АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4913/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шендрик К. Л. Доповідач - Максюта
Ж.І. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Максюти Ж.І.

суддів - Кочкової Н.О.,
Чубукова О.П.

при секретарі - Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 25 березня
2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітнього сина, який
продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просить суд
стягнути з відповідача по справі на
його користь аліменти в розмірі 1/6
частини його заробітку (доходу)
щомісячно на період його навчання, але
не більше ніж до досягнення ним
23-річного віку.

В обґрунтування своїх позовних
вимог вказує, що відповідач є його
батьком. В 2011 році його батьки
припинили подружні стосунки і
розірвали шлюб. Він з молодшим братом
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, і матір'ю мешкають
разом та знаходяться на її повному
утриманні, а батько мешкає окремо та
створив нову сім'ю. До досягнення ним
повноліття батько добровільно
сплачував аліменти на його утримання.
Після досягнення ним повноліття батько
перестав надавати йому допомогу, хоча
він навчається на другому курсі
металургійного факультету
Дніпродзержинського державного
технічного університету, денної форми
навчання, на бюджетній основі, з
терміном навчання до 30.06.2016 року, та
потребує матеріальної підтримки від
батька, за якою звертався неодноразово
до батька, але той відмовив.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 25 березня
2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІПН не відомий, працюючого газовиком
Доменного цеху ПАТ "ДМКД",
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2, на
утримання повнолітнього сина, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН №
НОМЕР_1, не працюючого, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1, аліменти в розмірі
1/6 частини від усіх видів його
заробітку, щомісяця, починаючи з 30.12.2013
року до закінчення ним строку навчання,
але не більше досягнення ним 23-х років
або змін матеріального становища.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в
сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. на
користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, який відмовити у позові
у повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є
сином відповідача, що підтверджується
копією паспорта позивача, свідоцтвом
про народження позивача, актовий запис
№ 170 (а.с.3,4)

Після досягнення повноліття
позивач навчається на другому курсі
металургійного факультету
Дніпродзержинського державного
технічного університету, денної форми
навчання, на бюджетній основі, з
терміном навчання до 30.06.2016 року, що
підтверджується довідкою
Дніпродзержинського державного
технічного університету № 408 від 24.03.2014
року (а.с.9).

Відповідач працює газовиком
Доменного цеху ПАТ "ДМКД" (а.с.8), мешкає
іншою сім'єю з співмешканкою ОСОБА_5,
разом з ними проживають малолітні діти
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, і ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_6, та з 17.01.2013 року здійснює
відрахування аліментів на утримання
сина ОСОБА_4 в розмірі 16,5 % щомісячно, що
підтверджується довідкою з місця
проживання Семенівської сільської
ради Криничанського району
Дніпропетровської області від 24.03.2014
року № 147, довідкою з місця роботи ПАТ
"Дніпровський металургійний комбінат
ім. Ф.Е. Дзержинського" № 006/015 від 11.03.2014
року, інших стягнень за рішенням суду у
відповідача немає.

Відповідач на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання добровільно матеріальної
допомоги не здійснює, що визнано
сторонами по справі в судовому
засіданні.

Відповідач отримує заробітну
плату, тому має змогу платити аліменти.

Районний суд правильно врахував,
що відповідач має іншу сім'ю, у нього на
утриманні є інший син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на якого він сплачує
аліменти, тому суд визначив, що розмір
аліментів на утримання повнолітнього
сина, який продовжує навчання, повинен
складати 1/6 частини всіх видів
заробітку (доходів) щомісячно.

Висловлюючи незгоду із вказаним
розміром, а також своє небажання
взагалі надавати матеріальну допомогу
сину на час його навчання, відповідач в
апеляційній скарзі не навів конкретних
обставин, які б свідчили про те, що
визначений судом розмір аліментів є
завеликим, або є підстави для
звільнення його від сплати таких
аліментів, що передбачає ст.200, 184
Сімейного Кодексу України.

Доводи апеляційної скарги
фактично зводяться до переоцінки
доказів, якими суд першої інстанції дав
належну оцінку у своєму рішенні.

Відповідно до вимог ст.220 ЦПКУ
право оцінки доказів належить суду,
який оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право звернення
до суду про стягнення аліментів на
повнолітніх дочку, сина, у зв'язку з
продовженням навчання, як батька, з
яким проживає дочка, син, так і самих
дочки, сина.

У відповідності до п. 20 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання...

Судом 1 інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, обставини справи, доводи сторін
перевірені і їм дана належна оцінка,
тому апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, і його слід залишити без
змін.

Керуючись, ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити .

Рішення Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 25 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: