Волноваський районний суд, Донецької
у складі: головуючого - судді Гальченко
при секретарі - Сєрих І.С.
з участю позивача, відповідачки
розглянувши у відкритому судовому
засідання цивільну справу по позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
Позивач звернувся до суду із цим
позовом про розподіл спільного майна,
мотивуючи свої вимоги тим, що вони з
відповідачкою проживали у фактичних
шлюбних відносинах з вересня 2002року до
грудня 2013р., у них народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка ОСОБА_3, яка
залишилась жити з ним. Під час
спільного мешкання вони за спільні
гроші 10.01.2008р. придбали автомобіль «Nissan
Maxima» держномерний знак НОМЕР_1, який
зареєстрований на відповідачку,
оскільки на той час він проживав у
зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою
(ОСОБА_4, з якою розірвав шлюб лише
04.10.2011р.) і на своє ім'я зареєструвати
авто не міг. Вважає, що оскільки вони за
період спільного життя за спільні
гроші придбали вказане авто, це є
спільна власність і йому належить
половина вказаного авто, але
відповідач ділити авто не хоче, у
зв*язку з чим просив розділити авто,
визнавши за кожним з них право
власності на його половину.
Позивач в судовому засіданні на позові
наполягає, показав суду, що вони дійсно
з осіні 2002р. до грудня 2013року жили з
відповідачкою у фактичних шлюбних
відносинах, у них є дочка ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка лишилася жити з ним, оскільки
відповідачка його кинула і пішла до
другого чоловіка. Вони 10.01.2008року разом
за спільні кошти придбали авто, який
записали на відповідачку, оскільки він
був у зареєстрованому шлюбі. Зараз
відповідачка авто не віддає, проси його
визнати спільною власністю і визнати
за кожним з них право власності на його
Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, але визнає,
що вони дійсно жили з позивачем у
фактичних шлюбних відносинах з жовтня
2002року до грудня 2013р., вона дійсно пішла
від нього, дочка залишилась жити з ним,
оскільки він дочку проти неї
налаштовує. Дійсно авто купили за
спільні кошти, розуміє, що це спільна
сумісна власність, але позов не визнає,
оскільки позивач забрав доньку, крім
того вона пішла з будинку, нічого не
взявши, хоча разом вони прожили 12-ть
Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріла справи, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню повністю за
Як було встановлено в судовому
засіданні, сторони дійсно проживали у
фактичних шлюбних відносинах з жовтня
2002року по грудень 2013р. (що сторони
визнали в судовому засіданні, не
заперечують проти вказаного факту
спільного проживання однією родиною),
за період спільного життя за спільні
гроші придбали вказаний спірний
автомобіль «Nissan Maxima» держномерний знак
НОМЕР_1, який належить їм у рівних
частках (а.с.7-10). Цей факт сторонами
також не оспорюється.
Таким чином, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що дійсно
сторони жили у фактичних шлюбних
відносинах (що визнано сторонами), то
придбане за час спільного життя майно є
їхньою спільною сумісною власністю.
Згідно вимог ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об*єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Тому слід визнати право
власності кожного на половину
вказаного спірного майна - автомобіля.
Стягнути судові витрати позивач не
На підставі викладенного, ст.ст.57, 60, 63,
69-71 СК України, керуючись 15, 208-210, 214-215
ЦПК України, суд -
Визнати спільною сумісною власністю
сторін автомобіль марки «Nissan Maxima»
держномерний знак НОМЕР_1 та здійснити
його поділ наступним чином:
Визнати право власності за ОСОБА_1 -
ІНФОРМАЦІЯ_2 на ? частину автомобіля
марки «Nissan Maxima» держномерний знак
Визнати право власності за ОСОБА_2 -
ІНФОРМАЦІЯ_3 на ? частину автомобіля
марки «Nissan Maxima» держномерний знак
Рішення може бути оскаржене в
Донецький апеляційний суд через
Волноваський районний суд протягом
10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: