Справа 206/1572/14-ц
Провадження 2/206/574/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"14" травня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Кушнірчука Р.О.,

при секретарі Ковтун
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя особа -
Самарський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
зняття з розшуку майна накладеного в
рамках виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

14 березня 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, який
обґрунтував тим, що 9 січня 2007 року між
ним та відповідачем був укладений
договір № DNI0AE00010362, згідно з яким
позивач надав відповідачеві кредит у
розмірі 29272,50 доларів США. В
забезпечення виконання зобов'язаннь за
даним кредитним договором між
позивачем та відповідачем був
укладений договір застави
автотранспорту № DNI0AE00010362 від 9 січня 2007
року. Відповідно до умов договору
застави відповідач передав в заставу
позивачу автомобіль (марки Mercedes Benz,
модель: Sprinter, рік випуску: 2002 рік, №
кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_2). Заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
24 лютого 2014 року становить 60289,10 доларів
США.

19 вересня 2011 року державним виконавцем
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Гейко О.С.
при примусовому виконанні виконавчого
листа Дніпропетровського районного
суду м. Дніпропетровська було
накладено розшук на вищенаведений
автомобіль.

Позивач просить суд зняти розшук з
майно накладений державним виконавцем
в рамках виконавчого провадження, а
саме: автомобіль (марки Mercedes Benz, модель:
Sprinter, рік випуску: 2002 рік, № кузова/шасі:
НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_2).

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов у повному
обсязі не заперечуючи проти ухвалення
заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений. У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що
у сукупності із вказаними вище
обставинами дає суду підстави для
застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст.
224, 225 ЦПК України.

Представник третьої особи Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції у судове засідання
не з'явився, надав на адресу суду заява
з проханням розглядати справу за його
відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що у позові слід відмови з
наступних підстав.

Суд встановив, що 9 січня 2007 року між
позивачем та відповідачем був
укладений договір № DNI0AE00010362, згідно з
яким позивач надав відповідачеві
кредит у розмірі 29272,50 доларів США. В
забезпечення виконання зобов'язаннь за
даним кредитним договором між
позивачем та відповідачем був
укладений договір застави
автотранспорту № DNI0AE00010362 від 9 січня 2007
року. Відповідно до умов договору
застави відповідач передав в заставу
позивачу автомобіль (марки Mercedes Benz,
модель: Sprinter, рік випуску: 2002 рік, №
кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_2) (а.с.а.с.5-9, 32-35).

2 лютого 2011 року Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська було видано
виконавчий лист про солідарне
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок
повернення заборгованості за
кредитним договором №2007-157 від 08.08.2007
року - 90049,59 гривень (а.с.49).

На підставі вищенаведеного
виконавчого листа державним
виконавцем Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гейко О.В. 8 вересня
2011 року було прийнята постанова про
відкриття виконавчого провадження №
28712896 про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у
розмірі 90049,59 гривень (а.с.52).

15 вересня 2011 року постановою
державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції у виконавчому
провадженні №28712896 було накладено
арешт на майно та оголошено забору на
його відчуження, що належить ОСОБА_1
(а.с.57).

15 вересня 2011 року постановою
державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції у виконавчому
провадженні №28712896 було оголошено в
розшук транспортні засоби: Мерседес
Спрінтер, 2002 р.в., д/н НОМЕР_1; Мерседес
Бенц CDI, 2002 р.в., д/н НОМЕР_2 (а.с.59).

21 березня 2012 року постановою
державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції у виконавчому
провадженні №28712896 було прийнято
рішення про повернення виконавчого
документа стягувачеві на підставі
заяви стягувача про повернення
виконавчого документа згідно до п.1 ч.1
ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження (а.с.121).

За змістом ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмету спору на
власний розсуд.

Оскільки позивач підставою
задоволення своїх позовних вимог
зазначає норми Закону України «Про
виконавче провадження» та ст.16 Закону
України «Про заставу», які регулюють
питання щодо звільнення майна з під
арешту, а порядок та правове
врегулювання зняття розшуку з майна
боржника вказаними нормами закону не
передбачений, суд приходить до
висновку про не обгрунтованість та
безпідставність позовних вимог
позивача.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
необхідності розшуку транспортного
засобу боржника державний
виконавець виносить постанову про
такий розшук, яка є обов'язковою для
виконання органами внутрішніх справ.

Частина четверта цієї ж норми закону
передбачає, що дії та бездіяльність
державного виконавця, пов'язані з
розшуком боржника або його майна,
можуть бути оскаржені у
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Судом встановлено, що саме за заявою
позивача (як стягувача) 21 березня 2012
року постановою державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції у
виконавчому провадженні № 28712896 було
прийнято рішення про повернення
виконавчого документа стягувачеві
згідно п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження (а.с.121).

З огляду на те, що повернення
виконавчого документу стягувачу
відбулося на підставі його заяви та
зняття розшуку з майна боржника, який
був накладений постановою державного
виконавця від 15.09.2011 року не було
предметом розгляду останнього, і сам
позивач та відповідач до державної
виконавчої служби з цього приводу не
зверталися, суд приходить до висновку
про відсутність порушеного права
позивача, а також відсутність спору з
приводу зняття з розшуку майна між
стягувачем (позивачем) та боржником
(відповідачем), а заявлені позивачем
вимоги зводяться виключно до
оскарження законності дій
(бездіяльності) органів державної
виконавчої служби, вчинених в процесі
виконавчого провадження відповідно до
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження».

Положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом під час розгляду
справи в їх сукупності та розглядаючи
позов в межах заявлених позовних вимог
і на підставі наданих сторонами
доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, суд приходить до висновку про
відмову в їх задоволенні у заявлений
позивачами спосіб.

Керуючись ст.ст. 59, 60, 81, 88, 169, 208, 209, 212 - 215,
218,224,225 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» -
відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Рішення набирає законної
сили після закінчення строку подання
заяви про перегляд заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Самарський районний суд м.
Дніпропетровська. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя:
Р.О. Кушнірчук