Справа № 467/899/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

23.05.2014 року Арбузинський районний
суд

Миколаївської області у складі:

головуючого - судді
Кірімової О.М.,

секретаря
Андросової А.В.,

представника ВДВС Арбузинського РУЮ
Шевченко В.М.,

розглянувши подання виконуючого
обов'язки начальника відділу державної
виконавчої служби Арбузинського
районного управління юстиції в
Миколаївській області про тимчасове
обмеження у праві виїзду керівника
боржника - юридичної особи за межі
України,

ВСТАНОВИВ:

Виконуючий обов'язки начальника
державної виконавчої служби
Арбузинського районного управління
юстиції в Миколаївській області
Шевченко В.М. звернувся до суду з
поданням, в якому просить тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі України
без вилучення паспорту керівника
боржника - ПП «Реалбудсервіс-Транс»
Давія В.В. до повного та фактичного
виконання боржником виконавчого
документа. Державний виконавець в
поданні посилається на те, що на
виконанні знаходиться виконавче
провадження по виконанню наказу
господарського суду Миколаївської
області № 915/1237/13 від 16.09.2013 року про
стягнення з ПП «Реалбудсервіс-Транс»
на користь ТОВ «Лайнекс» 116863,16 грн. -
основного боргу, 2257, 22 грн. - 3% річних, 233,
73 грн. - збитків від інфляції та 2387,08 грн.
- судового збору.

Представник ВДВС Арбузинського РУЮ в
судовому засіданні підтримав подання
та просив його задовольнити, обмеживши
керівника ПП «Реалбудсервіс-Транс»
Давія В.В. у праві виїзду з України до
повного та фактичного виконання
боржником виконавчого документа.
Звернув увагу суду на те, що ПП
«Реалбудсервіс-Транс» самостійно
рішення суду не виконується. Державним
виконавцем вжито усіх, передбачених
законодавством заходів примусового
виконання рішень, однак боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судом. В зв'язку з
зазначеним, станом на 22.05.2014 року
заборгованість за даним виконавчим
провадженням становить 121741 грн. 19 коп.

Вислухавши думку представника ВДВС
Арбузинського РУЮ, дослідивши подання,
вивчивши надані суду письмові докази,
суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
право кожного вільно залишати
територію України може бути обмежене
лише законом.

Зі змісту ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
вбачається, що питання про тимчасове
обмеження боржника фізичної особи або
керівника боржника юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцем знаходження органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон визначені Законом України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 року.

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає
декілька видів обмеження виїзду
громадян України за кордон, зокрема:
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорту
та тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у певних випадках, що визначені
в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) до
виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм вбачається,
що особі, яка має паспорт для виїзду за
межі України, та має такий намір, може
бути відмовлено у виїзді за кордон у
випадку ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням до виконання
зобов'язань.

Таким чином, при зверненні до суду з
вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні послатися на
обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник (керівник боржника юридичної
особи) має паспорт для виїзду за кордон,
ухиляється від виконання зобов'язань
та його дії свідчать про намір виїхати
за кордон.

При зверненні до суду з зазначеним
поданням державний виконавець не навів
жодних з перелічених обставин, а
послався, як на підставу для обрання
такого обмеження особі, тільки на
наявність виконавчого провадження про
стягнення заборгованості та наявність
заборгованості у виконавчому
провадженні.

Крім того, державний виконавець в
поданні посилається на вжиті ВДВС
заходи примусового виконання рішень, а
саме: винесення постанови про арешт
коштів боржника; направлення запитів
до органів, що реєструють право
власності на майно, та отриманні
відповіді, як перелік усіх вжитих
заходів примусового виконання рішень.
Однак, при цьому матеріали подання
містять лише копію наказу
господарського суду Миколаївської
області, копію постанови про відкриття
виконавчого провадження та витяг з
ЄДРПОУ станом на 06.03.2014 року. Дані
обставини не діють суду змоги дійти
обґрунтованого висновку про те, що ДВС
вжито всіх можливих заходів
примусового виконання рішень та
висновку про умисне ухилення боржника
від виконання рішення суду.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку про те, що в задоволенні
подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209-210, 377-1 ЦПК України,
суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання виконуючого
обов'язки відділу державної виконавчої
служби Арбузинського районного
управління юстиції в Миколаївській
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду керівника боржника -
юридичної особи за межі України -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Арбузинський районний
суд на протязі 5 днів з дня отримання її
копії.

Суддя Арбузинського

районного суду
О.М. Кірімова