РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді -
Лакомської Ж. І.

при секретарі - Метелля Б.Б.

за участі: представника позивача -
Прокоф»євої І.І.

відповідачів - ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3

у відкритому судовому засіданні в
залі суду у м. Львові розглянувши
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третьої особи Другої
Львівської державної нотаріальної
контори про усунення від права на
спадкування за законом, визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину та визнання права
власності на частину квартири, суд, -

встановив:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третьої особи Другої
Львівської державної нотаріальної
контори про усунення від права на
спадкування за законом, визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину та визнання права
власності на частину квартири.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер її чоловік ОСОБА_5. Від
попереднього шлюбу в ОСОБА_5 був син
-ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Після смерті чоловіка у встановлений
законом строк, позивач як спадкоємець
першої черги за законом подала заяву
про прийняття спадщини, в подальшому 17
листопада 2009 року в нотаріальній
конторі отримала свідоцтво про право
на спадщину за законом на 1/2 частку
майна її чоловіка. У встановленому
законом порядку зареєструвала своє
право власності в обласному
комунальному підприємстві «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» відтак стала
власником ? частини квартири АДРЕСА_1.

В подальшому ознайомившись з
матеріалами спадкових справ заведених
Другою Львівською державною
нотаріальною конторою після смерті
ОСОБА_5 та спадкову справу після смерті
його сина ОСОБА_6, яка заведена Сакською
районною державною нотаріальною
конторою Автономної Республіки Крим
позивачці стало відомо, що
відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були
подані заяви про прийняття спадщини
після смерті їх батька ОСОБА_6.

Вважає, що син її померлого
чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_6 свідомо
ухилявся від надання своєму батькові
будь - якої матеріальної допомоги та
моральної підтримки. Оскільки ОСОБА_5 з
2004 року хворів через похилий вік і
тяжку хворобу був у безпорадному стані,
потребував постійного догляду та
матеріальної допомоги. Протягом
останніх десяти років життя ОСОБА_6
жодного дня не підтримував свого
батька морально, не надавав
матеріальної допомоги, не цікавився
життям батька та станом його здоров»я.

Вважає, що ОСОБА_6 не вчинив жодних дій,
які б давали йому право спадкувати
майно після смерті батька, він не
цікавився його життям, не піклувався
про нього, не давав кошти на лікування,
не підтримував батька ні морально ні
матеріально. Таким чином вважає, що
оскільки ОСОБА_6 помер, а його сини
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які подали
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини та претендують на
спадщину після смерті свого батька, не
мають права на спадкування тому вважає,
що відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід
усунути від права на спадщину.

Тому просить суд ухвалити рішення
про Усунення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від права
на спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
скасувати свідоцтво про право на
спадщину на ? майна, що належало ОСОБА_5,
тобто на ? частку квартири АДРЕСА_1, що
належала ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, видати позивачці
свідоцтво про право на спадщину на ?
частку квартири АДРЕСА_1,яка належала
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивач ОСОБА_4 в останнє судове
засідання не з»явилась, у минулому
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, дала пояснення аналогічні
наведеним мотивам позову, просила
позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_7, яка діє на
підставі ордеру про надання правової
допомоги №013018 від 09.12.2013 р. в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
дала пояснення аналогічні наведеним
мотивам позову, також пояснила, що
позивач звернулась до суду з вимогою
про скасування свідоцтва про право на
спадщину на ? майна, що належало ОСОБА_5,
тобто на ? частку квартири АДРЕСА_1, так
як вважала, що відповідачі отримали
таке свідоцтво, проте як встановлено в
ході судового розгляду даної справи
відповідачі такого свідоцтва не
отримували. З врахуванням наведених
мотивів просила позов задоволити.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності від 13.12.2013 р. в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечили дали аналогічні за змістом
пояснення про те, що батько
відповідачів ОСОБА_6 у 1995 році отримав
важку спинальну травму з пошкодженням
спинного мозку, після чого він був
звільнений з роботи, йому було
встановлено І групу інвалідності
внаслідок отриманої травми потребував
постійного стороннього догляду. Крім
того, ОСОБА_6 було рекомендовано
змінити клімат, узв»язку з чим він був
змушений переїхати зі Львова в АРК
Крим, де проживав до своєї смерті,
перебуваючи в Криму він постійно
хворів відтак не міг матеріально
забезпечувати свого батька ОСОБА_6,
який не звертався за допомогою. Тому
вважають, що у ОСОБА_6 не було
можливості для надання допомоги своєму
батькові ОСОБА_5 зважаючи на
незадовільний стан здоров»я та скрутне
матеріальне становище. Вони,
відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
встановленому законом порядку
звернулись в нотаріально контору з
заявами про прийняття спадщини після
смерті їх батька ОСОБА_6. Тому з
врахуванням наведених мотивів, просили
в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Другої
Львівської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з»явився,
05.12.2013 року подав до суду заяву про
проведення розгляду справи у
відсутності представника третьої
особи.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Згідно свідоцтва про смерть виданого 27
грудня 2006 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Львівського
міського управління юстиції серії
НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 17 листопада 2009
року спадкоємцем ? (однієї другої)
частки майна ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1року є його дружина ОСОБА_4
(а.с.7).

З представленої суду копії спадкової
справи №114/2009 р. до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 заведеної
Сакською районною державною
нотаріальною конторою Кримської
Автономної Республіки - ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, яке
видане 06 січня 2009 року Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Сакського міськрайонного управління
юстиції Автономної Республіки Крим.

З матеріалів вказаної вище спадкової
справи вбачається, що відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись в Сакську
державну нотаріальну контору АР Крим з
заявами про прийняття спадщини про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті їх батька
ОСОБА_6.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Крім цього, згідно вимог ст.ст. 58,59 ЦПК
України подані сторонами докази
повинні бути належними та допустимими.

Положеннями ч.5,6 ст. 1224 ЦК України
передбачено, що за рішенням суду особа
може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Положення цієї статті поширюються на
всіх спадкоємців, у тому числі й на тих,
хто має право на обов'язкову частку у
спадщині.

Відповідно до п.6 Постанови «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30.05.2008 року №7
Верховний Суд України роз'яснює, що під
безпорадним станом слід розуміти стан
особи, зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування. При
встановленні факту ухилення особи від
утримання спадкодавця слід
враховувати поведінку особи, розуміння
нею свого обов'язку щодо надання
допомоги, її необхідність для
існування спадкодавця, наявність
можливості для цього та свідомого
невиконання такою особою
встановленого законом обов'язку.

Таким чином, для задоволення позовних
вимог у справах про усунення від права
на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК
має значення сукупність обставин:
ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання, перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_5 був
особою похилого віку та помер у віці 70
років, мав незадовільний стан здоров»я,
що підтверджується представленими
суду копіями медичної документації
(а.с.9-16).

Проте, як встановлено в ході судового
розгляду даної справи син ОСОБА_5 -
ОСОБА_6 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у
віці 53 років, внаслідок отриманої
важкої спинальної травми з
пошкодженням спинного мозку був
звільнений з роботи (а.с.59-61), отримав І
групу інвалідності та згідно акту МСЕК
серії2-18АБ №022303 від 11.08.95 р. (а.с.61) та
відповідних довідок МСЕ потребував
постійного стороннього догляду.

Відтак, позивачем жодними належними та
допустимими доказами не доведено суду
факту ухилення за життя ОСОБА_6, який
сам потребував постійного стороннього
догляду, від надання допомоги своєму
батькові, який як передбачає ч. 5 ст. 1224
ЦК України через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво перебував у
безпорадному стані. Тому з врахуванням
наведених обставин суд приходить до
висновку про те, що позов є
безпідставним, так як відсутні законні
підстави для усунення відповідачів від
права на спадкування, крім того,
свідоцтво про право на спадщину, яке в
своїх позовних вимогах оскаржує
позивач відповідачам не видавалось,
про що ствердили сторони в судовому
засіданні, крім того безпідставною є
вимога про видачу позивачці
відповідного свідоцтва про право на
спадщину, так як видача такого
свідоцтва проводиться згідно
встановленого законом порядку і в
даному випадку таке право особи не
підлягає судовому захисту.

А тому суд вважає, що позовні вимоги є
безпідставними і в їх задоволенні слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 1224 ЦК України суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третьої особи Другої
Львівської державної нотаріальної
контори про усунення від права на
спадкування за законом, визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину та визнання права
власності на частину квартири -
відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в порядку
та строки передбачені ст.294 ЦПК України.

Суддя:
Лакомська Ж. І.