АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1331/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30, 34 Величко Т.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Єльцов В. О. РІШЕННЯ
20 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЄльцов В. О. суддівКарпенко
О. В. , Нерушак Л. В. при секретаріБражнюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ПАТ «Просто-страхування» на
заочне рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 21 березня 2014 року по справі
за позовом ПАТ «Просто-страхування» до
ОСОБА_6 про відшкодування шкоди в
Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів, -
в с т а н о в и л а :
18 травня 2011 року представник ПАТ
«Просто-страхування» - Бузівський А.В.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6
про відшкодування шкоди в порядку
регресу посилаючись на те, що 30 липня 2007
року АТ «Просто-страхування» та ВАТ
«Укргіпроцукор» уклали договір
страхування № АТК 126443 майнових
інтересів власника автомобіля «Маzda 6»,
реєстраційний номер НОМЕР_1.
03 березня 2008 року в м. Києві на пр-ті
Возз'єднання сталася
дорожньо-транспортна пригода,
учасниками якої були: автомобіль
«Renault», реєстраційний номер НОМЕР_2,
яким керував ОСОБА_6 та застрахований
автомобіль «Маzda 6», реєстраційний
номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_8
Відповідно до постанови
Дніпровського районного суд м. Києва
від 11 квітня 2008 року ДТП сталася в
результаті порушення правил
дорожнього руху ОСОБА_6
Відповідно до звіту № 257/3959
товарознавчого дослідження
транспортного засобу від 17 квітня 2008
року, вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля «Маzda 6»
становить 5246,45 грн. Згідно
наряду-замовлення № Нзк-005045 від 11
квітня 2008 року вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Маzda 6» становить 5792,03 грн.
14 травня 2008 року співробітниками АТ
«Просто-страхування» було складено
розрахунок страхового відшкодування №
3959, що належить до виплати страховику,
яке складає 5268,87 грн.
Позивач зазначає, що вищезазначена
подія була визнана страховою, про що, 14
травня 2008 року було складено страховий
Відповідно до платіжного доручення №
«Просто-страхування» виплатило
страхувальнику страхове відшкодування
за ремонт автомобіля «Маzda 6» - 5265,87 грн..
В зв'язку з даними обставинами позивач
звернувся до суду з позовом та просив:
стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Просто-страхування» затрати по
виплаті страхового відшкодування в
розмірі 5265,87 грн.; витрати на оплату
державного мита в розмірі 52,66 грн. та 120
грн. витрати на оплату
інформаційно-технічного забезпечення.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 05 жовтня 2012
року ПАТ «Просто-страхування» було
відмовлено в задоволенні позовних
вимог про відшкодування шкоди в
порядку регресу.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 10 січня 2013 року рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 05 жовтня 2012 року
було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 липня 2013 року
скасовано рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 05 жовтня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 10 січня 2014 року як незаконні та
направлено справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Заочним рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 21 березня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Просто-страхування» до ОСОБА_6
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Просто-страхування» просить
скасувати заочне рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 21 березня 2014 оку як
незаконне та ухвалити нове судове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши суддю доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з слідуючих підстав.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Однак, дане рішення суду вказаним
вимогам не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Із матеріалів справи вбачається, що 30
липня 2007 року між ЗАТ
«Просто-страхування» та ВАТ
«Укргіпроцукор» укладено договір
добровільного страхування
транспортних засобів № 126443, яким
застраховано автомобіль «Маzda 6»,
державний номер НОМЕР_1.

Згідно постанови Дніпровського
районного суду м. Києва від 11 квітня 2008
року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні
ДТП, притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу.

Зі змісту даної постанови також
вбачається, що 03 березня 2008 року о 08 год.
35 хв. ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Renault»,
державний номер НОМЕР_2, в м. Києві по
пр-ту Возз'єднання, під час руху не
врахував дорожню обстановку, не
дотримався безпечної дистанції,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Маzda 6», державний номер
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_8

Згідно висновку звіту № 257/3959
товарознавчого дослідження
транспортного засобу від 17 квітня 2008
року вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля «Маzda 6»,
державний номер НОМЕР_1 наслідок
пошкодження при ДТП складає 5 246,45 грн..

Дана подія визнана страховою та згідно
платіжного доручення № 10554 від 27 травня
2008 року АТ «Просто-страхування»
виплатило страхувальнику страхове
відшкодування за ремонт автомобіля
«Маzda 6» - 5 265,87 грн..

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції в рішенні
(а.с. 117-119 Т. 2) в обґрунтуванні своїх
висновків вказав, що оскільки позивач
не уточнив свої позовні вимоги та
просив стягнути на його користь з
відповідача затрати по виплаті
страхового відшкодування у порядку
регресу і при цьому посилався на ст. 993
та ст. 1191 ЦК України, а вказаними
статтями регулюються різні, не
пов'язані між собою правовідносини та
поняття, тому суд відмовив в позові,
оскільки був позбавлений можливості
застосувати відповідні норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи в
задоволенні позову саме з цих підстав,
суд дійшов помилкового висновку в
аналізі наявних доказів та матеріалів
справи.

Так, відповідно до ст. 990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Страховий акт (аварійний сертифікат)
складається страховиком або
уповноваженою ним особою у формі, що
встановлюється страховиком.

Відповідно до платіжного доручення №
10554 від 27 травня 2008 року АТ
«Просто-страхування» виплатило
страхувальнику страхове відшкодування
за ремонт автомобіля «Маzda 6» - 5265,87 грн.

Ст. 993 ЦК України передбачає перехід до
страховика прав страхувальника щодо
особи відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Оскільки, позивач здійснив виплату
страхування, передбачену умовами
договору страхування та нормами
чинного законодавства, тому в даному
випадку він має право на перехід до
страховика прав страхувальника.

За суброгації відбувається лише
зміна осіб у вже наявному зобов'язанні
(зміна активного суб'єкта) зі
збереженням самого зобов'язання.

Це означає, що одна особа набуває прав і
обов'язків іншої особи у конкретних
правовідносинах. У процесуальному
відношенні страхувальник передає свої
права страховику на підставі договору
і сприяє реалізації останнім прийнятих
суброгаційних прав. При регресі одне
зобов'язання замінює собою інше, але
переходу прав від одного кредитора до
іншого не відбувається.

Тому, колегія суддів вважає
встановленою обставиною порушення
права позивача щодо неотримання ним
виплаченого страхування відповідно до
ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України
«Про страхування».

Проте, перевіряючи висновки районного
суду щодо законності вирішення спору,
колегія суддів звертає увагу на ту
обставину, що суд першої інстанції
розглядаючи спір не звернув увагу на
те, що позивач пропустив строк
звернення з такими вимогами до суду.
При цьому із заяви відповідача ОСОБА_6
від 05 жовтня 2012 року (т.1 а.с.16)
вбачається, що останній ставить
питання про застосування строків
позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново (чч. 1, 3
ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Відповідно до абз. 3 п.27 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 березня 2013
року за № 4 визначено, що при суброгації
перебіг строку позовної давності
починається обчислюватися з моменту
виникнення

страхового випадку, а при регресі - з
того моменту, коли страховик виплатив
страхове відшкодування.

Оскільки страховий випадок стався 03
березня 2008 року, тому й право вимоги у
позивача виникло саме з цієї дати, а не
з часу його звернення з позовом - у
травні 2011 року.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що районний суд відмовляючи в
задоволенні позовних вимог прийшов
правильного висновку, однак застосував
невірно застосував норми
матеріального права, які належало б
застосувати, а тому, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
судове рішення підлягає до скасування,
з ухваленням нового судового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог за пропуском строку давності
звернення до суду за захистом своїх
прав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ
«Просто-страхування» задовольнити
частково.

Заочне рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 21 березня 2014 року по справі
за позовом ПАТ «Просто-страхування» до
ОСОБА_6 про відшкодування шкоди в
порядку регресу скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Просто-страхування» до ОСОБА_6 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :