Провадження №
Головуючий у справі Челюбєєв Є.В.
РІШЕННЯ

іменем України

25 квітня 2014 року
Дзержинський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

за участю

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Дзержинського
міського суду Донецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_3 до виконкому Дзержинської
міської ради, ДКП
«Дзержинськжитлосервіс» про визнання
права користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року позивач
звернулася до суду із зазначеною
позовною заявою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
знаходилась у шлюбі з ОСОБА_4, з яким
проживала в житловому помешканні за
адресою АДРЕСА_1. Основним
квартиронаймачем даного житлового
помешкання був її чоловік. ІНФОРМАЦІЯ_1
він помер, але вона продовжує проживати
в вищевказаній квартирі, регулярно
сплачує комунальні платежі, самостійно
несе всі витрати на підтримання її в
належному технічному і санітарному
стані. Вважає, що як член сім'ї
померлого має право на проживання в
спірній квартирі. Відповідно до
діючого законодавства для належного
користування квартирою їй необхідно
змінити договір найму квартири.

Просить суд визнати її членом
сім'ї наймача житлового приміщення та
змінити договір найму житлового
приміщення.

В подальшому, позивач змінила
позовні вимоги, надавши письмову заяву,
в якій просила визнати за нею право на
користування житловим приміщенням, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Від
раніше заявлених позовних вимог
відмовилась.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, її інтереси за довіреністю
представляв ОСОБА_2, який в судовому
засіданні змінені позовні вимоги
підтримав повністю.

Представник відповідача
виконкому Дзержинської міської ради в
судове засідання не з'явилася, надавши
суду письмову заяву, в якій просила
розглянути справу у її відсутності.

Належно повідомлений представник
відповідача ДКП
"Дзержинськжитлосервіс" в судове
засідання не з'явилася, суд визнав
причину неявки неповажної, тому суд
розглядав справу у її відсутності.

Вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та надані докази в їх
сукупності, суд вважає, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли
цивільно-правові відносини, які
регулюються Цивільним кодексом
України, Житловим кодексом України та
іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, а відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, позивач по справі
знаходилась у шлюбі з ОСОБА_4,
зареєстрованим 19 вересня 1987 року
міськвідділом ЗАГС Дзержинського
виконкому Донецької області, за
актовим записом № 319 (а.с. 7).Згідно
свідоцтва про смерть (а.с. 8) ОСОБА_4
помер в січні 2014 року, про що
ІНФОРМАЦІЯ_1 складено відповідний
актовий запис № 53.З матеріалів справи
вбачається, що позивач та її чоловік
були зареєстровані за різними адресами
(а.с. 4-6; 9-10).

В той же час, відповідно до акту
вуличного комітету від 08.04.2014 року (а.с.
27) позивач разом зі своїм чоловіком у
період часу з 2007 року по день його
смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1
постійно проживали в квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, вели спільне
господарство.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення, які ні ким і
ні чим не спростовані, що позивач після
смерті чоловіка продовжує проживати в
квартирі за вищевказаною адресою,
самостійно несе всі витрати по сплаті
комунальних послуг та підтриманню
квартири в належному технічному та
санітарному стані.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 61 ЖК України,
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму житлового
приміщення, який укладається в
письмовій формі на підставі ордера на
житлове приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Згідно з вимогами ст. 64 ЖК України,
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору. До членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач та члени
його сім'ї.

Згідно із ст. 106 ЖК України, повнолітній
член сім'ї наймача вправі за згодою
наймача та інших членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вимагати
визнання його наймачем за раніше
укладеним договором найму жилого
приміщення замість попереднього
наймача. У разі відмови наймодавця у
визнанні члена сім'ї наймачем за
договором найму спір може бути
вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 824 ЦК України, на
вимогу наймача та інших осіб, які
постійно проживають разом з ним, та за
згодою наймодавця наймач у договорі
найму житла може бути замінений однією
з повнолітніх осіб, яка постійно
проживає разом з наймачем. У разі
смерті наймача або вибуття його з житла
наймачами можуть стати усі інші
повнолітні особи, які постійно
проживали з колишнім наймачем, або, за
погодженням з наймодавцем, одна або
кілька із цих осіб.

Згідно з абз.2 п.15 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 01.11.1996 року
№ 9 "Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя", при
розгляді спорів про право користування
жилим приміщенням необхідно брати до
уваги, що ст.33 Конституції гарантує
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання. Це означає, що
наявність чи відсутність прописки самі
по собі не можуть бути підставою для
визнання права користування жилим
приміщенням за особою, яка там
проживала чи вселилась туди як член
сім'ї наймача (власника) приміщення, або
ж для відмови їй у цьому.

Отже, проаналізувавши всі обставини
справи, суд вважає, що після смерті
основного квартиронаймача спірної
квартири, наймачем зазначеного
помешкання повинна стати, саме позивач
по справі, тому що вона є членом сім'ї
наймача і постійно проживала з ним,
вела з ним спільне господарство, несла
витрати на утримання цього майна.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України однією із засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеність перед судом їх
переконливості. Виходячи із цього
принципу, суд не може за власною
ініціативою збирати докази або робити
інші процесуальні дії, направлені на
збирання доказів, а лише оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
повністю доведеними, тому підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст. 61,
64, 106 ЖК України, ст. 824 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право користування
жилим приміщенням (квартирою) за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не було
скасовано, набирає законної сили після
прийняття рішення судом апеляційної
інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Дзержинський міський суд на
протязі десяти днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: