Справа328/320/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
м.
Токмак

Токмацький
районний суд Запорізької області

у складі головуючого: Ушатого
І.Г.

при секретарі: Лянній
Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Токмацькому районному
суді цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди, завданої
вчиненням кримінального
правопорушення, передбаченого ст.194 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2014 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної (немайнової) шкоди,
завданої вчиненням кримінального
правопорушення, передбаченого ст.194 КК
України.

В позовній заяві вказано, що
26.07.2013р. в після обідній час позивач
знаходився вдома, він почув, що з
сусіднього будинку, де мешкає сім'я
ОСОБА_10 лунали крики. Він вийшов на
вулицю та побачив ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
почав робити їм зауваження щодо гучних
криків. В результаті між ним та ОСОБА_2
виник конфлікт. Потім конфлікт
припинився, ОСОБА_2 пішов додому, а
позивач повернувся на територію свого
домоволодіння. Близько 21.20 год. позивач
почув крики біля свого двору та звук
розбитого скла в його будинку. Позивач
вибіг на вулицю та побачив дві людини,
які від'їжджали на мопеді та мотоциклі
від його двору. Позивач сів на свій
мопед та направився за невідомими. В
цей час ОСОБА_2 направився до будинку
позивача, де розбив вікна, пошкодив
паркан, водопровідний кран та
супутникову антену. Повернувшись
додому, позивач звернувся до міліції з
заявою про пошкодження його майна на
загальну суму 5 тис.грн., що
підтверджується висновком за рапортом
слідчого СВ Токмацького МВ від 20.09.2013р.
Виходячи з вищевикладеного та згідно
висновку за рапортом слідчого СВ
Токмацького МВ від 20.09.2013р. в діях
ОСОБА_2 вбачаються ознаки
правопорушення передбаченого ст.194 КК
України, розгляд якої проводиться не
інакше як за особистим зверненням
громадян до суду, тому подальший
розгляд матеріалу було припинено.

Для відновлення пошкодженого
майна позивачу довелося сплатити
значні для нього кошти, а саме за ремонт
паркану та вікон він повинен був
придбати рейки, віконні рами вартість
яких склала 542 грн., що підтверджується
товарним чеком від 07.11.2013р., також
позивачу потрібно було придбати скло
для вікон вартість якого склала 1486,70
грн., що підтверджується довідкою ПП
"ОСОБА_6." від 06.11.2013р. Також заплатити 2000
грн. за роботу по ремонту паркану та
вікон. Крім того, неправомірними діями
ОСОБА_2 позивачу було пошкоджено
супутникову антену, ремонт якої буде
коштувати 500 грн., що підтверджується
поясненнями ОСОБА_7 від 07.11.2013р., якого
позивач викликав для полагодження
пошкодженої супутникової антени. Також
неправомірними діями ОСОБА_2 позивачу
було пошкоджено водопровідний кран, в
результаті чого був великий витік води
з пошкодженої труби і нараховано
значну для позивача суду до сплати, а
саме 500 грн., що підтверджується
роздруківкою з особового рахунку.
Позивач вважає, оскільки, в результаті
неправомірних та винних дій ОСОБА_2
йому було заподіяно шкоди у вигляді
пошкодження його майна, він для
поновлення свого майна поніс та ще має
понести витрати на придбання
матеріалів, оплати роботи по
відновленню пошкодженого майна та
оплати за надання послуг з
водопостачання, у розмірі 5028,70 грн., які
є збитками (шкодою) та, відповідно до
ст.ст.22, 1166 ЦК України, підлягають
відшкодуванню особою, яка її завдала у
повному обсязі.

Окрім матеріальної шкоди,
неправомірними діями відповідача
позивачу також завдано немайнових
втрат, спричинених моральними
стражданнями, які позначили негативні
зміни у його житті: страх можливого
повторення подій, негативні
переживання та спогади, потреба в
униканні аналогічних обставин,
насторога, тривога, емоційні реакції
при згадуванні; важкість виконання
повсякденних обов'язків, переживання
незручностей, пов'язаних з
некомфортними умовами проживання
через пошкоджені вікна та зруйнований
паркан та психологічного дискомфорту,
тимчасова відірваність від активного
соціального життя, знижений та
нестійкий настрій, порушення сну,
емоційна напруга, нервозність,
дратівливість, реакції замикання,
бажання уникати контактів, почуття
образи, обурення, приниження гідності,
побоювання щодо майбутнього стану
здоров'я. В подальшому позивач був
вимушений налагоджувати зруйнований
побут, займатися ремонтом пошкодженого
майна, замість того, щоб заробляти
гроші для існування своєї родини.
Наслідки події, що сталася, потягли за
собою нераціональне витрачання
життєвого часу (на відновлення
пошкодженого майна, проведення
правових заходів), обумовили
необхідність залучання значних
фізичних, душевних та матеріальних
ресурсів, дотепер вимагають
компенсаторських можливостей задля їх
подолання. Позивач зазначив, що на
момент його звернення з позовом, ОСОБА_2
не сплатив жодної копійки в рахунок
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої його неправомірними
діями, навіть не попросив пробачення за
скоєне.

Тому позивач просив суд стягнути
з ОСОБА_2 на його користь завдану йому
майнову шкоду (збитки) в розмірі 5028,70
грн. та моральну (немайнову) шкоду в
розмірі 10000 грн.

Позивач у судовому засіданні
24.04.2014 року уточнив позовні вимоги,
просив стягнути з відповідача
матеріальні збитки в розмірі 3000 грн. та
моральну шкоду в розмірі 10000 грн.,
відмовився від стягнення коштів за
воду - 500 грн., пояснив, що ОСОБА_2 прислав
людей, які розбили вікна в його домі,
він не бачив хто саме побив вікна,
антену, колонку. ОСОБА_2 не був
засуджений за ці дії та, взагалі, він не
звертався до міліції за притягненням
його до відповідальності. Він нічого не
придбав для ремонту пошкодженого
майна, так як у нього немає грошей.

В судовому засіданні 06.05.2014 року
ОСОБА_1 знову змінив свої позовні
вимоги та просив суд стягнути з
відповідача 3.000 гривень матеріальної
шкоди та 5.000 гривень моральної шкоди.
Додатково пояснив, що для ремонту вікон
він придбав скло, яке було у вжитку, але
воно йому не підійшло та знаходиться у
нього вдома. Будь-якої квитанції або
чеку на ці витрати він не має та суду
надати не може.

Відповідач у судовому засіданні
позов не визнав, пояснив, що він майна
позивача не пошкоджував.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є батьками
відповідача, в судовому засіданні
заперечували проти позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовна
заява задоволення не підлягає з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно висновку за рапортом ОСОБА_8 від
20.09.2013 р. в діях ОСОБА_2 вбачаються
ознаки правопорушення передбаченого
ст.194 КК України, розгляд якої
проводиться не інакше як за особистим
зверненням громадян до суду, подальший
розгляд матеріалу за рапортом ОСОБА_8
припинено.

Позивач в судовому засіданні
повідомив, що для ремонту пошкодженого
майна він гроші не витрачав, та взагалі
не бачив хто пошкодив його майно,
ОСОБА_2 за пошкодження майна позивача
не був засуджений та він не звертався з
такою заявою.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили є обов'язковим для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок з питань,
чи мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

В матеріалах справи відсутній вирок
відносно ОСОБА_2, яким би його було
засуджено за пошкодження майна
позивача ОСОБА_1

Отже, позивач ОСОБА_1 не надав суду
докази, про те що ОСОБА_2 завдав йому
матеріальної та моральної (немайнової)
шкоди.

Таким чином, надані суду докази
та їх належна оцінка вказують на
відсутність підстав для задоволення
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди, завданої
вчиненням кримінального
правопорушення, передбаченого ст.194 КК
України

Керуючись ст.ст.15, 60, 61, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди, завданої
вчиненням кримінального
правопорушення, передбаченого ст.194 КК
України - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення в Токмацький районний
суд.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу, протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя(підпис)
З оригіналом згідно

Суддя Токмацького районного суду

Запорізької області
І.Г.Ушатий