АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4836/14
Справа № 209/1403/14-ц
Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Чубуков О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2014 року

м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Судді-головуючого: ОСОБА_2

Суддів колегії:
ОСОБА_3, ОСОБА_4

при секретарі Яловій
Ю.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5
на ухвалу Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 08 квітня 2014
року про повернення позовної заяви
ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою
відповідальністю зовнішньоторгова
фірма «МІКОМП» про визнання договору
недійсним та зобов’язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 08 квітня 2014
року позовну заяву ОСОБА_5 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю зовнішньоторгова
фірма «МІКОМП» про визнання договору
недійсним та зобов’язання вчинити
певні дії повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_5 подав
апеляційну скаргу в якій ставить
питання про скасування ухвали, як
незаконної та повернення справи до
суду першої інстанції для продовження
розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Повертаючи заяву позивачу, суд
посилався на те, що ОСОБА_5 не наділений
повноваженнями від імені власника
приміщення предмету спору – ОСББ
«Престиж- 8» щодо забезпечення
реалізації прав власників приміщень
будівлі на володіння та користування
спільним майном членів об’єднання,
відповідно до ч. 3 ст. 121ЦПК України.

Даний висновок є законним та
обґрунтованим і з ним погоджується
судова колегія виходячи з наступного.

ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про
визнання договору оренди з правом
викупу ТОВ ЗТФ «Мікомп» спірного
приміщення (підвал будинку, в якому
знаходиться технічне обладнання
будинку) недійсним та зобов’язання
вчинити певні дії.

Суд першої інстанції залишив без руху
позов для усунення недоліків, а саме,
для надання копії документа, який би
підтверджував повноваження ОСОБА_5 на
ведення справи від імені ОСББ
«Престиж-8». Але вказані недоліки
усунуті не були, тому заяву повернуто
позивачеві.

Посилання апелянта на те, що він є
належним позивачем, оскільки є
власником квартири та членом ОСББ
«Престиж-8» було прийнято до уваги,
оскільки знайшло своє підтвердження.

Рішенням Конституційного суду України
у справі за конституційним зверненням
громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного
тлумачення положень п. 2 ст. 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» від 09.11.2011 року справа
№ 1-22/2011 було вирішено, що в аспекті
конституційного звернення положення
п.2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» від 19.06.1992 року № 2482-ХІІ
необхідно розуміти так, що власники
квартир дво- або багатоквартирних
житлових будинків та житлових
приміщень у гуртожитку, незалежно від
підстав набуття права власності на
такі квартири, житлові приміщення, є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою.

Членство у об'єднанні співвласників
багатоквартирного будинку жодним
чином не пов’язано з обсягом права
власності на допоміжні приміщення у
будинку, адже право власності на них
набувається разом з набуттям права
власності на квартиру у будинку.

Отже членство в ОСББ не збільшує та не
зменшує обсягу прав власника квартири
на спільне майно у будинку та в жодному
разі не позбавляє його права спільної
власності на допоміжні приміщення у
будинку, а також права на захист цих
прав, у тому числі і через звернення до
суду.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об’єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
не правильно застосував правові норми.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 08 квітня 2014 року
– скасувати та передати справи до того
ж суду для повторного вирішення
питання про відкриття провадження по
справі.

Ухвала Апеляційного суду набирає
чинності з моменту її оголошення і
оскарженню не підлягає.

Судді колегії: