Справа №295/1832/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м Житомира

в складі: головуючого-судді Болейко
А.С.

при секретарі Слончак А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань
Богунського районного суду м.Житомира
цивільну справу за позовом ПАТ "Дельта
Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, в обґрунтування якого
зазначає, що 04 березня 2008 року ТОВ
"Український промисловий банк" та
ОСОБА_1 уклали кредитний договір №
85-005/ФК-08, згідно з умовами якого банк
надав позичальнику кредитні кошти у
розмірі 11 000,00 грн. з розрахунку 19,50 %
річних за весь час фактичного
користування кредитом на строк до 04
березня 2010 року. Мета кредитування -
споживчі цілі. В подальшому ТОВ
"Укрпромбанк" передав (відступив) АТ
"Дельта Банк" право вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами. Відповідач умови
кредитного договору належним чином не
виконує, внаслідок чого станом на 13.12.2013
року утворилася заборгованість в
розмірі 6913, 71 грн., яку позивач просить
стягнути.

Ухвалою суду від 04.06.2014 року
провадження у справі за період по 22.02.2013
року закрито за п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України.

Представник позивача Блонський В.К.
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 надав
заяву про розгляд справи у його
відсутності та відсутності заявника.
Позовні вимоги не визнав, так як раніше
спір вже був вирішений і позивачу було
відмовлено у задоволенні позову.
Просив ухвалити рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові докази,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.03.2008 року між
ТОВ "Укрпромбанк" та ОСОБА_1 був
укладений споживчий кредит на суму 11000
грн. зі сплатою 19, 50 % річних за
користування кредитом строком на 24
місяці, тобто до 04.03.2010 року, що
підтверджується копією кредитного
договору №85-005/ФК-08 (а.с.5-10).

Відповідно договору про передау
активів та кредитних зобовязань ТОВ
"Укрпромбанк"на користь АТ "Дельта Банк"
02.07.2010 року передав права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами і таким чином позивач набув
право вимоги за вказаним вище
кредитним договором.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості за договором кредиту
станом на 13.12.2013 року сума
заборгованості за кредитом становить
6913, 71 грн., що складається з тіла кредиту
- 3974, 63 грн., заборгованості за
відсотками - 2939, 08 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Частиною 2
ст. 1050 ЦК України як наслідок порушення
позичальником умов договору -
прострочення повернення чергової
частини, встановлено право позикодавця
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту.

Однак, суд враховує, що відповідно до
ст. 257 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
роз'яснено, що у спорах про щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку з цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
зазначене вище правило застосовується
й до додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Оскільки кінцевий строк повернення
кредиту сплинув 04.03.2010 року, з позовом
про стягнення суми боргу за цим
договором позивач звернувся до суду
лише 01.02.2014 року (штамп на конверті), суд
вважає за необхідне відмовити у
задоволенні позову банку з підстав
пропуску строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 257, 526, 543, 549, 553, 554, 1048-1050, 1054 ЦК
України, постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ПАТ
"Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за період з 23.02.2013 року по 13.12.2013 року -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
м. Житомира протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: