У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,суддів:
Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І., Мостової
Г.І., Остапчука Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Степанецької сільської ради
Канівського району Черкаської області,
треті особи - ОСОБА_3, яка діє в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_4, орган
опіки та піклування Канівської
районної державної адміністрації, про
поновлення порушеного права та
вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_2
на рішення апеляційного суду
Черкаської області від 26 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
звернулися до суду з указаним позовом,
в якому просили визнати за ними право
на користування квартирою АДРЕСА_1
Канівського району Черкаської області
та вселити їх у вказану квартиру,
зобов'язати ОСОБА_3. не чинити перешкод
у користуванні квартирою.

В обґрунтування вимог позивачі
посилалися на те, що ОСОБА_2. та його
дружина ОСОБА_5., працюючи у Канівському
міжколгоспбуді на посадах відповідно
прораба та економіста, у 1969 році
отримали квартиру АДРЕСА_1 згідно
протоколу профспілкових зборів
трудового колективу.

Вказана квартира знаходилася на
балансі правонаступника - ТОВ «БВК
«Стандарт». У 1978 році у ОСОБА_2. та
ОСОБА_5. народився син ОСОБА_1., який з
народження проживав та був
зареєстрований у вказаній квартирі.

У 1999 році ОСОБА_1. одружився з ОСОБА_3., у
них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син
ОСОБА_4., які також зареєстровані та
проживають у даній квартирі.

У 2004 році подружжя ОСОБА_2. та ОСОБА_5.
розлучилися і ОСОБА_5. придбала на своє
ім'я будинок у АДРЕСА_2 Канівського
району Черкаської області, де
зареєструвалася та стала постійно
проживати. Таким чином, тривалий час,
ОСОБА_2. з 1969 року, ОСОБА_1. з 1978 року, були
зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1
Канівського району, дбали за її станом,
здійснювали ремонт та сплачували
комунальні платежі.

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_1. з
ОСОБА_3. деякий час проживали разом,
згодом домовилися, що вона з сином
залишається проживати у «батьківськй»
квартирі, а він наймав інше житло.

Після звернення до суду з позовом про
визнання права власності, ОСОБА_3
встановила на вхідних дверях квартири
інші замки, почала чинити перешкоди у
користуванні вказаною квартирою, хоча
вони все життя в ній прожили, іншого
житла на праві власності не мають.
Позивачі посилалися на те, що вони не
проживали у квартирі з поважних причин,
оскільки ОСОБА_3. не допускала їх до
квартири, внаслідок чого вони
звернулися до суду за захистом своїх
порушених прав.

Рішенням Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 12
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_1. та ОСОБА_2. право
користування квартирою АДРЕСА_1
Канівського району Черкаської області.

Вселено ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у квартиру
АДРЕСА_1 Канівського району Черкаської
області. В задоволенні інших позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 26 грудня 2013 року рішення
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 12 листопада 2013
року змінено, скасовано його у частині
визнання за ОСОБА_1. та ОСОБА_2. права
користування квартирою АДРЕСА_1
Канівського району Черкаської області
та у частині вселення ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
у квартиру АДРЕСА_1 Канівського району
Черкаської області.

ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у позовних вимогах до
Степанецької сільської ради
Канівського району Черкаської області
про визнання за ОСОБА_1. та ОСОБА_2. права
користування квартирою АДРЕСА_1
Канівського району Черкаської області
та їх вселення до квартири відмовлено.
В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2. порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції із залишенням у
силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхилення з
таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2., 1939 року
народження, працюючи у Канівському
міжколгоспбуді у 1969 році отримав
квартиру АДРЕСА_1 Канівського району
Черкаської області згідно протоколу
профспілкових зборів трудового
колективу. Тривалий час позивачі
(ОСОБА_2. з 1969 року, ОСОБА_1. з народження
1978 року) проживали однією сім'єю у
вказаній квартирі, яка була їх єдиним
постійним зареєстрованим місцем
проживання, як члени сім'ї вели спільне
господарство.

Згідно довідки ТОВ БВК «Стандарт» від 20
грудня 2011 року за № 59 восьмиквартирний
житловий будинок № АДРЕСА_1
Канівського району з 1972 року
знаходиться на балансі Канівського
міжлісгоспбуду, який у 1986 році
перейменований у Канівське МПМК-1, у 1988
році у зв'язку з ліквідацією МПМК-1 та
МПМК-2 було створено КП «Канівський
райагробуд», правонаступником якого є
ТОВ БВК «Стандарт». Квартири
працівникам міжколгоспбуду в даному
будинку надавались за рішенням
профспілкової організації колективу.

Згідно погосподарського обліку
квартир по АДРЕСА_1 Канівського району
Черкаської області головою
домогосподарства квартири № 6 є
ОСОБА_2., членами його сім'ї є його сини
ОСОБА_1., невістка ОСОБА_3., внук ОСОБА_4.

У 1999 році ОСОБА_1. одружився з ОСОБА_3.,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син
ОСОБА_4., , які теж зареєстровані та
проживають у вказаній квартирі. У 2004
році подружжя ОСОБА_2. та ОСОБА_5.
розлучилися і ОСОБА_5. придбала на своє
ім'я будинок у АДРЕСА_2, де
зареєструвалась та стала постійно
проживати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1. та
ОСОБА_3., вони деякий час проживали
разом, згодом домовились, що вона з
сином залишаться проживати у
«батьківській» квартирі, а він
орендував інше житло. ОСОБА_1. виселився
із спірної квартири у 2009 році.

Рішенням сесії Степанецької сільської
ради № 25/11 від 24 жовтня 2013 року прийнято
до комунальної власності Степанецької
сільської ради багатоквартирний
житловий будинок № АДРЕСА_1
Канівського району Черкаської області
на підставі клопотання арбітражного
керуючого (ліквідатора) ТОВ «БВК
«Стандарт» Левченка В.М. у зв'язку з
визнання ТОВ «БВК «Стандарт» банкрутом
та закінченням ліквідаційної
процедури.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції, встановивши, що
рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 02 жовтня 2012 року ОСОБА_2. та
ОСОБА_1. визнано такими, що втратили
право на користування житловим
приміщенням у вказаній квартирі,
правильно виходив з того, що сторонами
не набуто право власності на спірне
житло, не встановлено поважних причин
не проживання позивачів у спірній
квартирі.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 336
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2013_05_16/pravo
1/T041618.html?pravo=1>, 337 ЦПК України
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2129/ed_2013_05_16/pravo
1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 26 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова
Д.О. Остапчука