РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2014 року
Бердянський міськрайонний
суд

У складі: головуючого -
судді Троценко Т. А.

При секретарі:
Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердянську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором займу,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, де
вказала, що 10. 09. 2012 року між нею та
ОСОБА_2 був укладений договір займу, за
яким вона передала відповідачу грошову
суму в розмірі 7240 грн.

Оскільки у встановлений в розписці
термін відповідачка гроші не
повернула, просить стягнути з неї суму
боргу.

В судовому засіданні представник
позивачки за довіреністю ОСОБА_3
позовні вимоги підтримала і просить
задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні 03. 04. 2014 року
позивачка ОСОБА_1 суду пояснила, що з
червня по вересень 2012 року
відповідачка працювала у неї
реалізатором, брала гроші і товар в
борг, а при здійсненні переобліку сума
недостачі була виявлена в розмірі 7240
грн., і ОСОБА_2 пообіцяла їх повернути,
але в подальшому відмовилася
віддавати, і вона звернулася до міліції
із заявою про шахрайство. Після цього
відповідачка написала їй розписку і
пообіцяла віддати гроші до 10. 02. 2013 року.
Оскільки свою обіцянку вона не
виконала, їй довелося звернутись до
суду з цим позовом.

В подальшому позивачка пояснювала, що в
неї у квартирі сталася пожежа, в
результаті якої оригінал боргової
розписки був пошкоджений, і у даний час
зберігся не повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 до суду не явилася,
про день слухання справи сповіщена
належним чином, причини неявки суду не
повідомила, заяв про відкладення
справи не надала, і суд розглядає
справу за її відсутності на підставі
наявних доказів.

В судовому засіданні 25. 02. 2014 року і 03. 04.
2014 року позов не визнавала і
пояснювала, що дійсно, вона працювала у
ОСОБА_1 реалізатором, але остання її не
контролювала, не здійснювала щоденний
облік, і після закінчення торгівлі
після інвентаризація у неї виявилася
недостача товару і грошей, але сума
була приблизно 6800 грн. Вона відмовилася
віддавати їх, тоді ОСОБА_1 забрала у неї
паспорт, написала на неї заяву до
міліції, і у кабінеті у працівника
міліції ОСОБА_4 примусив її написати
боргову розписку, хоча вона пояснювала
йому, що грошей не брала.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з витягу з кримінального
провадження, довідки про прийняття і
реєстрації заяви, виданих Бердянським
МВ УМВС України в Запорізькій області
26. 04. 2014 року було здійснено підпали
квартири АДРЕСА_1 і квартири АДРЕСА_2, що
належать на праві власності ОСОБА_1

У зв'язку з цією обставиною ОСОБА_1
представила суду пошкоджений оригінал
боргової розписки між нею та ОСОБА_2,
ксерокопія якої у первинному вигляді
знаходиться у матеріалах цивільної
справи.

Враховуючи дані обставини, суд
сприймає копію розписки замість
оригіналу як належний доказ по справі.

Так, з боргової розписки вбачається, що
10 вересня 2012 року ОСОБА_2 взяла в борг у
ОСОБА_1 7240 грн., які зобов'язалася
повернути до 10 лютого 2013 року.

Ст. 1049 ЦК України передбачає, що
позичальник зобов"язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно до ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш, як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Заперечення відповідачки щодо
примусового написання боргової
розписки не підтверджено жодним
доказом, тому сприймається судом як
спроба уникнути повернення боргу.

Обставини, за яких ця сума заборгована
відповідачкою, не має значення для
вирішення питання про необхідність
повернення грошових коштів, договір
позики відповідачкою не був оспорений,
вона спростовувала тільки суму, на яку
виявилася недостача товару, що
належить ОСОБА_1 і вказувала на те, що
товар міг бути в неї вкрадений.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги законні,
обгрунтовані, доведені належними
доказами, а отже, підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1047,1049 ЦК України, ст.
ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 податковий номер
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 7240
грн. і судовий збір 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Бердянський
міськрайонний суд.

Суддя: Т. А. Троценко