Справа № 372/2751/13-ц
№2-158/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 року
Обухівський районний
суд Київської області в складі:

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Обухівського
районного суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Української міської
ради, ОСОБА_8 про визнання недійсними
рішень, державних актів на право
приватної власності на землю, та
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів, в якому просить визнати
недійсним і скасувати рішення
Української міської ради Обухівського
району Київської області 56 сесії 5
скликання від 13.05.2010 р. в частині
затвердження проекту землеустрою і
передачі у власність ОСОБА_6 земельної
ділянки площею 0,1000 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд та в
частині затвердження проекту
землеустрою і передачі у власність
ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1000 га
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд; визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
29.10.2011 р., укладений між ОСОБА_8 і ОСОБА_5;
визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
29.10.2011 р., укладений між ОСОБА_8 і ОСОБА_6;
визнати недійсним державний акт серія
ЯЛ №076378 на право власності на земельну
ділянку, виданий ОСОБА_6 07.06.2010 р. і
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №72, з
відміткою від 29.10.2011 р. приватного
нотаріуса Обухівського районного
нотаріального округу ОСОБА_9 про
перехід права власності на вказану
земельну ділянку до ОСОБА_8, та
скасувати його державну реєстрацію;
визнати недійсним державний акт серія
ЯЛ №076380 на право власності на земельну
ділянку, виданий ОСОБА_5 07.06.2010 р. і
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №73, з
відміткою від 29.10.2011 р. приватного
нотаріуса Обухівського районного
нотаріального округу ОСОБА_9 про
перехід права власності на вказану
земельну ділянку до ОСОБА_8, та
скасувати його державну реєстрацію.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 24.02.2004 р. на підставі
рішення Української міської ради 17
сесії 24 скликання від 14.11.2003 р. між ним
та Українською міською радою було
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 0,666 га, розташованою в
АДРЕСА_1 для культурно-оздоровчих і
рекреаційних цілей строком на 49 років.
Рішенням Української міської ради 56
сесії 5 скликання від 13.05.2010 р., за
рахунок орендованої позивачем
земельної ділянки без вилучення у
позивача у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_5
були передані земельні ділянки площею
по 0,100 га кожна та видано державні акти
на право власності на земельні ділянки
серії ЯЛ №076378 і серії ЯЛ №076380. 29.10.2011
року оспорювані земельні ділянки були
продані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 громадянці
ОСОБА_8 Позивач вважає, що рішення
Української міської ради про виділення
земельних ділянок відповідачам ОСОБА_6
та ОСОБА_5 є незаконним, що обумовлює
недійсність державних актів на право
власності на земельні ділянки, виданих
на його підставі ОСОБА_5 і ОСОБА_6,
скасування їх державної реєстрації, а
також визнання недійними договорів
купівлі-продажу цих земельних ділянок,
укладених у подальшому ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 з ОСОБА_8

В судовому засіданні представники
позивача заявлені позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити в
повному обсязі, та послались на
обставини викладені в позові.

Відповідач Українська міська рада
Обухівського району Київської області
в судове засідання не з'явилась, та
подала заяву про визнання позову щодо
вимоги про визнання недійсним і
скасування оскаржуваного рішення в
частині затвердження проекту
землеустрою і передачі у власність
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 земельних ділянок
площею 0,1000 га кожному для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

Представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_3
проти позову не заперечував, позовні
вимоги визнав повністю.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, будучи
повідомленими належним чином про час
та місце судового розгляду, в судове
засідання не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили, заперечень до
суду не подали, а клопотання
відповідача ОСОБА_5 про неодноразові
відкладення розгляду справи в зв»язку
з хворобою її представника визнані
судом безпідставними, а неявка
відповідача ОСОБА_5 в судові засідання
визнана судом як неявка без поважних
причин.

Суд, вислухавши представників сторін,
дослідивши та оцінивши матеріали
цивільної справи, вважає. що позов
підлягає задоволенню у повному обсязі
з таких підстав.

Судом встановлено, що 14.11.2003 р. рішенням
Української міської ради 17 сесії 24
скликання від 14.11.2003 р. позивачу ОСОБА_4
було надано у тимчасове довгострокове
користування на умовах оренди терміном
на 49 років земельну ділянку площею 0,666
га для культурно-оздоровчих і
рекреаційних цілей на території
Української міської ради, в АДРЕСА_1.

24.02.2004 р. на підставі рішення
Української міської ради 17 сесії 24
скликання від 14.11.2003 р., між Українською
міською радою як орендодавцем та
ОСОБА_4 як орендарем було укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 0,666 га, розташованої в АДРЕСА_1,
який було посвідчено державним
нотаріусом Української державної
нотаріальної контори Антонченко О.В.,
зареєстровано в реєстрі за № 596, та в
Книзі записів договорів на право
тимчасового користування землею на
умовах оренди Українською міською
радою за № 5.

З листа Української міської ради вих. №
1102/0/3/13 від 22.05.2013 р. позивач дізнався про
те, що рішенням Української міської
ради 56 сесії 5 скликання від 13.05.2010 р. за
рахунок частини орендованої ним
земельної ділянки у приватну власність
громадянам України ОСОБА_6 та ОСОБА_5
було передано земельні ділянки із
кадастровими номерами :06:014:0073 та
:06:014:0074, кожна по 0,100 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі рішення Української
міської ради 56 сесії 5 скликання від
13.05.2010 року «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність 19-ти громадянам для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель та споруд та для ведення
особистого селянського господарства в
м. Українка та в с. Плюти в межах
Української міської ради» ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 було передано у власність
кожному земельні ділянки площею по 0,100
га з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування жилого
будинку господарських будівель і
споруд, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, а 14.06.2010 року відповідачі
отримали державні акти на право
власності на земельну ділянку серія ЯЛ
номер 076378 та серія ЯЛ номер 076380.

Судом встановлено, що договір оренди
земельної ділянки площею 0,666 га, яка
розташована в АДРЕСА_1, укладений 24.02.2004
р. між позивачем та Українською міською
радою, станом на сьогоднішній день є
дійсним у його первісній редакції, і
частина цієї земельної ділянки, яка
оскаржуваним рішенням Української
міської ради була передана у власність
відповідачам ОСОБА_6 і ОСОБА_5, у
передбачений законодавством спосіб у
позивача не вилучалась.

29.10.2011 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за
договорами купівлі-продажу земельних
ділянок, посвідченими нотаріально та
зареєстрованими у реєстрі за номерами
№ 4578 та № 4582, продали вищевказані
земельні ділянки відповідачу ОСОБА_8 На
підставі згаданих вище договорів на
державному акті серія ЯЛ № 076380 на право
власності на земельну ділянку,
виданому ОСОБА_5 07.10.2010 р., та державному
акті серія ЯЛ № 076378 на право власності
на земельну ділянку, виданому ОСОБА_6
07.10.2010 р., нотаріусом здійснено
відмітку про перехід права власності
на вказані земельні ділянки до ОСОБА_8
Відмітки Управління земельних
ресурсів у Обухівському районі
Київської області про перехід права
власності на земельні ділянки на
вказаних державних актах відсутні.

Відповідно до зведеного плану
земельних ділянок, ситуаційної
план-схеми, та пояснювальної записки,
земельна ділянка ОСОБА_6, кадастровий
номер :06:014:0073, має взаємний
перетин на площу 0,1000 га, земельна
ділянка ОСОБА_5 кадастровий номер
:06:014:0074 - на площу 0,0969 га, із
земельною ділянкою, яка знаходиться в
користуванні позивача.

Відповідно до ст. 14 Конституції
України, право власності на землю
гарантується, це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п. «в», ч. 3 ст. 116 Земельного
кодексу України, безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі одержання земельних
ділянок із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу
України, надання у користування
земельної ділянки, що перебуває у
власності або у користуванні,
провадиться лише після вилучення
(викупу) її в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Частиною 2 ст. 149 Земельного кодексу
України передбачено, що вилучення
земельних ділянок провадиться за
згодою землекористувачів на підставі
рішень Кабінету Міністрів України,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих державних
адміністрацій, сільських, селищних,
міських рад відповідно до їх
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного
кодексу України, власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно п. «г» ч. 3 ст. 152 Земельного
кодексу України, захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Пунктом 1 статті 155 Земельного кодексу
України встановлено, що у разі видання
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Згідно положень ст. 24 Закону України
«Про оренду землі», орендодавець
зобов'язаний не вчиняти дій, які б
перешкоджали орендареві користуватися
орендованою земельною ділянкою.

Статтею 30 Закону України «Про оренду
землі» встановлено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про
оренду землі», розірвання договору
оренди землі в односторонньому порядку
не допускається, якщо інше не
передбачено законом або цим договором.

Згідно ст. 27 Закону України «Про оренду
землі», орендареві забезпечується
захист його права на орендовану
земельну ділянку нарівні із захистом
права власності на земельну ділянку
відповідно до закону.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» від 16.04.2004 року № 7, вирішуючи
спори про припинення права власності
на земельну ділянку чи права
користування нею, суди повинні
враховувати, що орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування має
право прийняти рішення про це лише в
порядку, з підстав і за умов,
передбачених статтями 140 - 149 ЗК. Рішення
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування
перерозподілити землю інакше після
встановлення меж земельних ділянок у
натурі (на місцевості), одержання
власником або землекористувачем
документів, що посвідчують право на
них, та державної реєстрації, не може
бути підставою для припинення права
власності на земельну ділянку або
права користування земельною ділянкою
як повністю, так і частково, оскільки
визначений статтями 140, 141 ЗК перелік
підстав для цього є вичерпним.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» від 16.04.2004 року № 7, розглядаючи
позови про захист прав власників
земельних ділянок і землекористувачів
(про усунення перешкод у користуванні
ними тощо), суд має перевіряти
законність рішення органу виконавчої
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки іншій особі без вилучення
(викупу) її в позивача в установленому
порядку і за наявності для цього
підстав ухвалювати рішення про його
недійсність.

З урахуванням викладеного Українська
міська рада, виносячи рішення від 13.05.2010
р. про виділення земельних ділянок
відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 без
попереднього вилучення їх у позивача у
спосіб, передбачений ЗК України та
Законом України «Про оренду землі»,
порушила законне право позивача на
користування вказаною вище земельною
ділянкою.

З наданої до суду представниками
позивача відповіді Головного
управління Держземагенства у
Київській області від 16.04.2014 р. №
29-10-04-2645/2-14 на адвокатський запит
вбачається, що земельні ділянки з
кадастровими номерами :06:014:0073 та
:06:014:0074 частково розташовані на
землях водного фонду, в нормативній
25-ти метровій прибережно-захисній
смузі річки Стугна.

Відповідно до ситуаційного плану-схеми
розміщення земельних ділянок гр.
ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_5 в АДРЕСА_1,
виготовленого ПП «Едельвейс-К»,
земельні ділянки з кадастровими
номерами :06:014:0073 та :06:014:0074
частково розташовані на захисній зоні
25 м.

Відповідно до п. «д» ч. 4 ст. 84 Земельного
кодексу України, до земель державної
власності, які не можуть передаватись у
приватну власність, зокрема, належать
землі водного фонду.

Згідно п. б ч. 1 ст. 58 Земельного кодексу
України, до земель водного фонду
належать земельні ділянки, зайняті
прибережними захисними смугами вздовж
морів, річок та навколо водойм.

Статтею 88 Водного кодексу України
передбачено, що з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ та інших
водойм в межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги. Прибережні
захисні смуги встановлюються по
берегах річок та навколо водойм уздовж
урізу води (у меженний період) шириною
для малих річок, струмків і потічків, а
також ставків площею менше 3 гектарів -
25 метрів.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу
України, порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель є підставою
визнання недійсними рішень органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування про надання (передачу)
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам.

З огляду на це, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги до
Української міської ради Обухівського
району Київської області про визнання
недійсним рішення Української міської
ради Обухівського району Київської
області 56 сесії 5 скликання від 13.05.2010 р.
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Згідно ч. 1 ст. 126
Земельного кодексу України право
власності, користування земельною
ділянкою оформлюється відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Державні акти на право власності на
земельну ділянку серія ЯЛ номер 076378,
виданий ОСОБА_6 07.06.2010 р. та державний
акт серія ЯЛ номер 076380, виданий ОСОБА_5
07.06.2010 р., суперечать вимогам ст. 14
Конституції України, оскільки видані
на підставі незаконного рішення
Української міської ради від 13.05.2010 р.
Позовна вимога про визнання недійсними
зазначених вище актів та скасування їх
держаної реєстрації є похідною від
вимоги про визнання незаконним
підстави їх видання, нерозривно
пов'язана з останньою, з огляду на що
підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу земельних ділянок,
укладених 29.10.2011 р. між відповідачами
ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_8, суд вважає, що
вони також підлягають задоволенню з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України, зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Визнаючи недійсними рішення
Української міської ради від 13.05.2010 р.,
на підставі якого земельні ділянки
були передані відповідачам ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, а також видані їм на підставі
цього рішення державні акти та
скасовуючи їх державну реєстрацію, суд
приходить до висновку, що у
відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відсутнє
майнове право на зазначені земельні
ділянки. З огляду на те, що відсутність
майнових прав у особи не дає їй права
відчужувати майно, яке їй не належить,
суд приходить до висновку, що
відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_5 було
здійснено відчуження земельних
ділянок, яке суперечить законодавству
України.

Відтак договори купівлі-продажу
земельних ділянок площею 0,1000 га кожна,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,
укладені між відповідачами ОСОБА_6,
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 29.10.2011 р., є недійними.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 10,15,60,212-214,292,294 ЦПК України, ст.ст.
203,215 ЦК України, ст..ст. 14, 19 Конституції
України, ст. ст. 58-59, 116, 125-126, 149, 152, 159, ЗК
України, ст. ст. 24, 30, 31 Закону України
«Про оренду землі», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Української міської ради, ОСОБА_8 про
визнання недійсними рішень, державних
актів на право приватної власності на
землю, та визнання недійсними
договорів купівлі-продажу земельних
ділянок, задовольнити повністю.

Визнати недійсним і скасувати рішення
Української міської ради 56 сесії 5
скликання від 13.05.2010 року в частині
затвердження проекту землеустрою і
передачі у власність ОСОБА_6 земельної
ділянки площею 0,1000 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
(пункт 20 додатку до цього рішення).

Визнати недійсним і скасувати рішення
Української міської ради 56 сесії 5
скликання від 13.05.2010 року в частині
затвердження проекту землеустрою і
передачі у власність ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,1000 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
(пункт 22 додатку до цього рішення).

Визнати недійсним державний акт серія
ЯЛ номер 076378 на право власності на
земельну ділянку, площею 0,1000 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :06:014:0073, виданий
ОСОБА_6 07 червня 2010 року і
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 72, з
відміткою від 29.10.2011 року приватного
нотаріуса Обухівського районного
нотаріального округу ОСОБА_9 про
перехід права власності на вказану
земельну ділянку до ОСОБА_8, та
скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серія
ЯЛ номер 076380 на право власності на
земельну ділянку, площею 0,1000 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :06:014:0074, виданий
ОСОБА_5 07 червня 2010 року і
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 73, з
відміткою від 29.10.2011 року приватного
нотаріуса Обухівського районного
нотаріального округу ОСОБА_9 про
перехід права власності на вказану
земельну ділянку до ОСОБА_8, та
скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,1000 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:06:014:0074, від 29.10.2011 року, укладений
між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, посвідчений
29.10.2011 року приватним нотаріусом
Обухівського районного нотаріального
округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі
за № 4582.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,1000 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:06:014:0073, від 29.10.2011 року, укладений
між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, посвідчений 29.10.2011
року приватним нотаріусом
Обухівського районного нотаріального
округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі
за № 4578.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Обухівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення, особами, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення рішення
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: