АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1721/2014
Головуючий в І інстанції: Булах Є.М.
Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 03 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової
О.В.,

Орловської Н.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 07 квітня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
(третя особа - ОСОБА_4) про стягнення
страхової виплати, -

В С Т А Н О В И Л А:

07 листопада 2013 року ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до
відкритого акціонерного товариства
"Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" (третя особа - ОСОБА_4)
про стягнення страхової виплати.
Просив стягнути з відповідача на свою
користь страхове відшкодування в
розмірі 23510,90грн. та судові витрати в
сумі 7007,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що 02.09.2013 року мала місце
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля "HYUNDAI SONATA", реєстраційний
номер НОМЕР_1, належного йому під його ж
керуванням, а також автомобіля "ЗАЗ 1102"
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням третьої особи ОСОБА_4
Останнього визнано винним в ДТП згідно
постанови суду. Крім того, його визнано
винним і в залишенні місця ДТП і в
керуванні автомобілем у стані
алкогольного сп'яніння. Товарознавчим
дослідженням була визначена вартість
матеріального збитку, заподіяного
належному йому транспортному засобу,
розмір збитку склав 23510,90грн. При цьому
вартість проведення товарознавчого
дослідження складає 400грн. Крім того, у
зв'язку з неправомірними діями
відповідача були понесені витрати на
правову допомогу в розмірі 6607,00грн.
(6000,00 + 60,00 + 7,00). ОСОБА_4 застрахував свою
відповідальність у відповідача згідно
полісу страхування. Однак всупереч
чинному законодавству відповідач
страхову виплату йому (тобто позивачу)
не здійснив, огляд пошкодженого
транспортного засобу не зробив.

Рішенням суду від 07 квітня 2014 року
у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить рішення суду
скасувати і задовольнити позов,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального і матеріального права
та неповне з'ясування обставин справи.
Зокрема, вказав, що суд не звернув увагу
на положення ст.37 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон), в якій
передбачений вичерпний перелік
підстав для відмови у виплаті
страхового відшкодування, яких у даній
справі немає.

У своєму відзиві представник
відповідача вважає апеляційну скаргу
необґрунтованою і такою, що не підлягає
задоволенню.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, що з'явились, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з огляду на
таке.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
третя особа ОСОБА_4 порушив
зобов'язання, передбачене п.п.37.1.4 п.37.1
ст.37 Закону (не пізніше 3 днів письмово
надати страховику повідомлення про
ДТП, а також відомості про
місцезнаходження свого автомобіля,
контактний телефон та свою адресу; якщо
ж він не мав змоги з поважних причин
виконати цей обов'язок, він має
підтвердити це документально),
повідомив страховика про ДТП лише
через 15 днів, а тому обов'язок з
відшкодування матеріального збитку
лежить на ОСОБА_4

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки до нього
суд дійшов при порушенні норми
матеріального і процесуального права,
що згідно з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію
від 30.03.2012 року право власності на
автомобіль "HYUNDAI SONATA", реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2012 року випуску
зареєстровано за позивачем (а.с.5).

Відповідно до постанови судді
Генічеського районного суду
Херсонської області від 26 вересня 2013
року: 02 вересня 2013 року о 21.10 год. ОСОБА_4,
керуючи автомобілем марки "ЗАЗ 1102"
реєстраційний номер НОМЕР_2 на 185км + 28м
а/д Херсон-Каховка-Генічеськ,
відволікся від керування, виїхав на
смугу зустрічного руху, де здійснив
зіткнення з автомобілем Хюндай Соната,
номерний знак НОМЕР_1, який рухався
назустріч під керуванням водія ОСОБА_3,
в результаті ДТП транспортні засоби
отримали механічні ушкодження; крім
того, ставши учасником ДТП, ОСОБА_4 з
місця пригоди уїхав, підрозділ міліції
про ДТП не повідомив.

За вказані правопорушення ОСОБА_4
визнано винним у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбачених ст.ст.124 та 122-4 КУпАП, та
накладено штраф у розмірі 340грн. (а.с.7).

Крім того, іншою постановою судді
вказаного суду від 26.09.2013 року при
вчиненні вказаних правопорушень,
наслідком яких стала вказана ДТП,
ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного
сп'яніння. Тому на підставі ч.1 ст.130 КпАП
України на нього було накладено
стягнення у вигляді адміністративного
штрафу на суму 2550грн. (а.с.8).

Між ОСОБА_4 та відповідачем укладено
10.03.2013 року договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, що підтверджується
страховим полісом, відповідно до якого
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну, становить 50000грн.,
франшиза - 0грн. (а.с.10).

При розгляді справи апеляційним судом
ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_4 було затримано
працівниками міліції через кілька
десятків хвилин після ДТП, він надав
всі необхідні документи, в тому числі
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.
Тому в нього (тобто у позивача) були
копії всіх документів, з ними він
звернувся 04.09.2013 року на адресу
начальника Новокаховського відділення
СК "ОРАНТА" з повідомленням про
страхову подію (ДТП) встановленого
зразка. Звернувся до Новокаховського
відділення тому, що це було йому по
дорозі додому і про таку можливість
йому сказали працівники міліції. До
того ж в самому Новокаховському
відділенні не заперечили можливість
звернення саме до них. Отже,
звернувшись, він отримав усну відмову.
Через це він вже надав письмову заяву з
проханням надати довідку.

В матеріалах справи є заява ОСОБА_3 від
04.09.2013 року на адресу начальника
Новокаховського відділення СК "ОРАНТА"
з проханням надати довідку про
неможливість врегулювання страхового
випадку, де він є потерпілою особою,
через те, що особа, винна в ДТП,
знаходилася у нетверезому стані (а.с.34).

На вказану заяву є відповідь
начальника Новокаховського відділення
НАСК "ОРАНТА", в якій зазначено, що через
знаходження страхувальника ОСОБА_4 за
кермом у нетверезому стані справа щодо
врегулювання страхового випадку не
може бути розглянута та огляд
аварійним комісаром Компанії
пошкодженого автомобіля потерпілого
ОСОБА_3 проводитися не буде (а.с.9).

У своєму письмовому запереченні проти
позову відповідач зазначив, що вказана
відповідь начальника Новокаховського
відділення НАСК "ОРАНТА" не відповідає
встановленому порядку врегулювання
страхових подій і є його суб'єктивним
баченням. При цьому звернув увагу на те,
що прийняття рішення про виплату
страхового відшкодування або відмову в
цьому відноситься виключно до
повноважень Головного офісу установи.
Заявник же міг звернутися до
страховика за вибором: за місцем
проживання, за місцем скоєння ДТП чи за
місцем укладання договору. ОСОБА_3 є
мешканцем Бериславського району, ДТП
сталося і договір укладався в
Генічеському районі. А тому як саме
звернення до начальника
Новокаховського відділення НАСК
"ОРАНТА", так і його відповідь
позбавлені правового обґрунтування.
Натомість позов не визнається через те,
що ОСОБА_4 жодним чином не повідомив
НАСК "ОРАНТА" про скоєну ним ДТП, навіть
покинув місце ДТП. Також зазначив, що
звіт ПП ОСОБА_6 про суму матеріального
збитку зроблено з порушенням (відсутні
час, вузли, матеріали тощо) (а.с.21-24).

Згідно з повідомленням про ДТП ОСОБА_4
звернувся 18.12.2013 року до ВАТ "НАСК"
"Оранта" з повідомленням встановленого
зразка про настання страхової події, а
саме ДТП, яка сталася 02.09.2013 року в 21-10
год. (а.с.106).

Позивачем як доказ вартості страхового
відшкодування в розмірі 23510,90грн.
надано до суду звіт про оцінку вартості
матеріального збитку від 02.09.2013 року,
складений СПД-СОД ОСОБА_6 За ним
вартість робіт та запчастин,
необхідних для відновлення його
автомобіля, пошкодженого внаслідок
ДТП, складає 23510,90грн., при цьому
вартість відновлювального ремонту
автомобіля також складає 23510,90грн.;
ринкова вартість автомобіля складає
230048,35грн. (а.с.42-56).

При апеляційному розгляді справи
позивач зазначив, що у жовтні 2013 року
його автомобіль було відремонтовано
юридичною особою, на це ним було
витрачено 24000грн.

Згідно ст.979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначений у договорі,
страхову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
страхування" страховий випадок - подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового

відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з п.5 ч.1 ст.21 вказаного Закону
страхувальник зобов'язаний повідомити
страховика про настання страхового
випадку в строк, передбачений умовами
страхування.

За приписами ст.991 ЦК України, ст.26
Закону України "Про страхування"
страховик має право відмовитися від
здійснення страхової виплати у разі,
зокрема, несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розмірів збитку. Договором страхування
можуть бути передбачені також інші
підстави для відмови здійснити
страхову виплату, якщо це не суперечить
закону.

Конкретні положення щодо страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів містяться в Законі України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ". Відповідно до них:

---перебачено відшкодовання витрат,
пов'язаних з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством (ст.29);

---передбачені випадки, коли шкода не
відшкодовується (ст.32), зокрема шкоду,

пов'язану із втратою товарної вартості
транспортного засобу;

---передбачені дії осіб у разі настання
ДТП, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) (п.33.1.4. ст.33),
зокрема не пізніше трьох робочих днів з
дня настання ДТП, письмово надати
страховику, з яким укладено договір,
повідомлення про ДТП встановленого
МТСБУ зразка, а також відомості про
місцезнаходження свого транспортного
засобу та пошкодженого майна,
контактний телефон та свою адресу. Якщо
водій транспортного засобу з поважних
причин не мав змоги виконати
зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально;

---передбачені обов'язки водії та
власників транспортних засобів,
причетних до ДТП (п.33.3. ст.33), зокрема
вони зобов'язані зберігати пошкоджене
майно (транспортні засоби) у такому
стані, в якому воно знаходилося після
ДТП, до тих пір, поки його не огляне
призначений страховиком представник ,
а також забезпечити йому можливість
провести огляд пошкодженого майна
(транспортних засобів). Вказані особи
звільняються від такого обов'язку, якщо
протягом 10 робочих днів після
одержання страховиком повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду його
уповноважений представник не прибув до
місцезнаходження такого пошкодженого
майна;

---передбачено обов'язок страховика не
пізніше трьох робочих днів (враховуючи
день отримання письмового
повідомлення про страховий випадок)
направити аварійного комісара або
експерта на місце настання страхового
випадку та/або до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків (п.34.1. ст.33); якщо у
визначений строк аварійний комісар або
експерт не з'явився, потерпілий має
право самостійно обрати аварійного
комісара або експерта для визначення
розміру шкоди. У такому випадку
страховик зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (п.34.2. ст.33).

--- передбачені випадки відмови у
здійсненні страхового відшкодування
(ст.37), зокрема:

невиконання потерпілим або іншою
особою, яка має право на отримання
відшкодування, своїх обов'язків,
визначених цим Законом, якщо це
призвело до неможливості страховика
(МТСБУ) встановити факт ДТП, причини
та обставини її настання або розмір
заподіяної шкоди (п.37.1.3.); неподання
заяви про страхове відшкодування
впродовж одного року, якщо шкода
заподіяна майну потерпілого, і трьох
років, якщо шкода заподіяна здоров'ю
або життю потерпілого, з моменту
скоєння ДТП (п.37.1.4.).

У разі настання страхового випадку
страховик зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком, і має оцінюватись
окремо у кожному випадку.

Зокрема, несвоєчасне повідомлення
страховика про настання страхового
випадку саме по собі не може бути
підставою для відмови від виплати
страхового відшкодування, а лише у тому
випадку, коли воно позбавляє
страховика можливості дізнатися, чи є
ця подія страховим випадком, тобто якщо
буде доведено, що відсутність у
страховика відомостей про це могло
вплинути на його обов'язок виплатити
страхове відшкодування.

Аналізуючи докази, колегія суддів
вважає доведеним той факт, що позивач
звернувся 04.09.2013 року на адресу
начальника Новокаховського відділення
СК "ОРАНТА" з повідомленням про
страхову подію (ДТП) встановленого
зразка, відповідачем йому було
безпідставно відмовлено у виплаті
страхового відшкодування. З
урахуванням наявності відповіді
начальника Новокаховського відділення
НАСК "ОРАНТА" на заяву позивача (а.с.9)
колегія суддів не може взяти до уваги
посилання відповідача на те, що позивач
не звертався з повідомленням про
страхову подію.

З урахуванням наведеного, враховуючи,
що внаслідок ДТП було пошкоджено
автомобіль позивача, враховуючи, що
потерпіла особа (ОСОБА_3) 04.09.2013 року
звертався до структурного підрозділу
відповідача (до Новокаховського
відділення) з повідомленням про
страхову подію встановленого зразка, а
винна особа (страхувальник) звертався в
установленому порядку 18.12.2013 року
(тобто до спливу 1-річного терміну) до
відповідача з повідомленням про ДТП,
колегія суддів вважає необґрунтованим
висновок суду про відмову в позові
через несвоєчасне повідомлення
страхувальником про настання
страхового випадку. При цьому враховує,
що відповідачем не доведено належними
доказами та обставина, що несвоєчасне
повідомлення позбавило його
можливості дізнатися, чи є ця подія
страховим випадком.

Отже, є всі підстави для стягнення
страхового відшкодування.

Колегія суддів вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача суму страхового
відшкодування в розмірі 23510,90грн., як
зазначено в звіті про оцінку вартості
матеріального збитку від 02.09.2013 року,
складеному СПД-СОД ОСОБА_6

Крім того, слід також стягнути судові
витрати в розмірі 6467,00грн., оскільки
вказані виплати підтверджуються
відповідними квитанціями (сплачено
СПД-СОД ОСОБА_6 07.09.2013р 400грн. за оцінку
ТЗ; сплачено юридичній фірмі 09.10.2013р
6000грн. за надання правової допомоги;
сплачено 7,00грн. та 60,00грн. відповідно 08
та 09.10.2013 року). При цьому слід
врахувати, що на підтвердження розміру
правової допомоги надано
рахунки-фактури, в яких викладено дати,
описи, години роботи та суми. Вказані
рахунки-фактури відповідають
положенням Закону України "Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах".

З огляду на наведене колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції як незаконне і
необґрунтоване підлягає скасуванню в
із ухваленням нового рішення про
часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України,
ст.ст.979, 991 ЦК України, ст.ст.8, 21, 29, 32, 33, 34
і 37 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів?, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в
інтересах ОСОБА_3, задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного
суду м.Херсона від 07 квітня 2014 року
скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
(третя особа - ОСОБА_4) про стягнення
страхової виплати - задовольнити
частково.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" на користь
ОСОБА_3 страхове відшкодування в
розмірі 23510,90грн., а також 6467,00грн.
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і на нього може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
моменту його проголошення.

Головуючий:

судді: