Справа № 744/382/14 Провадження №
22-ц/795/1160/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Попович В. В. Доповідач - Зінченко С. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко
С.П.,суддів:Вінгаль В.М., Кузюри Л.В., при
секретарі:Шкарупі Ю.В.за
участю:представника позивача Рожка
С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Семенівського районного суду від 09
квітня 2014 року та додаткове рішення
цього ж суду від 15 квітня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства „Акцент Банк"
до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Семенівського районного суду
від 09 квітня 2014 року позовні вимоги ПАТ
„Акцент Банк" задоволено, стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ПАТ „Акцент Банк" 2549
грн. 50 коп. заборгованості за кредитом,
10 213 грн. 46 коп. заборгованості по
процентам за користування кредитом, 4685
грн. заборгованості по комісії, 872 грн. 40
коп. процентної ставки за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, а також 243 грн. 60 коп.
судового збору.

Додатковим рішенням Семенівського
районного суду від 15 квітня 2014 року
стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ
„Акцент Банк" 500 грн. штрафу
(фіксованої ставки).

Не погоджуючись із вказаними судовими
рішеннями, ОСОБА_6 оскаржила його в
апеляційному порядку, посилаючись на
неповне з'ясування обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та постановити нове
рішення, про зменшення суми боргу до 11
042 грн. Апелянт наполягає на
необхідності застосування до спірних
правовідносин строку позовної
давності і визначенні суми боргу за
період з березня 2011 року в розмірі 11 042
грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року
між ПАТ „Акцент Банк" та ОСОБА_6 було
укладено кредитний договір б/н,
відповідно до якого остання отримала
кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Сторонами не заперечується, що ПАТ
„Акцент Банк" зобов'язання за
Договором виконав в повному обсязі та
надав відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил
надання банківських послуг -
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за Кредитом, відсотками
за його користування, за перевитратами
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
кредитним договором.

Пунктом 6.6 вищевказаних Умов
передбачено, що у разі невиконання
зобов'язань за договором, на вимогу
Банку позичальник зобов'язаний
виконати зобов'язання з повернення
Кредиту (у тому числі простроченого
кредиту та Овердрафту), оплатити
Винагороду Банку.

Згідно пункту 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично
пролонгується на такий же термін.

ОСОБА_6 належним чином не виконувала
взяті на себе зобов'язання та згідно з
розрахунком заборгованості за
кредитним договором б/н станом на 20.02.2014
року має заборгованість перед банком у
сумі 18 820 грн. 36 коп., з яких:
заборгованість за кредитом - 2549 грн. 50
коп., заборгованість за процентами -10 213
грн. 46 коп., заборгованість по комісії -
4685 грн., штраф (фіксована частина) -500
грн., штраф (процентна складова) -872 грн.
40 коп.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ
„ПриватБанк" про стягнення
заборгованості за кредитом, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем порушені взяті на себе
зобов'язання щодо повернення кредитних
коштів та що до спірних правовідносин
не підлягають застосуванню наслідки
спливу строку позовної давності.

Апеляційний суд погоджується з таким
висновком, оскільки судом першої
інстанції обставини справи з'ясовані в
обсягу, необхідному для правильного
вирішення спору, відповідно до
встановлених обставин, правильно
визначено суть і характер
правовідносин сторін та норми
матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Частиною 2 статті 6 ЦК України
передбачено, що сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Також відповідно до п. 5.4 розділу 5
„Порядок нарахування та оплати
процентів. Порядок погашення боргових
зобов'язань" Умов та правил надання
банківських послуг, строк погашення по
кредиту (кредитний ліміт, кредитна
лінія) за платіжними картками без
встановленого мінімального
обов'язкового платежу, відбувається в
наступному порядку:

- строк погашення процентів по Кредиту -
щомісячно за попередній місяць;

- строк погашення Кредиту - в повному
об'ємі, не пізніше останнього дня
місяця, вказаного на платіжній картці.

Оскільки строк погашення кредиту в
повному обсязі Умовами договору
визначено останнім днем місяця
вказаного на платіжній картці, а згідно
довідки ПАТ „Акцент Банк" строк дії
картки НОМЕР_1, виданої ОСОБА_6 був
встановлений до лютого 2012 року,
перевипуск вказаної картки
здійснювався в лютому 2012 року з строком
дії до січня 2016 року.

Крім того, згідно наданого суду
скріншоту (фото) екрану ПК з відділення
ПАТ „Акцент Банк" з фотографією ОСОБА_6,
створеною 07.12.2012 року, остання, саме
07.12.2012 року, зверталася до банку для
отримання картки з наступним строком
дії до січня 2016 року.

Також випискою по рахунку кредитної
карти за НОМЕР_1 підтверджено, що ОСОБА_6
здійснювалось часткове погашення
кредиту - 13.01.2011 року, 16.02.2011 року, 12.03.2011
року, 13.04.2011 року, 12.05.2011 року, 14.06.2011 року,
13.07.2011 року, 13.08.2011 року, 13.09.2011 року,
17.10.2011 року, 15.11.2011 року, 14.12.2011 року,
23.01.2012 року, 20.02.2012 року, 13.03.2012 року,
13.04.2012 року, 17.05.2012 року, 15.06.2012 року,
13.07.2012 року, 13.08.2012 року, 17.09.2012 року,
07.12.2012 року, 23.01.2013 року.

Відповідачем ОСОБА_6 дана інформація не
спростована.

Відповідно до положень ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчать про визнання нею боргу або
іншого обов'язку.

Тобто, відповідач ОСОБА_6, здійснюючи
щомісячно часткове погашення боргу по
кредиту та звертаючись до банку за
отриманням нової картки з наступним
строком дії до січня 2016 року, фактично
продовжила строк погашення кредиту в
повному обсязі до останнього дня січня
2016 року.

На підставі продовження строку дії
кредитної карти, строк дії кредитного
договору також було подовжено.

Враховуючи вказане, суд першої
інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав для застосування до вказаних
кредитних правовідносин наслідків
спливу позовної давності згідно ст. 257
ЦК України.

Вказаний висновок узгоджуються з
правовою позицією, яка висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 19 березня 2014 року, в якій зазначено,
що відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Отже, доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку, що під час
розгляду справи допущені порушення
норм процесуального права, або
неправильно застосовані судом норми
матеріального права, які передбачені
статтею 309 ЦПК України, як підстави для
скасування рішення суду.

З врахуванням зазначеного, висновок
суду про наявність підстав для
стягнення заборгованості по
картковому кредиту ґрунтується на
законі та відповідає матеріалам
справи, а тому апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Семенівського районного суду
від 09 квітня 2014 року та додаткове
рішення цього ж суду від 15 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: