27.05.2014 Справа № 756/3305/14-ц
Справа № 2/756/2234/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва у складі

головуючого судді
Богдан О.О.

при секретарі
Каракаю О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції в м. Києві
про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2014 року позивачка
звернулась до суду з даним позовом. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Мінського районного
управління юстиції в м. Києві від 27.01.2004
року № 224/14 накладено арешт на все
майно, що належало ОСОБА_2

Арешт на майно ОСОБА_1 накладено
на підставі виконавчого листа,
виданого Шевченківським районним
судом м. Києва від 26.12.2003 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Будинок книги» суми боргу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла.
ОСОБА_1 є матір»ю та спадкоємцем першої
черги за законом після смерті ОСОБА_2

Після смерті доньки в Одинадцятій
Київській державній нотаріальній
конторі було заведено спадкову справу,
але оформити спадщину позивачка не має
можливості, оскільки з витягу про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони
об»єктів нерухомого майна вбачається,
що на все майно ОСОБА_2 накладено арешт.

Листом №911 від 28.02.2014 року
відповідач, який є правонаступником
відділу державної виконавчої служби
Мінського районного управління
юстиції в м. Києві, повідомив позивачку
про знищення виконавчого провадження,
відкритого на підставі виконавчого
листа №1-1574 Шевченківського районного
суду м. Києва від 26.12.2003 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Будинок книги» 7573,06 грн., на підставі
п.9.9. Порядку роботи з документами в
органах державної виконавчої служби,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5,
тому зняти арешт державна виконавча
служба не має можливості.

Вважаючи, що діями відповідача
порушено права позивача на прийняття
спадщини після померлої доньки,
позивачка просить зняти арешт з всього
майна, яке належало ОСОБА_2, в тому числі
з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого
згідно розпорядження №1666 від 31.08.1999
року.

В судове засідання сторони не
з»явилися, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Надали суду заяви про розгляд
справи у їх відсутності. Суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутності сторін.

Суд, вивчивши письмові докази у
справі, встановив наступне.

Постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 27.01.2004 року
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Мінського
районного управління юстиції в м.Києві
накладено арешт на все майно
ОСОБА_2(а.с.7).

Арешт нерухомого майна ОСОБА_2
також підтверджується витягом про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об»єктів нерухомого майна
№30361600 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про право
власності на житло від 31.08.1999 року
квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 рівних долях
(а.с.9).

Відділ державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у м. Києві листом
від 28.02.2014 року №911 підтвердив факт
знищення виконавчого провадження у
з»язку з закінченням терміну
зберігання, відкритого на підставі
виконавчого листа №1-1574
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26.12.2003 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ТОВ «Будинок книги»
7573,06 грн., на підставі п.9.9. Порядку
роботи з документами в органах
державної виконавчої служби,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5
(а.с.12).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі закінчення виконавчого
провадження арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення.

В порушення зазначених вище вимог
зазначеного вище Закону державний
виконавець, закінчуючи виконавче
провадження та закривши його, не
скасував арешт майна боржника, чим
порушив законні права позивача, які
підлягають судовому захисту.

Керуючись ст. 50 Закону України
«Про виконавче провадження»,ст..ст. 15, 30,
60, 114, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції в м. Києві про зняття арешту з
майна задовольнити.

Зняти арешт з всього майна
боржника - ОСОБА_2 в тому числі з 1/3
частини квартири АДРЕСА_1, накладеного
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Мінського районного управління
юстиції у м.Києві №224/14 від 27.01.2004 року з
виключенням запису про арешт у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
О.О. Богдан