overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Провадження №2/761/3935/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 червня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Макаренко І.О.

при секретарі
Бондар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося з причин різного погляду на шлюбні стосунки та втрати відчуття любові, а тому позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Сторони зареєстрували шлюб 09.07.1981 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.
Києві, актовий запис - № 1183.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають окремо від батька та матері і не перебувають на їхньому утриманні.

З жовтня 2012 року сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам позивача.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно п. 8 ст. 235 Сімейного Кодексу
України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Оскільки позивачкою по справі не заявлялося клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища, то дане питання судом не розглядалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 112, 235 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09.07.1981 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1183- розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Справа № 500/1689/14-ц
Провадження № 6/500/126/14
УХВАЛА

іменем України

"12" травня 2014 р. суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області
Баннікова Н.В., розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу ДВС
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області звернувся до суду з поданням, попередньо погодивши його з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника
ОСОБА_1 за кордон, посилаючись, зокрема, на те, що на примусовому виконанні державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2/1510/572/12, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 30.01.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк Демарк» суми боргу за кредитним договором в загальному розмірі 18 038,48 грн. Окрім того, боржником має бути сплачено виконавчий збір у розмірі 1 639,84 грн.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2014 р. подання залишено без руху у зв'язку з недодержанням вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК
України, а саме: матеріали подання не містять інформації щодо наявності або відсутності у боржника на праві власності земельної ділянки (даних
МБТІ) та іншого нерухомого майна, відсутні відповідні довідки належних органів щодо даної інформації та відсутні посилання на докази ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Окрім того, акт про результат виходу державного виконавця за місцем реєстрації (проживання) боржника датовано 17.12.2013 р., проте як подання подане до суду 24.03.2014 р. Копії інших актів матеріали подання не містять.

Копія ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2014 р., згідно супровідному листу, отримана заявником 29.04.2014 р.

Недоліки заяви заявником у визначений судом строк та станом на 12.05.2014 р. - усунуто не було.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач (заявник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 та 120 ЦПК
України, позовна заява (заява) вважається неподаною та повертається позивачеві (заявникові).

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.121, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за кордон - визнати неподаним та повернути.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
(підпис) Н.В.
Баннікова

З оригіналом згідно:

Суддя:
Н.В. Баннікова
Справа № 500/1691/14-ц
Провадження № 6/500/127/14
УХВАЛА

іменем України

"12" травня 2014 р. суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області
Баннікова Н.В., розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу ДВС
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області звернувся до суду з поданням, попередньо погодивши його з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника
ОСОБА_1 за кордон, посилаючись, зокрема, на те, що на примусовому виконанні державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 1510/1966/12, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 07.11.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«Майстер» сум заборгованості та штрафних санкцій в загальному розмірі 19 974,69 грн.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2014 р. подання залишено без руху у зв'язку з недодержанням вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК
України, а саме: акти про результат виходу державного виконавця за місцем реєстрації (проживання) боржника датовано 20.06.2013 р. та 02.10.2013 р. відповідно, проте як подання подане до суду 24.03.2014 р. Копії інших актів матеріали подання не містять. Крім того у зазначених актах відсутні посилання на пояснення боржника з приводу невиконаних зобов'язань, несплати штрафу, відсутня наявність його підписів в актах, як і немає запису про відмову у його вчиненні.
Відсутні посилання на докази ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Копія ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2014 р., згідно супровідному листу, отримана заявником 29.04.2014 р.

Недоліки заяви заявником у визначений судом строк та станом на 12.05.2014 р. - усунуто не було.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач (заявник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 та 120 ЦПК
України, позовна заява (заява) вважається неподаною та повертається позивачеві (заявникові).

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.121, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за кордон - визнати неподаним та повернути.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
(підпис) Н.В.
Баннікова

З оригіналом згідно:

Суддя:
Н.В. Баннікова
Справа № 500/1219/14-ц
Провадження № 6/500/95/14
УХВАЛА

іменем України

"12" травня 2014 р. суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області
Баннікова Н.В., розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу ДВС
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області звернувся до суду з поданням, попередньо погодивши його з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника
ОСОБА_1, посилаючись на те, що на примусовому виконанні державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції
Одеської області знаходяться:

- виконавче провадження №36362790 від 04.02.2013 р. у виконання виконавчого листа
№ 2а/1570/7025/2011, виданого Одеським окружним адміністративним судом про стягнення з Дочірнього підприємства
«Золота Рибка», директором якого є
ОСОБА_1, на користь Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості суми боргу в розмірі 2405 грн.;

- виконавче провадження №38048529 від 15.05.2013 р. у виконання вимоги УПФУ в м.
Ізмаїл та Ізмаїльському районі №Ю-7-у від 05.04.2013 р. про стягнення з Дочірнього підприємства «Золота Рибка», директором якого є ОСОБА_1, суми недоїмки в розмірі 32611,34 грн. на користь
УПФУ, що станом на 03.03.2014 р. не сплачена.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2014 р. подання залишено без руху у зв'язку з недодержанням вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК
України, а саме: відсутні докази про повідомлення голови комісії з припинення (ліквідатора) - ОСОБА_1 про наявність боргів у підприємства
«Золота Рибка».

Копія ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2014 р., згідно супровідному листу, отримана заявником 29.04.2014 р.

Недоліки заяви заявником у визначений судом строк та станом на 12.05.2014 р. - усунуто не було.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач (заявник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 та 120 ЦПК
України, позовна заява (заява) вважається неподаною та повертається позивачеві (заявникові).

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.121, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за кордон - визнати неподаним та повернути.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
(підпис) Н.В.
Баннікова

З оригіналом згідно:

Суддя:
Н.В. Баннікова
Справа № 291/843/14-ц
Ружинський районний суд
Житомирської області
Ружинський районний суд Житомирської головуючого-судді Грека М.М при секретарі - Кащук розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружин цивільну справу про розірвання шлюбу.
Позивачка заявила у суді позов до
ОСОБА_2 про розірвання з ним шлюбу.
Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.01. 2007 року.
Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, так як однією з причин є повне непорозуміння
Все це призвело до того, що вони не можуть проживати однією сімєю. На даний час подальше спільне життя з відповідачем, суперечить її інтересам, що має істотне значення.
Спільних дітей та майна не має.
Подальше збереження сімї вважає не
У судове засідання позивачка не зявилася надіслала заяву справу слухати у її відсутність позовні вимоги просить задовільнити.
У судове засідання відповідач не зявився надіслав заяву справу слухати у його відсутність проти задоволення позову не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.
Позивачка відповідно до позовної заяви наполягає на розірванні шлюбу, сторони не знайшли взаєморозуміння та спільної мови , сторони не робили спроби для примирення, шлюбні відносини між ними припиненні, дальше спільне проживання подружжя і збереження сімї неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 105, 110, 112, Сімейного кодексу
України, ст.ст. 15, 30, 62, 203, 209, ЦПК України, суд, -
Позов задовільнити повністю.
Шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Немиринецької сільської ради Ружинського району Житомирської області 20.01.2007 року, актовий запис № 1 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином
України та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України - розірвати.
Призвіще після розірвання шлюбу
Після набрання чинності, копію рішення суду направити до Відділу реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції
Житомирської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
М. М. Грек.
Провадження №2-н/761/446/2014
У Х В А Л А

іменем України

28 травня 2014 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., вивчивши заяву Комунального підприємства «Нивки Подільського району міста Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

За ст. 97 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Заявником вказано, що заява про видачу судового наказу подається в порядку ч. 8 ст. 110 ЦПК України за місцем виконання договору.

Згідно ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як вбачається з заяви, договір між КП
«Нивки Подільського району міста
Києва» та ОСОБА_1 не укладався, тобто позивач та відповідач не домовились про місце його виконання, що є недотриманням вимог ч. 8 ст. 110 ЦПК
України для визначення договірної підсудності.

За загальним правилом, згідно ст. 109 ЦПК
України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Заявником вказано адресу відповідача -
АДРЕСА_1, що територіально не відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Таким чином, суд приходить до висновку про недотримання заявником правил підсудності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 100 ЦПК України суддя повертає заяву про видачу судового наказу, у разі якщо: наявні обставини, зазначені у пунктах 2-4 частини третьої статті 121 цього
Кодексу.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: справа не підсудна цьому суду.

Згідно ч. 1 ст. 101 ЦПК України повернення заяви у випадку, встановленому частиною першою статті 100 цього
Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 ЦПК України про повернення заяви про видачу судового наказу суддя постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 101, 109, 121, 208-210, 293, 294 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву Комунального підприємства
«Нивки Подільського району міста
Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 - повернути позивачеві для подачі до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Провадження №2/761/4328/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 травня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку Р.
В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Шлюб зареєстровано 15 квітня 2000 року
Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька
Донецької обл., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 247.

Свій позов позивач обгрунтовує тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб.

В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання з'явився, проти задоволення позовної заяви не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували у шлюбі з 15 квітня 2000 року, про що свідчить Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2, але шлюбні відносини між ними припинено. Стосунки відновлювати не збираються, фактично разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а тому суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим.

Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1.

Із пояснень сторін, наданих ними у судовому засіданні, вбачається, що між позивачем та відповідачем втрачено почуття довіри та взаємопорозуміння, тобто сім`я існує тільки формально.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 179, 208, 209, 212, 213, 218, 223, 292 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 15 квітня 2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька
Донецької обл., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 247 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2696/14-ц
Провадження №: 2-н/332/817/14
С У Д О В И Й Н А К А З
Суддя Заводського районного суду м.
Запоріжжя Ретинська Ю.І., розглянувши заяву Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ»
Заводського району про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води з ОСОБА_1, ОСОБА_2 -,
Відповідно до ст. ст. 88, 95, 96, 102-106 ЦПК
України, ст.ст. 64-68 ЖК України, - 1. Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкають за адресою:
АДРЕСА_2, на користь Концерну «Міські теплові мережі», яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя вул. Адмірала
«Державний ощадний банк України», МФО оплаті за централізоване опалення житлового приміщення та підігріву питної води в розмірі 3832 грн. 43 коп. 2. Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові
«Державний ощадний банк України», МФО 60 грн. 90 коп. з кожного. 3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Судовий наказ набрав чинності
"____"___________ 20___року.
Строк пред'явлення до виконання
"____"___________ 20___року.
Судовий наказ видано
"____"___________ 20___року.
Суддя ____________________ Ю.І.
Ретинська __________ підпис ініціали прізвище судді, який видав судовий наказ
Місце печатки суду
Згідно зі ст. 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі
ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його
Відповідно до ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання, судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до
Заява боржника про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.