АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/3782/2014
Головуючий в суді 1
інстанції - Шум Л.М.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Телегіній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка
подана її представником ОСОБА_3, на
додаткове рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 04 лютого 2014
року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановила:

Додатковим рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 04 лютого 2014
року частково задоволено заяву
представника позивача та викладено
другий абзац резолютивної частини
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 23 грудня 2013 року в
наступній редакції :

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» залишок
заборгованості по кредиту в розмірі 53
946, 51 доларів США, що еквівалентно 430 708
грн. 93 коп., несплачені відсотки по
кредиту в розмірі 19 562, 16 доларів США, що
еквівалентно 156 184 грн. 28 коп.,
заборгованість по пені в розмірі 430 708
грн. 93 коп., судовий збір в розмірі 3219
грн. та витрати за
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн., а
всього - 1 020 941 грн. 14 коп.»

Не погоджуючись з додатковим рішенням,
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати додаткове рішення,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.

Вказував, що ст. 220 ЦПК України не
передбачено викладення резолютивної
частини рішення в новій редакції,
оскільки суттю додаткового рішення є
додатково вирішити невирішені судом
питання, а не змінити рішення шляхом
виправлення описки, що регулюється ст.
219 ЦПК України. Однак, суд першої
інстанції фактично вніс виправлення
арифметичних помилок до судового
рішення, а не ухвалив додаткове
рішення.

В судове засідання представники сторін
не з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
тому колегією суддів визнано за
можливе розглянути справу в їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 23 грудня 2013 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» залишок
заборгованості по кредиту в розмірі 53
946, 51 доларів США, що еквівалентно 430 708
грн. 93 коп., несплачені відсотки по
кредиту в розмірі 19 562, 16 доларів США, що
еквівалентно 156 184 грн. 28 коп.,
заборгованість по пені в розмірі 430 708
грн. 93 коп. та судовий збір в розмірі 3441
грн., а всього - 1 021 043 грн. 14 коп.

26.12.2013 року до суду надійшла заява
представника ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» - Киринюк Л.А. про ухвалення по
справі додаткового рішення, а саме:
вирішити питання про стягнення з
відповідачки ОСОБА_2 витрат за
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн.

Постановляючи додаткове рішення від 04
лютого 2014 року шляхом викладення у
новій редакції рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 23 грудня 2014
року, суд першої інстанції виходив з
того, що у рішенні від 23 грудня 2014 року
було помилково зазначено завищену суму
судового збору - 3441 грн., тоді як
фактично позивачем було сплачено 3219
грн. судового збору. Але при цьому
рішенням не було стягнуто витрати,
сплачені позивачем за
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн.

А тому шляхом перерахунку розміру
понесених позивачем судових витрат
суд першої інстанції в додатковому
рішенні зазначив іншу, меншу за
розміром суму судових витрат,
відповідно також зменшивши загальний
розмір стягнутої суми з 1 021 043 грн. 14 коп.
на 1 020 941 грн. 14 коп.

Однак колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони зроблені з
порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України,
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги,
з приводу якої сторони подавали докази
і давали пояснення, не ухвалено
рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати;

3) суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові
витрати.

У п.20 Постанови № 14 Пленуму Верховного
Суду України від 18 грудня 2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі»
роз'яснено, що додаткове рішення може
бути ухвалено лише у випадках і за умов,
передбачених статтею 220 ЦПК; воно не
може змінити суті основного рішення
або містити в собі висновки про права
та обов'язки осіб, які не брали участі у
справі, чи вирішувати вимоги, не
досліджені в судовому засіданні. При
порушенні питання про ухвалення
додаткового рішення з інших підстав
суд ухвалою відмовляє в задоволенні
заяви.

Отже, чинним процесуальним
законодавством не передбачено
ухвалення додаткового рішення шляхом
викладу резолютивної частини
ухваленого цим судом рішення в новій
редакції.

З вищевикладеного вбачається, що
оскільки рішенням суду від 23 грудня 2013
року судові витрати були стягнуті з
відповідача на користь позивача у
більшому розмірі, ніж сплатив позивач,
навіть враховуючи витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, то підстави для
задоволення заяви ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» про ухвалення додаткового
рішення та стягнення цих витрат -
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України, суд
може з власної ініціативи або за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки.

Пунктом 19 вищевказаної Постанови
визначено, що після внесення
виправлень чи арифметичних помилок
текст рішення змінювати не можна, проте
у виконавчому листі наводяться
формулювання резолютивної частини
рішення в тій редакції, яку воно
отримало у зв'язку з постановленням
відповідної ухвали.

Таким чином, якщо судові витрати були
стягнуті з відповідача, але при
підрахунку понесених позивачем
судових витрат судом була допущена
описка чи арифметична помилка, вона
може бути виправлена шляхом
постановлення відповідної ухвали, а не
додаткового рішення.

Відповідно до ст. 219, 220 ЦПК України,
питання щодо вирішення заяви про
ухвалення додаткового рішення та
виправлення у судовому рішенні описок
чи арифметичних помилок може бути
вирішене лише судом, що ухвалив
рішення.

Враховуючи, що заява представника ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» про ухвалення
додаткового рішення щодо стягнення
витрат на ІТЗ була вирішена судом
першої інстанції з порушенням
процесуального закону, апеляційну
скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити
частково, додаткове рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 04 лютого 2014 року - скасувати, а
питання розгляду заяви представника
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - передати
на новий розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312- 315, 317, 219, 220,
218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Додаткове рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 04 лютого 2014
року - скасувати, питання розгляду
заяви представника ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» про ухвалення додаткового
рішення - передати на новий розгляд
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: