АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6804/2014
Головуючий у 1 інстанції: Набудович І.О.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 01 квітня 2014
року у справі за позовом Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Престиж» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

04 грудня 2013 року ОСББ «Престиж»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1,
у якому просив стягнути заборгованість
за житлово-комунальні послуги у
розмірі 2 999, 47 грн., втрати від інфляції
у розмірі 905, 50 грн., 3 % річних в розмірі
270, 20 грн. і судовий збір у розмірі 229, 4
грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
ОСОБА_1 є власником 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1. З 01 листопада 2007 року
ОСОБА_1 не виконує належним чином свої
обов'язки по своєчасному внесенню в
повному обсязі плати за комунальні
послуги, тому утворилась
заборгованість за період з 01 листопада
2007 року по 01 листопада 2010 року в сумі 2
999,47 грн. Також позивач просив стягнути
з відповідача інфляційні витрати в
розмірі 905 грн. 50 коп., три відсотки
річних в розмірі 270 грн. 20 коп. та
витрати на оплату судового збору в
розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 01 квітня 2014 року позов ОСББ
«Престиж» задоволено, стягнено з
ОСОБА_1 на користь ОСББ «Престиж»
заборгованість за житлово-комунальні
послуги у розмірі 2 999, 47 грн., втрати від
інфляції у розмірі 905, 50 грн., 3 % річних в
розмірі 270, 20 грн. і судовий збір у
розмірі 229, 4 грн.

14 квітня 2014 року ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу на вказане рішення, у
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просила його скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову ОСББ «Престиж». В обґрунтування
заявлених вимог апелянт вказала, що
обрання невірного способу захисту
порушеного права не є підставою для
переривання строку позовної давності.
Також апелянт вказала, що суд першої
інстанції не дав належної оцінки
відсутності між сторонами договірних
відносин, що звільняє її від обов'язку
сплачувати за житлово-комунальні
послуги, які ОСББ «Престиж» надавав в
односторонньому порядку на свій
розсуд. Додатково апелянт зазначила, що
розпорядження виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
відповідно до яких розраховувався
розмір заборгованості, на даний час не
є діючими, а тому не підлягали
застосуванню. Апелянт вважає довідку
про заборгованість юридично нікчемною
та не належним доказом існування у неї
заборгованості по сплаті за
житлово-комунальні послуги. Також
апелянт вказала, що у довідці відсутні
деякі суми, що були сплачені. На думку
апелянта, суд першої інстанції
порушено ч. 1 ст. 549 ЦК України, оскільки
до вимог про стягнення 3 % річних і втрат
від інфляції застосовується річний
строк позовної давності. Додатково
апелянт зазначила, що тариф на
утримання будинків не затверджений
органом місцевого самоврядування, а
тому не може бути застосований.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну
скаргу підтримала і просила суд її
задовольнити.

Представник ОСББ «Престиж» за
довіреністю - Харченко М.В. апеляційну
скаргу просив відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що ОСОБА_1 є власником
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, в
якому створено ОСББ «Престиж», що
являється балансоутримувачем і
здійснює утримання та обслуговування
цього будинку (а.с. 7).

Відповідно до наданого ОСББ «Престиж»
розрахунку з 01 листопада 2007 року ОСОБА_1
несвоєчасно та не у повному обсязі
сплачує надані їй житлово-комунальні
послуги, у зв'язку з чим за період з
01.11.2007 року по 01.11.2010 року утворилась
заборгованість в розмірі 2999,47 грн., з
яких: опалення - 1139,80 грн., холодна вода -
269,95 грн., гаряча вода - 659,88 грн., внески
на оплату послуг по утриманню будинків
- 929,84 грн. (а.с. 8).

Сторони між собою не укладали договір
про надання послуг з утримання будинку
та прибудинкової території.

ОСББ «Престиж» в межах трирічного
строку позовної давності звертався до
Дарницького районного суду м. Києва із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за
оплату житлово-комунальних послуг.

13 грудня 2010 року винесено судовий наказ
про стягнення заборгованості з ОСОБА_1
за оплату житлово-комунальних послуг
(а.с. 4).

29 жовтня 2012 року ухвалою Дарницького
районного суду м. Києва судовий наказ
скасовано (а.с.5).

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 07 листопада 2013 року позовну
заяву ОСББ «Престиж» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості повернуто
позивачу для подання до належного суду
(а.с. 6).

29 листопада 2013 року ОСББ «Престиж»
направив до Дарницького районного суду
м. Києва позовну заяву до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг (а.с. 19).

Задовольняючи позов суд першої
інстанції керувався ст. 10 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», ст.ст. 19-20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», ст.ст. 509, 526, 610, 625 ЦК України та
виходив з того, що ОСОБА_1 своєчасно і у
повному обсязі не вносила плату за
спожиті житлово-комунальні послуги.
Також суд першої інстанції вказав, що
строк позовної давності перервався
відповідно до ст. 264 ЦК України, так як
позивач в межах 3-річного строку
звертався до суду із заявою про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за житлово-комунальні
послуги.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 2, п. 7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 572 від 08
жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» власники
квартир багатоквартирних будинків
зобов'язані вносити на відповідний
рахунок власника будинку плату за
обслуговування і ремонт будинку. Ці
платежі і платежі за комунальні
послуги власниками, наймачами і
орендаторами вносяться щомісяця.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах. Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

За положеннями ч.ч. 1, 5-7 ст. 13 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» відносини
власників приміщень і управителя
регулюються договором між ними, який
укладається на основі Типового
договору, форму якого затверджує
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади з питань
містобудування та житлової політики.
Укладення договору між власником
окремого приміщення у житловому
комплексі та управителем є
обов'язковим і не залежить від членства
в об'єднанні, за винятком випадку, коли
власник і управитель є однією особою. У
разі відмови власника приміщення
укладати договір або сплачувати
обов'язкові платежі на утримання та
ремонт неподільного майна та
відповідної частки загального майна
об'єднання має право звернення до суду
для стягнення нарахованих платежів у
судовому порядку. Право на звернення до
суду виникає у об'єднання через
шістдесят днів з дня припинення
платежів або відмови в укладенні
договору.

ОСОБА_1 не виконувала свого обов'язку
своєчасно і у повному обсязі
сплачувати за спожиті
житлово-комунальні послуги, а тому суд
першої інстанції обґрунтовано стягнув
з неї заборгованість, що утворилася.

Відхиляючи посилання апелянта на те, що
відсутність між нею та ОСББ «Престиж»
договірних відносин звільняє її від
обов'язку сплачувати за
житлово-комунальні послуги, колегія
суддів виходить з того, що обставин, що
підтверджують відмову ОСОБА_1 від
користування житлово-комунальними
послугами за вказаний період,
неналежного надання або ненадання
житлово-комунальних послуг, судом
першої інстанції, як і судом
апеляційної інстанції, не встановлено.

Також колегія суддів не приймає до
уваги посилання апелянта на те, що
довідка про заборгованість є юридично
нікчемною та не належним доказом
існування у неї заборгованості по
сплаті за житлово-комунальні послуги,
оскільки будь-яких належних і
допустимих доказів відсутності у неї
заборгованості ОСОБА_1 суду не надала.

Є такими, що не узгоджуються з
матеріалами справи, посилання апелянта
на те, що у розрахунку заборгованості
не враховано деякі внесені нею кошти на
погашення заборгованості - усі кошти,
внесені ОСОБА_1 для оплати за спожиті
житлово-комунальні послуги згідно
наданих нею квитанцій враховані ОСББ
«Престиж», що підтверджується витягом
з особового рахунку НОМЕР_1 власника
квартири АДРЕСА_1 (а.с. 187-188).

Не заслуговують на увагу посилання
апелянта на те, що до вимог про
стягнення 3 % річних і витрат від
інфляції встановлена позовна давність
в 1 рік, оскільки вказані суми не є
неустойкою.

З матеріалів справи вбачається, що
тариф на послуги з утримання будинку і
прибудинкової території затверджено
рішенням загальних зборів членів ОСББ
«Престиж» від 14 вересня 2007 року (а.с.
196-197), а тому вказаний тариф підлягає
застосуванню.

З витягу з особового рахунку
вбачається, що при розрахунку
заборгованості застосовувалися
тарифи, затверджені розпорядженнями
Київської міської державної
адміністрації від 30.10.2006 року № 1574, № 1576
і № 1577, що надалі були скасовані
розпорядженнями КМДА № 640, 641, 642, 643 від 30
травня 2007 року. Останні були скасовані
постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 липня 2007 року, яка
набрала законної сили 23 грудня 2008 року,
і постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 січня 2009
року. З огляду на викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що ОСББ
«Престиж» обґрунтовано здійснено
нарахування ОСОБА_1 плати за спожиті
житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. Якщо
суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

На підставі ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що у
грудні 2008 році, у вересні 2010 року, у
січні 2011 року ОСОБА_1 частково
погашався борг за спожиті
житлово-комунальні послуги (а.с. 18, 87-88),
тобто строк позовної давності
переривався та на момент звернення до
суду не був пропущений.

Посилання апелянта на те, що обрання
невірного способу захисту порушеного
права не є підставою для переривання
строку позовної давності, колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
зазначені доводи не спростовують
висновку суду про задоволення позову
ОСББ «Престиж».

Отже, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для скасування рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
01 квітня 2014 року немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 01 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді