Справа № 427/9815/13-ц
Провадження № 22ц/782/5598/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

Головуючого судді - Лозко Ю. П.

Суддів: Дмитрієвої Л. Д.,
Медведєва А. М.

При секретарі :
Івасенко І.А.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Свердловського міського суду
Луганської області від 21 листопада 2013
року по цивільній справі за заявою
ОСОБА_2 про встановлення факту смерті
внаслідок трудового каліцтва та
отриманих травм на виробництві,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2
звернулась до суду з вказаною заявою, в
обґрунтування якої послалась на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік - ОСОБА_3 в
наслідок отриманих 16.10.1971 р. травм від
нещасного випадку на виробництві,
помер. Звернувшись до УПФУ в м.
Свердловську з заявою про отримання
пенсії по втраті годувальника з
дотриманням вимог ст. 7 ЗУ «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» заявниця отримала відповідь,
згідно якої таке право настане тільки
після встановлення факту про наявність
причинного зв'язку смерті чоловіка з
виробничою травмою.

Оскільки справа, в якій мали міститись
докази про наявність причинного
зв'язку, була знищена при пожежі в ВВД
ФССНВ у м. Свердловську, ОСОБА_2 просила
суд, встановити факт смерті ОСОБА_3
внаслідок трудового каліцтва та
отриманих травм на виробництві.

Ухвалою Свердловського міського суду
Луганської області від 21 листопада 2013
року відмовлено у відкритті
провадження за заявою ОСОБА_2 про
встановлення факту смерті внаслідок
трудового каліцтва та отриманих травм
на виробництві.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду
першої інстанції ОСОБА_2 звернулась з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить суд,
скасувати ухвалу Свердловського
міського суду Луганської області від 21
листопада 2013 року та направити справу
для продовження розгляду у порядку
окремого провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
вважає апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановляючи ухвалу про відмови у
відкритті провадження, суд першої
інстанції виходив з того, встановлення
причинного зв'язку смерті особи від
нещасного випадку на виробництві не
належить до компетенції суду, а тому
заява не підлягає розгляду в судах у
порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають дійсним
обставинам справи, вимогам закону.

Згідно ч.1ч.2ст. 256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту:

1) родинних відносин між фізичними
особами;

2) перебування фізичної особи на
утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для
призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу,
усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за
обставин, що загрожували їй смертю або
дають підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру.

У судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Отже, виходячи з вказаних норм,
встановлення судом факту смерті
фізичної особи внаслідок трудового
каліцтва та отриманих травм на
виробництві не відноситься до
юрисдикції суду.

У пункті 2.1. Інструкції про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням (
отруєнням) або трудовим каліцтвом,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 15.11.2005 року
№606, вказано, що перелік МСЕК, на які
покладаються функції щодо
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням (
отруєнням) або трудовим каліцтвом,
затверджується відповідним наказом
МОЗ АРК, управлінь охорони здоров'я
обласних, Севастопольської міської і
Головного управління охорони здоров'я
та медичного забезпечення Київської
держадміністрацій.

Медико-соціальні експертизи
проводяться медико-соціальними
експертними комісіями, з яких
утворюються в установленому порядку
центри (бюро), що належать до закладів
охорони здоров'я при Міністерстві
охорони здоров'я Автономної Республіки
Крим, управліннях охорони здоров'я
обласних, Київської та
Севастопольської міських рад
держадміністрацій.

Відповідно до пп. 1 п. 11 Положення
про медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 грудня 2009 року
№1317, міські, міжрайонні, районні
комісії визначають причини смерті
інваліда або особи, ступінь втрати
працездатності якої визначений
комісією у відсотках на підставі
свідоцтва про смерть у разі, коли
законодавством передбачається надання
пільг членам сім'ї померлого.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи у даному випадку
фактично існує спір між позивачкою та
Пенсійним фондом України, стосовно
перерахунку пенсії по втраті
годувальника, а тому питання про
встановлення цього факту має
вирішуватись під час вирішення спору
щодо її права яке відноситься до
адміністративної юрисдикції.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд:
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Розглянувши справу у межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням вимог
процесуального права, підстав для її
скасування з мотивів, наведених у
скарзі, немає.

Керуючись ч.3 ст. 209, 312 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Свердловського міського
суду Луганської області від 21
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :