщо він скасував
рішення суду першої інстанції та
ухвалив нове рішення чи змінив його за
наявності підстав, передбачених ст. 220
ЦПК України.

У зв'язку з цим та відповідно до п. 1, 4
ч. 1 ст. 220 ЦПК України у справі належить
ухвалити додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 7800 (сім тисяч вісімсот)
грн. боргу, 1494 (одна тисяча чотириста
дев'яносто чотири) грн. 90 коп. процентів,
505 (п'ятсот п'ять) грн. 89 коп. процентів
згідно ст. 625 ЦК України, а всього 9800 грн.
79 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 92 (дев'яносто дві) грн.
57 коп. компенсації судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: