АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1454/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 23 Мазай Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Новіков О. М. УХВАЛА
05 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоНовіков О. М.
суддівВініченко Б. Б. , Храпко В. Д. при
секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 08 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю ( далі ТОВ )
«Лукашівка ІК» про визнання договору
оренди земельної ділянки недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернувся
до суду з позовом до ТОВ «Лукашівка ІК»
про визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним, посилаючись на те,
що 07.02.2006 року між ОСОБА_6 та ТОВ
«Лукашівка ІК» був укладений договір
оренди землі площею 4,5431 га,
розташованої в межах Лукашівської
сільської ради, терміном на 10 років для
сільськогосподарського використання.
Дана земельна ділянка належить ОСОБА_6
на праві приватної власності. Позивач
зазначив, що даний договір укладений з
порушенням законодавства, так як не
містить усіх істотних умов,
передбачених ч. 1 ст. 15 Закону України
від 6 жовтня 1998 року «№ 161-ХІV « Про
оренду Землі». Згоди щодо розміру
орендної плати між сторонами не
досягнуто, орендну плату відповідач не
регулярно не виплачує, чим порушує
права позивача. Крім того до договору
оренди не додані необхідні документи,
які є обов'язковими при його укладенні
та реєстрації

З таких підстав позивач просив суд
визнати недійсним договір оренди
землі, укладений 10.01.2008 року між ТОВ
«Лукашівка ІК» та ОСОБА_6

Рішенням Монастирищенського
районного суду Черкаської області від
08 квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7
подав апеляційну скаргу, у якій
зазначив, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, а
також порушено норми матеріального та
процесуального права.

У зв'язку з цим просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_6 є власником земельної
ділянки згідно Державного акту на
право власності на земельну ділянку
Серії ЯГ № 640402, виданого відділом
Держземагенства у Монастирищенському
районі Черкаської області та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю під № 42.

Відповідно до договору оренди землі
від 10 січня 2008 року, укладеного між
ОСОБА_6 та ТОВ «Лукашівка ІК», позивач
передав, а ТОВ «Лукашівка ІК» прийняло
вказану земельну ділянку площею 4,543 га,
у платне строкове користування (оренду)
строком на 10 років для
сільськогосподарського виробництва.

Цей договір оренди землі укладений у
письмовій формі, пройшов відповідну
державну реєстрацію і тому відповідно
до ст. ст. 125, 126 Земельного Кодексу
України у відповідача виникло право
оренди вказаної земельної ділянки.

Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до статті 15 Закону України
"Про оренду землі" (в редакції на час
укладення договору оренди землі)
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (кадастровий
номер, місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

Позивач вказував як на підставу
визнання договору недійсним -
відсутність у п. 9 Договору розміру
орендної плати, способу її внесення та
форми оплати. Також у п. 11 Договору не
вказані строки внесення орендної
плати.

Оцінюючи в цій частині доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно Договору оренди землі № 343 від
10.01.2008 року, розмір орендної плати
визначений в сумі 915 грн. 27 коп. Протягом
дії вказаного договору позивач, будучи
обізнаним з усіма умовами договору,
регулярно отримував орендну плату від
відповідача, не вказуючи на порушення
своїх прав. При цьому розмір орендної
плати був більший від вказаного в
договорі і відповідав вимогам
законодавства. Вартість отриманого
позивачем в якості орендної плати
перевірено судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 218 ЦК України
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом.

Якщо правочин, для якого законом
встановлена його недійсність у разі
недодержання вимоги щодо письмової
форми, укладений усно і одна із сторін
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

Крім того суд першої інстанції вірно
врахував правову позицію, викладену у
Постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2013 року ( справа № 6-94цс 13)
згідно якої у порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право. Суд при вирішенні
спору, повинен встановити чи дійсно
порушені права орендодавця у зв'язку з
відсутністю в договорі оренди умов,
передбачених статтею 15 Закону України
від 6 жовтня 1998 року «№ 161-ХІV « Про
оренду Землі», визначити істотність
цих умов, а також з'ясувати у чому саме
полягає порушення їхніх законних прав.

ОСОБА_6В не довів факт порушення його
прав та законних інтересів у зв'язку з
відсутністю в договорі оренди даних
про порядок виплати орендної плати.

Посилання апелянта на відсутність у
договорі невід'ємних частин, а саме
плану або схеми земельної ділянки,
кадастрового плану ділянки, акту
визначення меж, акту прийому-передачі
об'єкта оренди тощо, є непереконливим.
Вказані документи є обов'язковими при
державній реєстрації договору оренди
земельної ділянки, яки ніким не ос
порена.

Таким чином суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що відсутність
достатніх підстав для скасування або
зміни рішення районного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 08 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :