Справа № 182/939/14-ц
Провадження № 2/0182/1681/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2014 року Нікопольський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого суддіРибакової В.В.
при секретаріЗатуливітер Н.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нікополі цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.06.2014 року звернувся до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на
такі обставини.

Він з 08.06.1991 року перебуває з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу вони мають повнолітнього
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне
життя з відповідачем не склалось через
різні погляди на життя, постійні
образи, чвари та суперечки, які
виникали по всім побутовим питанням.
Вважає подальше спільне життя та
збереження шлюбу неможливими. З січня
2013 року вони проживають окремо, шлюбні
відносини між ними припинилися.
Просить шлюб розірвати в судовому
порядку, так як відповідач на
розірвання шлюбу через органи РАЦС не
погоджується. Вказав, що відповідач
проживає в м. Дніпропетровськ, однак не
заперечує проти слухання справи в
Нікопольському міськрайонному суді
Дніпропетровської області.

Позивач надав до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, на позовних
вимогах наполягає (а.с.16). Вказав, що
шлюбні відносини припинені з січня 2013
року. Майнового спору немає.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач проживає в м.
Дніпропетровськ. Відповідно до ч.2 ст.110
ЦПК України, позови про розірвання
шлюбу можуть пред'являтися за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування позивача також у разі, якщо
на його утриманні є малолітні або
неповнолітні діти або якщо він не може
за станом здоров'я чи з інших поважних
причин виїхати до місця проживання
відповідача. За домовленістю подружжя
справа може розглядатися за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування будь-кого з них. Як
вбачається з заяви відповідача (а.с.9),
вона не заперечувала проти розгляду
справи за позовом ОСОБА_3 до неї про
розірвання шлюбу у Нікопольському
міськрайонному суд Дніпропетровської
області.

Відповідач надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності (а.с.17).
Проти розірвання шлюбу не заперечує.
Вказала, що шлюбні відносини припинені
з січня 2013 року. Майнового спору немає.
Просить після розірвання шлюбу
залишити їй прізвище „ОСОБА_4".

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК
України підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони 08.06.1991 року зареєстрували шлюб
(а.с.7). Від шлюбу сторони мають
повнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Шлюбно-сімейні відносини між сторонами
припинені з січня 2013 року через різні
погляди на життя, постійні образи,
чвари та суперечки, які виникали по
всім побутовим питанням. Сторони
проживають окремо, спільне
господарство не ведуть. Майнового
спору немає. Примирення між ними
неможливе.

За таких обставин, на думку суду,
зберегти сім'ю неможливо.

Суд, враховуючи ту обставину, що
відповідач не погоджується на
розірвання шлюбу через органи РАЦС,
вважає за необхідне розірвати шлюб у
судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,110,174,209,212-215,218 ЦПК
України, ст.ст. 110,112 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 08.06.1991 року міським відділом
запису актів громадянського стану м.
Нікополь за актовим записом № 547, від
якого неповнолітніх дітей немає -
розірвати.

Після розірвання шлюбу громадянину
ОСОБА_3 залишити прізвище „ОСОБА_3",
громадянці ОСОБА_4 залишити прізвище
„ОСОБА_4".

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя: В. В. Рибакова