Провадження №
Єдиний унікальний № 742/2314/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 травня 2014 року
м.
Прилуки

Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі: головуючого-судді
- Павлова В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя та його
поділ -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до Прилуцького
міськрайонного суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання квартири АДРЕСА_1,
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя та її поділ.

В судове засідання позивач ОСОБА_1,
будучи належним чином повідомленою про
день, час та місце розгляду справи, не
з'явилась, до канцелярії суду подала
письмову заяву про проведення розгляду
справи без її участі, заявлені позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
зазначивши, що станом на 30.05.2014 року,
вона отримала грошову компенсацію ?
частки вартості квартири АДРЕСА_1, саме
в сумі 56 000 грн. /а.с.15/.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомлений про день, час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився також, подав до
канцелярії суду письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності,
проти задоволення позовних вимог не
заперечував /а.с.16/.

Враховуючи те, що сторони до судового
засідання не з'явились, суд, керуючись
ч.2 ст.197 ЦПК України, розглянув справу
без фіксації судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши докази по
справі, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються
заявлені вимоги у їх сукупності та
взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі
наявні докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення її по суті, суд, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Як вбачається з рішення
Прилуцького міськрайонного суду від
21.10.2013 року, сторони по справі
перебували у зареєстрованому шлюбі з
18.09.1999 року /а.с.7/.

В судовому засіданні встановлено та
сторонами не оспорюється, що згідно
договору купівлі-продажу квартири та
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 26.05.2008 року,
покупцем та відповідно власником
квартири АДРЕСА_1, є відповідач - ОСОБА_2
/а.с.8-9/.

Вимогами ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю
УРСР, який діяв на час укладення вище
вказаного договору, та положеннями ч.3
ст.368 ЦК України, ч.1 ст.60 СК України
визначено, що майно набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного
суду від 26.05.2014 року, відповідачу по
справі, було запропоновано, в разі
невизнання позовних вимог, надати
письмові заперечення проти позову та
посилання на докази, якими вони
обґрунтовуються /а.с.13/. Згідно положень
ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Однак, жодних достатніх та належних
доказів на спростування заявленого
позивачем цивільного позову,
відповідачем, в строк визначений судом,
на розгляд суду не надано.

Згідно із ч.1 ст.70 СК України, ч.2 ст.372 ЦК
України, у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 була
придбана в період перебування сторін у
шлюбі, а тому вона являється об'єктом
права спільної сумісної власності, а
отже позивачеві ОСОБА_1 належить на
праві спільної сумісної власності ?
частка зазначеного житлового
приміщення, вартість якого погоджено
сторонами.

Враховуючи інтереси сторін та
відсутність підстав для відступлення
від засад рівності часток у спільному
майні подружжя, а також згоду позивача
на присудження їй грошової частки у
визначеному нею ж розмірі замість
належної їй частки у праві спільної
сумісної власності, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог і стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_2 грошової компенсації ?
частки вартості квартири АДРЕСА_1, в
сумі 56 000 грн.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню документально
підтверджені судові витрати /а.с.1/.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.60,70,71 СК України, ст.ст.331,365,368 ЦК
України, ч.1 ст.11, ч.1 ст.61, ст.ст.79,88,
ст.ст.212-213,215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя та його поділ - задовольнити в
повному обсязі.

Визнати спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1.

Поділити спільне майно подружжя,
залишивши у власності ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 56 000
грн грошової компенсації вартості
квартири, що перебувала у спільній
власності подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 560
грн в рахунок відшкодування судових
витрат.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Прилуцький міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г.Павлов