Єдиний унікальний номер 219/724/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4056/2014
Головуючий в 1 інстанції Тверський С.М.
Доповідач Дундар І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Янчук Т.О., Мірута О.А.

при секретарі Біляєві М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом Комунального
підприємства «Бахмут-Вода» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 березня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року КП «Бахмут - Вода»
звернулося до суду з даним позовом, в
якому вказали, що вони надавали послуги
з постачання питною водою (прийманню
стічних вод) та проводили нарахування
за спожиті послуги відповідно до
затверджених у встановленому законом
порядку норм та тарифів. Відповідачі не
сплачували за спожиті послуги,
заборгованість за період з 01 липня 2012
року по 01 жовтня 2013 року складає 1371,79
гривень. Просили стягнути з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 солідарно суму боргу за період з
01 липня 2012 року по 01 жовтня 2013 року за
спожиті послуги водопостачання
(водовідведення) в розмірі 1371,79 гривень,
судові витрати.

Рішенням Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 25 березня 2014
року позов КП «Бахмут-Вода» задоволено:
стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь КП
«Бахмут -Вода» заборгованість у сумі
624,83 грн. Солідарно, стягнуто з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на користь КП «Бахмут -Вода»
судовий збір у розмірі 243,60 грн.
солідарно.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просила скасувати рішення суду,
постановити нове, яким в позові
позивачу відмовити, оскільки ОСОБА_2 в
квартирі не мешкає, водою не
користується, нарахування за
користування водою проводиться на
загальних підставах, без врахування
показань водоміру, оскільки не
проведено його перевірку, але це
сталося через те, що труби старі та
ржаві, знаходяться в аварійному стані,
про що складено акт, вона оплати
державну повірку лічильника, але
працівники позивача відмовилися його
знімати, суд не врахував, що вона є
інвалідом 2 групи.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник КП «Бахмут-Вода» Канаєв
І.В. заперечував проти задоволення
скарги.

Відповідачі до суду не з»явились, про
день та час розгляду справи
повідомлялись належним чином під
особистий підпис на рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачі проживають за адресою:
АДРЕСА_1 та є абонентами позивача.
Термін держповірки водоміра скінчився
30 жовтня 2012 року. Заборгованість
відповідачів за період з 01 липня 2012
року оп 01 жовтня 2013 року становить 624,83
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
послуги з водопостачання віднесено до
комунальних послуг. Плата за
комунальні послуги береться крім
квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами, а
наймач зобов»язаний своєчасно
щомісяця вносити плату за комунальні
послуги. Повнолітні члені родини
наймача несуть солідарну з наймачем
відповідальність по забов»язанням за
надані комунальні послуги.

Але з такими висновками суду в повному
обсязі погодитися неможливо.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відносини з приводу надання і оплати
послуг з водопостачання і
водовідведення фізичним особам
регулюються Житловим кодексом України,
Законами України «Про питну воду та
питне водопостачання», «Про
житлово-комунальні послуги», Правилами
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затвердженими наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27 червня 2008
року №190, Правилами надання послуг
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою КМ України від 21 липня 2005
року №630.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1 (арк..спр.13).

Відповідно до п.17 Правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630 послуги з водовідведення
оплачуються споживачем з розрахунку
обсягу витрат холодної та гарячої води
згідно з нормативами (нормами)
споживання або показаннями засобів
обліку води, п.15 засоби обліку води і
теплової енергії, встановлені у
квартирі (будинку садибного типу) та на
вводі у багатоквартирний будинок,
підлягають періодичній повірці. У разі
несправності засобів обліку води і
теплової енергії, що не підлягає
усуненню, плата за послуги з моменту її
виявлення вноситься згідно з
нормативами (нормами) споживання.

Як виходить з акту від 4 жовтня 2012 року
(арк..спр.6) 30 жовтня 2012 року сплив термін
повірки водоміра в квартирі
відповідача, про що вона була
повідомлена під особистий підпис.

Відповідач ОСОБА_1 державну повірку
ротягом місяця не здійснила,
зобов»язання по оплаті наданих послуг
виконувала несвоєчасно, внаслідок чого
станом на 1 жовтня 2013 року виникла
заборгованість в сумі 624,83 грн.
(арк..спр.24).

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що відповідач повинна проводити оплату
за показаннями водоміру,
необгрунтовані, оскільки на підставі
ч.2 ст.11 Закону України від 11 лютого 1998
року № 113/98-ВР "Про метрологію та
метрологічну діяльність" засоби
вимірювальної техніки, на які
поширюється державний метрологічний
нагляд, дозволяється застосовувати,
випускати з виробництва, ремонту та у
продаж і видавати напрокат лише за
умови, якщо вони пройшли повірку або
державну метрологічну атестацію.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
обов»язок відповідача ОСОБА_1 сплатити
суму боргу за послуги з водопостачання,
але не звернув уваги на те, що в
матеріалах справи відсутні докази щодо
обов»язку відповідача ОСОБА_2
оплачувати надані послуги.

Згідно ст. 22 Закону України «Про питну
воду та питне водопостачання»
споживачі питної води зобов'язані
своєчасно вносити плату за використану
питну воду відповідно до встановлених
тарифів на послуги централізованого
водопостачання і водовідведення.

Виходячи з положень ст.1 Закону України
від 24 червня 2004 року № 1875-IV "Про
житлово-комунальні послуги" споживач -
фізична чи юридична особа, яка отримує
або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

В матеріалах справи відсутні докази
щодо факту реєстрації чи фактичного
проживання відповідача ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_1

Більше того, з пояснень представника
позивача, довідки щодо порядку
нарахування, виходить, що з 1 грудня 2012
року проводилось нарахування за
нормами споживання на одну особу, тобто
за спірний період у ОСОБА_2 відсутній
обов»язок щодо оплати за послуги
водопостачання.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Виходячи з викладеного, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про часткове задоволення
позовних вимог.

Відповідно до частини 5 ст.88 ЦПК
України, якщо суд апеляційної
інстанції, не передаючи справу на
новий розгляд, змінює рішення або
ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивач сплатив
судовий збір в загальній сумі 243,60 грн.
(арк..спр.1, 2).

Але на підставі пенсійного посвідчення
(арк..спр.48) ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, а
згідно п.. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI
від сплати судового збору звільняються
інваліди 1 та 2 групи.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України,
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 25 березня 2014
року скасувати.

Позовні вимоги Комунального
підприємства «Бахмут-Вода» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства
«Бахмут-Вода» заборгованість за
спожиті послуги з водопостачання
(водовідведення) в розмірі 624,83 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді: