Справа №474/272/14-ц 14.05.2014 14.05.2014 14.05.2014
Провадження №22-ц/784/1524/14
Провадження 22ц-/784/1524/14
Головуючий по 1 інстанції
апеляційного суду Колосовський С.Ю.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2014р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання
Богуславській О.М.,

з участю: представника позивача
Мотельчук Ю.І., представника
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Врадіївського районного
суду Миколаївської області від 10
квітня 2014р.

за позовом публічного акціонерного
товариства „Державний ощадний банк
України" (далі - ПАТ „Державний ощадний
банк України") до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У березні 2014р. ПАТ „Державний
ощадний банк України" пред'явило позов
до ОСОБА_4 про стягнення за укладеним 21
травня 2008р. кредитним договором 216251
грн. 51 коп. заборгованості, з яких: 91326
грн. 38 коп. заборгованість за кредитом,
25483 грн. 62 коп. прострочена
заборгованість за кредитом, 58075 грн. 40
коп. заборгованість по відсоткам за
користування кредитом, 2972 грн. 78 коп.
заборгованість по комісії, 38393 грн. 33
коп. пеня.

Рішенням Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 10 квітня 2014р.
позов задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на
користь ПАТ „Державний ощадний банк
України" 213430 грн. 83 коп. за кредитним
договором (91326 грн. 38 коп.
заборгованість за кредитом, 25483 грн. 62
коп. прострочена заборгованість за
кредитом, 58075 грн. 40 коп. заборгованість
по відсоткам за користування кредитом,
2972 грн. 78 коп. заборгованість по
комісії, 35572 грн. 65 коп. пеня).

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на незаконність рішення
суду, просив його скасувати і ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Позивач, в поданих запереченнях на
апеляційну скаргу, вважає рішення суду
законним і обґрунтованим.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2008р. ВАТ
„Державний ощадний банк України",
правонаступником якого є ПАТ
„Державний ощадний банк України"
уклало з ОСОБА_4 кредитний договір, за
умовами якого останній отримав 124138 грн.
на придбання квартири та зобов'язався
повернути кредит до 20 травня 2028р.
рівними частинами в сумі 517 грн. 24 коп.,
щомісячно сплачувати проценти за його
користування (17% річних) та 0,05% комісії
від суми залишку фактичної
заборгованості. Виконання цього
договору забезпечено, в тому числі,
пенею в розмірі 0,05% від суми
несплаченого платежу за кожний день
прострочення.

Додатковою угодою №1 до вказаного
кредитного договору, укладеної
сторонами 27 лютого 2009р,. внесені зміни
до п.1.5 цього правочину, які
зобов'язують позичальника сплачувати
кредит за графіком погашення.

Враховуючи те, що заборгованість
відповідача за кредитним договором
станом на 04 березня 2014р. склала 213430 грн.
83 коп. з яких: 91326 грн. 38 коп.
заборгованість за кредитом, 25483 грн. 62
коп. прострочена заборгованість за
кредитом, 58075 грн. 40 коп. заборгованість
по відсоткам за користування кредитом,
2972 грн. 78 коп. заборгованість по
комісії, 35572 грн. 65 коп. пеня, суд
правомірно на підставі ст.ст.1050, 1054 ЦК,
п.п.1.1.,1.2.,1.12.,4.2.2.,5.2. кредитного договору
ухвалив рішення на користь позивача.

Аргументи апелянта стосовно пропуску
позовної давності не можна визнати
обґрунтованими, тому що останній
платіж за кредитним договором
позичальник вніс 27 лютого 2013р., що з
огляду на положення ст.264 ЦК свідчить
про переривання перебігу позовної
давності. До того ж відповідно до п.7.8.
кредитного договору позовну давність
для всіх грошових зобов'язань
збільшено до трьох років.

Посилання апелянта на порушення
процесуального закону теж є
безпідставними, так як позичальник не
позбавлений права пред'явити
відповідний позов до колишнього
працівника банку, якого притягнуто до
кримінальної відповідальності.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
то апеляційна скарга в силу ч.1 ст.308 ЦПК
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
рішення Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 10 квітня 2014р.
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку на протязі двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: