Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник
А.С.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Парінової І.К.,
Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Посейдон» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги та послуги
із утримання багатоквартирного
будинку та прибудинкової території

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 11 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Посейдон» (далі - ОСББ
«Посейдон») звернулося до суду із
указаним позовом, мотивуючи вимоги тим,
що за договором відносин власників
житлових та нежитлових приміщень і
управителя № 10 від 1 грудня 2006 року
ОСОБА_3 як власник квартири АДРЕСА_1, у
якому створено ОСББ
«Посейдон», зобов'язався у встановлені
терміни сплачувати належні платежі.
Внаслідок неналежного виконання
відповідачем обов'язку щодо оплати
наданих житлово-комунальних послуг та
послуг із утримання багатоквартирного
будинку та прибудинкової території за
період із 1 грудня 2008 року по 1 грудня 2012
року утворилася заборгованість у
розмірі 9 120, 41 грн, яку позивач просив
стягнути із боржника.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 27 вересня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 11 грудня 2013 року скасовано
рішення суду першої інстанції та
ухвалено нове рішення про задоволення
позову. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь
ОСББ «Посейдон» заборгованість із
оплати житлово-комунальних послуг та
послуг із утримання багатоквартирного
будинку та прибудинкової території за
період із 1 грудня 2008 року по 1
грудня 2012 року у розмірі 9 120, 41 грн.
Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма
підлягає застосуванню до цих
правовідносин; чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; як
розподілити між сторонами судові
витрати; чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення;
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційний суд розглянув справу із
порушенням указаних норм.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСББ «Посейдон» вправі визначати
розмір щомісячного платежу для сплати
членом об'єднання, а ОСОБА_3 до їх кола
не входить. Перелік платежів, які має
здійснювати відповідач, визначено
договором відносин власників житлових
та нежитлових приміщень і управителя,
який не було скасовано, змінено чи
доповнено. Умови укладеного договору
виконуються споживачем належним чином.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов,
апеляційний суд виходив із того,
відповідач відмовився від укладення
додаткових угод до договору від 1
грудня 2006 року, що не є підставою
звільнення його від оплати послуг, які
були йому надані.

Із такими висновками погодитися не
можна.

За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», відносини
власників приміщень і управителя
регулюються договором між ними, який
укладається на основі Типового
договору,

форму якого затверджує спеціально
уповноважений центральний орган

виконавчої влади з питань
містобудування та житлової політики.

Згідно ч. 3 ст. 13 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» та
Типового договору відносин власників
житлових і нежитлових приміщень та
управителя, затвердженого наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
27 серпня 2003 року № 141, істотними
умовами договору є: найменування
сторін;

предмет договору; права сторін щодо
здійснення управління житловим
комплексом; обов'язки сторін щодо
надання послуг по експлуатації
житлового комплексу та оплати цих
послуг; вичерпний перелік послуг;
вартість кожної послуги та загальна
вартість щомісячного платежу; порядок
контролю та звіту сторін; наслідки
невиконання умов договору; перелік
форс-мажорних обставин; строк дії
договору, умови продовження та
припинення дії договору, дата
укладення договору.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що управитель вправі вимагати від
власника, який не є членом ОСББ, оплати
вартості лише тих послуг, які
передбачені вичерпним переліком таких
послуг, та в межах визначеної сторонами
загальної вартості щомісячного
платежу.

У справі встановлено, що 1 грудня 2006
року між ОСОБА_3 як власником квартири
АДРЕСА_1 та ОСББ «Посейдон», створеному
у цьому будинку, було укладено договір
відносин власників житлових та
нежитлових приміщень і управителя № 10
(а. с. 6-8).

Строк дії договору становить один рік.
У випадку, якщо до закінчення терміну
його дії жодна зі сторін не висловила
наміру внести до нього зміни або
доповнення, він продовжується на
кожний наступний рік (п. п. 8.7., 8.8.
договору).

За умовами укладеного договору (п. п. 2, 5)
вартість кожної послуги (за нормою чи
показаннями лічильника) за
користування водопроводом та
каналізацією становить - 1, 86 грн;
гаряче водопостачання - 6, 41 грн за 1 куб.
м; опалення - 2, 70 грн за кв. м; плата за
утримання будинку - 0, 81 грн.

Вартість щомісячного платежу
сторонами погоджено: в опалювальний
період - 197, 69 грн, у літній період - 44, 87
грн.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку заборгованості, саме з
урахуванням таких розмірів плати
відповідач здійснював щомісячні
платежі протягом розрахункового
періоду (грудень 2008 року - грудень 2012
року).

Пунктом 4.1.4. договору та п. 9 ч. 2 ст. 25
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» на управителя - ОСББ
«Посейдон» - покладається обов'язок
письмово доводити до відома власника
приміщення встановлені тарифи на
житлово-комунальні послуги та розміри
щомісячних платежів за них. Зміни та
доповнення до договору мають
укладатися у письмовій формі за
підписом сторін або уповноважених
представників (п. 8.6).

На підтвердження своїх вимог позивач
посилався на ті обставини, що
2 жовтня 2008 року ним було підготовлено
додаткову угоду № 1 до договору
відносин власників житлових та
нежитлових приміщень і управителя від
1 грудня 2006 року № 10, якою підвищено
розмір плати за утримання будинку до 1, 6
грн за 1 кв. м та центральне опалення до
4, 05 грн за 1 кв. м в опалювальний період у
зв'язку із прийняттям загальними
зборами членів ОСББ «Посейдон»
рішення від 28 вересня 2008 року.
Додатковою угодою також передбачалося
доповнити договір п. 5.3 щодо порядку
інформування власника жилого
приміщення про зміну тарифів (цін).

До матеріалів справи додано акт від 2
жовтня 2008 року, складений та підписаний
головою правління ОСББ «Посейдон» та
головним бухгалтером про вручення
ОСОБА_3 копії додаткової угоди та його
відмову у підписі про її отримання (а. с.
22).

Додатковою угодою № 1/Н від 1 грудня 2010
року відповідно до рішення загальних
зборів членів ОСББ «Посейдон» від 26
липня 2010 року вартість послуг із
центрального опалення визначено у 1, 50
грн за 1 кв. м; плату за утримання
будинку - 2, 15 грн (а. с. 137). Зазначено про
те, що договір діє з моменту підписання.

На підтвердження письмового
повідомлення споживача щодо змісту
додаткової угоди № 1/Н від 1 грудня 2010
року та зміну тарифів на послуги
позивач надав опис вкладення до листа,
яким на адресу ОСОБА_3 надіслано текст
угоди (а. с. 139).

Разом з тим, вартість послуг за
утримання будинку за тарифом 2, 15 грн
розраховано починаючи із серпня 2010
року по 1 грудня 2010 року, тобто до
направлення тексту додаткової угоди
відповідачеві.

Крім того, до складу заборгованості
відповідача включено вартість
утримання котельні, встановлення
диспетчеризації ліфтів, вивіз сміття,
ремонт під'їзду, ремонт даху,
благоустрій території, заміна насосу в
котельні та послуги садівника (а. с. 10).

Доказів інформування відповідача щодо
вартості цих додаткових послуг, які не
увійшли до складу послуг із утримання
будинку та прибудинкової території,
шляхом письмового повідомлення,
розміщення на веб-сайті управителя чи
на інформаційному стенді у під'їзді
будинку (біля нього) позивач не надав.
Правомірність нарахування вартості
цих послуг апеляційний суд не
перевірив.

Заборгованість за послуги із опалення
розраховано починаючи із
жовтня 2009 року, однак до переліку таких
боржників відповідно до повідомлень,
які розміщувалося у будинку у 2011 році
(а. с. 206-212), відповідача включено не
було. Для підписання акта-претензії
щодо порушення умов договору (п. 6) він
також не викликався.

Дійшовши висновку про те, що відповідач
неналежним чином виконує умови
договору щодо оплати наданих
житлово-комунальних послуг та послуг
із утримання багатоквартирного
будинку й прибудинкової території з 1
грудня 2008 року по 1 грудня 2012
року, апеляційний суд не з'ясував, чи
була інформація про склад та вартість
таких послуг доведена до його відома у
відповідності до умов договору та
вимог законодавства.

Враховуючи те, що допущені апеляційним
судом порушення норм процесуального
права унеможливили встановлення
обставин щодо розміру зобов'язання
відповідача, ухвалене ним рішення
підлягає скасуванню відповідно до ст.
338 ЦПК України із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. 336, 338 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 11 грудня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.С. Олійник

Судді:
В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

І.К. Парінова

В.О. Савченко