Справа №
Номер провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

« 14» травня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

Головуючого - судді Суворової О.В.

при секретарі - Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_3, в якому просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на такі
обставини.

У позові позивач вказує, що згідно
довідки (виписки з домової книги про
склад сім'ї та реєстрацію) у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач -
ОСОБА_3. Проте понад 7 років він фактично
не проживає у вказаній квартирі та не
сплачує за користування наданим
житлом.

Оскільки відповідач досі залишається
зареєстрованим в даній квартирі,
останній створює перешкоди позивачу у
здійсненні ним права розпорядження
квартирою.

У зв'язку з цим позивач звернулась до
суду та просить визнати особу такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за вказаною адресою.

Позивач у судове засідання не
з'явилась, подала заяву про розгляд
справи за її відсутністю, підтримуючи
позовні вимоги, крім того зазначивши,
що заперечень проти заочного розгляду
справи не має.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, повідомлявся про день та час
розгляду справи, відповідно до судової
повістки вбачається, що вручити її не
удається можливим через не проживання
за зазначеною адресою .

Суд у зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від представника позивача,
ухвалив слухати справу за відсутності
сторін, що не з'явились, у порядку
заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав .

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 в рівних частках належить
квартира АДРЕСА_1, про що свідчить
свідоцтво про право власності на житло
від 14.04.2009 року та витяг КП «ОМБТІ та
РОН» про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 30.06.2009 року.

У квартирі АДРЕСА_1 року понад семи
років не проживає та не сплачує за
користування наданим житлом ОСОБА_3

Факт не проживання відповідача
підтверджується відповідними актами
про не проживання, складеними
мешканцями будинку від 29.12.2013 року,
08.05.2014 року, завіреними представниками
дільниці №10 КП «ЖКС
«Порто-Франківський», які містяться в
матеріалах справи.

Беручи до уваги представлені стороною
документи, Акт про не проживання,
складений мешканцями будинку 08.05.2014
року, завірений представниками
дільниці №10 КП «ЖКС
«Порто-Франківський», суд вважає
доведеним той факт, що відповідач
більше семи років по цей час у квартирі
АДРЕСА_1 не проживає.

Оскільки розрахунок експлуатаційних
платежів і платежів за надання
комунальних послуг здійснюється,
виходячи з кількості зареєстрованих за
адресою цієї квартири, це створює
перешкоди для позивача в здійсненні
права користування щодо неї.

Враховуючи те, що відповідач на спірній
житловій площі не проживає більш як
шість місяців, а також той факт, що
судом не встановлено поважних причин
відсутності відповідача у спірному
житловому приміщенні, суд дійшов
висновку про втрату відповідачем права
користування ним, тому питання про
збереження цього права користування
відповідачем ставитись перед судом не
може.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, проводиться
в судовому порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового
кодексу УРСР при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.
Зазначена норма має бути застосована
судом до спірних правовідносин,
оскільки початок встановленого
законом строку не проживання у спірній
квартирі, з яким пов'язується втрата
права на житло, а також його закінчення
протікали в період дії саме цієї норми
закону.

Також суд враховує, що відповідно до ст.
3 Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" реєстрація - це
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесення цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.
Оскільки відповідач за вказаною
адресою не проживає, ця житлова
квартира не є його місцем проживання
або місцем перебування, він має бути
знятий з реєстрації за цією адресою.

Відповідно до ст.7 Закону України
„Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні"
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, …. остаточного
рішення суду (про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою), свідоцтва про
смерть.

Враховуючи обставини справи, суд
вважає за необхідне визнати позов
обґрунтованим та визнати відповідача
таким, що втратив право користування
приміщенням.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів. Згідно ст. 16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися в суд за захистом свого
цивільного права у випадку його
порушення з вимогою про примусове
виконання зобов'язання в натурі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
16 ЦК України, ст. ст. 71, 72 Житлового
кодексу УРСР, ст.ст. 3, 7 Закону України
„Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні ", ст.
ст. 10. 11. 61, 74, 76, 169, 209, 212, 214-215, 217, 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України, СУД -

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.В. Суворова

14.05.2014