Справа № 274/7401/13-ц Провадження №
2/0274/374/14Бердичівський міськрайонний
суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2014 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за
позовомОСОБА_1, представником якого є
ОСОБА_2,доОСОБА_3, Управління
Держземагентства у Бердичівському
районі Житомирської області,третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору:Бердичівська
міська рада Житомирської області,
представниками якої є ОСОБА_4 та
ОСОБА_5,провизнання права на
приватизацію земельної ділянки без
погодження меж із суміжним
землекористувачем,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у
якому просить визнати неправомірною
відмову ОСОБА_3 у підписанні акту
погодження меж земельної ділянки,
визнати за ним право на приватизацію
земельної ділянки, яка знаходиться по
АДРЕСА_1, без погодження меж з суміжним
землекористувачем - ОСОБА_3 та без
підпису ОСОБА_3 в акті погодження
зовнішніх меж земельної ділянки
(позовні вимоги наведені з урахуванням
уточнень від 31.03.2014 р. до позовної
заяви).

Від ОСОБА_3 заяви про визнання позову
або заперечень проти позову не
надходило.

Управління Держземагентства у
Бердичівського районі Житомирської
області своєї позиції щодо позову з
урахуванням уточнень від 31.03.2014 р. до
позовної заяви не повідомило.

Бердичівська міська рада Житомирської
області позов підтримала, посилаючись
на те, що документи, наявні у ОСОБА_1,
відповідають вимогам законодавства
України та є підставою для здійснення
приватизації земельної ділянки, яка
стосується спору.

Судом з'ясовано, що рішенням від 29.12.2009
р. № 816 Бердичівської міської ради
Житомирської області було, зокрема,
надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення
технічної документації для складання
державних актів на право власності на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування жилих будинків, яка
знаходиться по АДРЕСА_1, орієнтовною
площею 954,00 кв. м. (а. с. 10).

Це рішення було прийнято на підставі
статей 12, 118, 121 та 124 Земельного кодексу
України, тобто ОСОБА_1 було надано
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (виготовлення технічної
документації) для подальшої
безоплатної передачі ділянки у
власність (приватизації цієї земельної
ділянки).

Відповідно до частини першої, пункту 1
частини другої, частини третьої статті
16 Цивільного кодексу України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути визнання права.
Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом "а" частини третьої
статті 152 Земельного кодексу України
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом визнання прав.

Суд зазначає, що позов про визнання
права подається у випадках, коли
належне певній особі право не
визнається, оспорюється іншою особою
або у разі відсутності в неї
документів, що засвідчують
приналежність їй права.

Між тим, ОСОБА_1 не довів, що ОСОБА_3
та/або Управління Держземагентства у
Бердичівського районі Житомирської
області не визнають, оспорюють його
право на приватизацію земельної
ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1,
без погодження меж з суміжним
землекористувачем - ОСОБА_3 та без
підпису ОСОБА_3 в акті погодження
зовнішніх меж земельної ділянки.

Таким чином, позов ОСОБА_1 в частині
вимоги про визнання за ним права на
приватизацію земельної ділянки, яка
знаходиться по АДРЕСА_1, без погодження
меж з суміжним землекористувачем -
ОСОБА_3 та без підпису ОСОБА_3 в акті
погодження зовнішніх меж земельної
ділянки задоволенню не підлягає.

Щодо позову ОСОБА_1 в частині вимоги про
визнання неправомірною відмову ОСОБА_3
у підписанні акту погодження меж
земельної ділянки, то він у цій частині
також задоволенню не підлягає,
оскільки законодавством України не
передбачено обов'язок фізичної особи -
суміжного землекористувача, у даному
випадку - ОСОБА_3, підписувати акт меж
земельної ділянки. Більше того,
частиною другою статті 14 Цивільного
кодексу України передбачено, що особа
не може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

При цьому суд вважає за необхідне
зазначити, що, як вбачається з
матеріалів справи та пояснень
представника ОСОБА_1, останній не може
завершити процедуру приватизації
земельної ділянки, яка знаходиться по
АДРЕСА_1, оскільки суміжний
землекористувач - ОСОБА_3, не погоджує
зовнішню межу цієї земельної ділянки.

Між тим, частиною третьою статті 158
Земельного кодексу України
встановлено, що органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах.

Частиною п'ятою статті 158 Земельного
кодексу України визначено, що у разі
незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, спір вирішується
судом.

З вказаних положень статті 158
Земельного кодексу України випливає,
що у разі існування спору між
землевласниками/землекористувачами
земельних ділянок щодо меж останніх,
цей спір має вирішуватись органом
місцевого самоврядування шляхом
прийняття рішення, і лише у разі
незгоди з таким рішенням
землевласника/землекористувача спір
вирішується судом шляхом оскарження
такого рішення, тобто вирішення спорів
щодо меж земельних ділянок не належить
до компетенції суду, суд не має права
перебирати на себе повноваження органу
місцевого самоврядування.

Таким чином, для завершення процедури
приватизації ОСОБА_1 має звернутись до
Бердичівської міської ради
Житомирської області для вирішення
спору щодо зовнішніх меж його
земельної ділянки, а Бердичівська
міська рада Житомирської області
зобов'язана вирішити цей спір шляхом
прийняття рішення, у разі незгоди з цим
рішенням ОСОБА_1 та/або ОСОБА_3 мають
право оскаржити його у судовому
порядку, так само як і мають право
оскаржити в судовому порядку
бездіяльність Бердичівської міської
ради Житомирської області у разі не
вирішення нею спору.

Також суд вважає за необхідне
зазначити, що, як свідчать матеріали
справи, ОСОБА_1 як мінімум двічі
звертався до Бердичівської міської
ради Житомирської області для
вирішення спору між ним та ОСОБА_3 щодо
меж земельної ділянки, яка знаходиться
по АДРЕСА_1, проте Бердичівська міська
рада Житомирської області, в порушення
частини третьої статті 158 Земельного
кодексу України, ухилялась від
вирішення цього спору - будь-яких
рішень з цього приводу нею прийнято не
було, безпідставно зазначаючи, що це
питання має бути вирішено виключно в
судовому порядку (а. с. 11, 13).

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 -
60, 64, 77, 88, 208, 209, 212 - 215 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може
бути подана до Апеляційного суду
Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
В.В. Корбут