У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Луспеник Д.Д.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м.
Харкова від 25 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 15 квітня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про
витребування майна з чужого
незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У вересні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулася до суду з вищевказаним
позовом, посилаючись на те, що вони та
ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 28 лютого 2000 року
є власниками квартири АДРЕСА_1, які 16
серпня 2005 року видали довіреність на
право розпорядження зазначеною
квартирою на ім'я ОСОБА_10 строком на три
роки. Довіреність була видана на вимогу
ОСОБА_11 в якості забезпечення за
борговими зобов'язаннями ОСОБА_9, які
були оформлені 1 грудня 2005 року
договором позики в розмірі 270 тис. грн
між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 У зв'язку з тим, що
строк дії довіреності витікав, а
боргові зобов'язання ОСОБА_9 перед
ОСОБА_11 не були виконані в повному
обсязі, останній прийняв рішення
провести переоформлення квартири на
свою довірену особу - ОСОБА_6 Однак у
зв'язку з тим, що ОСОБА_12 знаходився в
шлюбі, то за його пропозицією квартира
була оформлена на його дочку - ОСОБА_6
При цьому ОСОБА_10 і ОСОБА_6 розуміли
фіктивність цього договору, грошові
кошти при укладенні договору не
передавались, реєстрація квартири в
органах БТІ не проводилась, документи
на квартиру були передані ОСОБА_11
Одночасно з укладенням фіктивного
договору купівлі-продажу, ОСОБА_6
видала довіреність на право
розпорядження квартирою АДРЕСА_1 на
ім'я свого батька ОСОБА_6 Вказана
довіреність також була передана
ОСОБА_11, але довірителі не були
обізнані про здійснення такої
фіктивної угоди. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_12 помер. Станом на 10 липня 2009 року
ОСОБА_9 повністю розрахувався по своїм
борговим зобов'язанням з ОСОБА_11, про що
свідчить розписка від 10 липня 2009 року.
Після цього ОСОБА_11 звернувся до ОСОБА_6
з проханням провести переоформлення
спірної квартири на дійсних власників,
на що вона погодилась. Проте згодом
з'ясувалося, що квартира нібито продана
іншій особі - ОСОБА_8 Пізніше їм
стало відомо, що за договором
купівлі-продажу від 21 червня 2012
року ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 У
подальшому право власності на квартиру
перейшло до ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 13 вересня
2012 року.

Ураховуючи вищевикладене, позивачі
вважають, що спірна квартира вибула з
їх володіння не з їх волі, що є
підставою для її витребування з чужого
незаконного володіння, тому, уточнивши
позовні вимоги, позивачі просили суд
витребувати на їх користь від ОСОБА_2
належну їм квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 25 лютого 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 15 квітня 2014
року, позов задоволено та витребувано
на користь ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 від ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначених судових
рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, про витребування майна
з чужого незаконного володіння за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від 25 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 15 квітня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Д.Д. Луспеник