РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/317/14-ц

Провадження № 2/700/162/14

08 травня 2014 року Лисянський районний
суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Бесараб
Н.В.

за участю секретаря
Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Лисянка справу за
позовом ОСОБА_1 до Ріпківської
сільської ради Лисянського району
Черкаської області про визнання права
власності на будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача про визнання права
власності на будинок за набувальною
давністю.

В обґрунтування позовних вимог вказує
на те, що в грудні 1998 року їй було надано
для проживання СТОВ «Ріпківське»
житловий будинок в АДРЕСА_1. З того часу
вона з своєю сімєю проживають у даному
будинку по даний час. Проте, будь-які
правовстановлюючі документи на
будинок не видавались, а сам будинок на
баланс сільської ради не передавався, а
СТОВ «Ріпківське» ліквідоване.
Оскільки позивач добросовісно
заволоділа майном та відрито володіє
ним більше десяти років, то просить
визнати право власності на будинок з
надвірними спорудами за набувальною
давністю.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали.
Представник відповідача позов визнав
та підтвердив факти, викладені у
позовній заяві.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
заявлений позов підлягає до повного
задоволення з таких підстав.

Згідно з довідкою №98 від 14 липня 2011
року, виданої дирекцією СТОВ
«Ріпківське» с.Ріпки Лисянського
району Черкаської області, ОСОБА_1 в
грудні 1998 року було надано житловий
будинок для проживання по АДРЕСА_1, який
належить СТОВ «Ріпківське».

Відповідно до довідки Ріпківської
сільської ради №225 від 19.03.2014 року
ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 з грудня 1998
року.

Довідкою Ріпківської сільської ради
№293 від 08.05.2014 року підтверджується, що
будинок АДРЕСА_1 після ліквідації СТОВ
«Ріпківське» на баланс сільської ради
не передавався. Будь-які
правовстановлюючі документи на
будинок відсутні і сільською радою не
видавались. З 1998 року по даний час
будинком користується і володіє
ОСОБА_1.

Згідно зі ст..344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном
і продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено
цим Кодексом.

Право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Суд, при вирішенні спорів про
набувальну давність, має врахувати
добросовісність саме на момент
передачі позивачу майна (речі), тобто на
початковий момент, який буде
включатися в повний строк давності
володіння, визначений законом. Позивач,
як незаконний володілець, протягом
всього часу володіння майном повинен
бути впевнений, що на це майно не
претендують інші особи, і він отримав
це майно з підстав, достатніх для того,
щоб мати право власності на нього.

Тобто, об'єктом набуття права власності
за набувальною давністю на підставі
ст.344 ЦК України є чуже майно, а умовами
виникнення права власності за давністю
володіння є: відкритість,
безперервність, тривалість та
добросовісність володіння.
Відкритість володіння означає, що
особа не приховує свого статусу від
інших осіб, не приховує факту, що вона
не є власником майна, але володіє і
користується таким майном як власник.
Тривалість володіння означає, що для
виникнення права власності на нерухоме
майно особа повинна ним проволодіти
протягом 10 років. Фактичне володіння
вважається правомірним, якщо інше не
випливає з закону або не встановлено
рішенням суду (ст..397 ЦК України).
Скористатися правом власності на чуже
майно на підставі набувальної давності
може особа, якщо вона заволоділа майном
добросовісно, тобто на законних
підставах. З аналіз уст.344 ЦК України
вбачається, що така норма
матеріального закону визначає ознаки
володіння, які є необхідними для
набуття права власності на річ за
набувальною давністю, а саме, володіння
має бути добросовісним, тобто у
випадку, якщо володілець не знав і не
міг знати про те, що він володіє чужою
річчю, а саме, ті обставини, у зв'язку з
якими виникло володіння чужою річчю не
давали найменшого сумніву стосовно
правомірності набуття майна, інакше
кажучи обставини, у зв'язку з якими
виникло володіння чужою річчю, не
давали найменшого сумніву стосовно
правомірності набуття майна.

Виходячи зі змісту ст..344 ЦК України,
обставинами, які мають значення для
справи, і, які у відповідності до ч. 1
ст.60 ЦПК України повинен довести
позивач є: законний об'єкт володіння;
добросовісність володіння;
відкритість володіння; давність
володіння та його безперервність
(тобто строк володіння).

Позивач отримала житло та вважала себе
власником, проте фактично власником
був забудовник - СТОВ «Ріпківське»,
який на даний час ліквідований. Отже,
позивач добросовісно володіє будинком
більше десяти років. Дане володіння є
відкритим та безперервним, що
підтверджується довідкою сільської
ради, тому всі ці умови в сукупності
дають право позивачу на визнання права
власності саме за набувальною давністю
на будинок.

Відповідно ч. 5 п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі» у разі визнання відповідачем
позову, яке не суперечить закону, не
порушує права, свободи та інтереси
інших осіб суд у мотивувальній частині
рішення може вказати лише про визнання
позову та прийняття його судом.
Визнання позову відповідачем не
порушує прав та інтересів сторін та
третіх осіб, не суперечить вимогам
закону.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст.16,344 ЦК України, ст.ст.2,3,6,7,8,10, 174,
208,209,213,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ріпківської сільської
ради Лисянського району Черкаської
області про визнання права власності
на будинок задовольнити повністю.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на
будинок з надвірними спорудами
розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий суддя -
Н. В.
Бесараб