Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/1867/14
Головуючий у 1 інстанції: Бульба
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

При секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою комунального
підприємства «Підприємство
комунальної власності» на рішення
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 06 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства
«Підприємства комунальної власності»
Енергодарської міської ради про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до КП «Підприємства
комунальної власності» Енергодарської
міської ради про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

У позові зазначалось, що 26.06.2013 року о 06
год. 45 хв., виходячи з під'їзду будинку
АДРЕСА_1 позивачка побачила
працівників відповідача, які прибирали
зламане дерево (березу) з автомобіля
ВАЗ-21150 державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, який належить їй. Внаслідок
падіння дерева на вказаний автомобіль,
йому було завдано ушкодження на суму 3458
грн. 12 коп. Позивачка зазначає, що
дерево, яке впало на автомобіль, було
сухе, знаходилось в аварійному стані та
підлягало видаленню відповідачем, який
займається обслуговуванням території
двору будинку АДРЕСА_1.

Посилаючись на вказані обставини,
позивачка просила суд стягнути з
відповідача матеріальну шкоду в
розмірі 3 458,12 грн., моральну шкоду в
розмірі 4 541,88 грн., судові витрати.

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області від 06 березня
2014 року позовну заяву ОСОБА_3
задоволено частково.

Стягнуто з КП «Підприємство
комунальної власності» на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 3 458
грн. 12 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, КП «Підприємство комунальної
власності» подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

Представник відповідача в судове
засідання апеляційного суду не
з'явився, проте своєчасно та належним
чином повідомлений про час і місце
слухання справи. Тому згідно зі ст.305
ЦПК України справа розглянута за його
відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє скаргу,
якщо встановлює, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом установлено, що ОСОБА_3 являється
власником автомобіля марки ВАЗ-21150
державний номер НОМЕР_1 на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2 від
10.08.2012 року. (а.с.70). В ніч на 26 червня 2013
року її чоловік ОСОБА_4, який фактично
користувався цим автомобілем, на
нічний час залишив його в заїзному
кармані, що розташований між 7 та 8
під'їздами будинку АДРЕСА_1, де вони
мешкають. 26 червня 2013 року о 06 год. 45 хв.,
виходячи з під'їзду будинку позивачка
побачила працівників відповідача, які
розпилювали зламане дерево (березу)
прямо на її автомобілі. Внаслідок
падіння дерева на вказаний автомобіль
він був технічно пошкоджений. Згідно з
висновком №19 експертного,
автотоварознавчого дослідження від
02.07.2013 року, в результаті пошкодження
автомобіля, позивачці завдано
матеріальну шкоду у розмірі 3458 грн. 12
коп.

Відповідно до ст. 11 суд
розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 25 Закону України
"Про благоустрій населених пунктів"
утримання та благоустрій
прибудинкової території
багатоквартирного житлового будинку,
належних до нього будівель, споруд
проводиться балансоутримувачем цього
будинку.

У п.2 ч.1 ст.13, п.2 ч.1 ст.21
зазначеного Закону передбачено, що до
об'єктів благоустрою населених пунктів
належать прибудинкові території та
елементами благоустрою є зелені
насадження на прибудинкових
територіях.

Частиною 4 статті 28 Закону України
"Про благоустрій населених пунктів"
передбачено, що негайне видалення
пошкоджених дерев або кущів (їх частин)
може здійснюватися підприємствами,
установами, організаціями або
громадянами в разі, якщо стан таких
пошкоджених зелених насаджень
загрожує життю, здоров'ю громадян, а
також майну громадян та/або юридичних
осіб.

Відповідно до п.3.8.2 Правил
утримування жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17 травня 2005 року № 76,
та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 серпня 2005 року за №
92711207, на прибудинковій території
балансоутримувачем повинен
забезпечуватися належний догляд за
зеленими насадженнями.

Представник відповідача в
судовому засіданні суду першої
інстанції визнавав, що рішенням
Енеродарської міської ради від 29.05.2013
року №167 «Про визначення виконавця
послуг» відповідача визначено
виконавцем житлово-комунальних послуг,
в тому числі й утримання будинків,
споруд та прибудинкових територій та,
що будинок АДРЕСА_1 та його
прибудинкова територія передані та
знаходяться на тепер на балансі
відповідача. Тобто останній є
балансоутримувачем і має їх
утримувати..

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України
збитками, зокрема, є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також втрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права.

За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особа, а також шкода,
завдана майну юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Пунктом 2 частини 1 ст. 1192 ЦК України
передбачено, що розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції вірно встановив обставини по
справі, дав їм належну оцінку і
відповідно до норм матеріального і
процесуального права обґрунтовано
дійшов до висновку про задоволення
позову про відшкодування майнової
шкоди, оскільки позивачем, на думку
колегії суддів, надано переконливі
та беззаперечні докази вини
відповідача у спричиненні шкоди,
оскільки падіння сухого дерева на
автомобіль позивачки сталося
внаслідок бездіяльності відповідача
комунального підприємства
«Підприємства комунальної власності»
Енергодарської міської ради, який
належним чином не виконував вимоги
законодавства з питань благоустрою та
охорони навколишнього середовища.

Доводи апеляційної скарги щодо
не дослідження судом усіх обставин, які
мають значення для вирішення справи по
суті та недоведеності падіння сухого
дерева (берези) та спричинення шкоди
позивачці із-за бездіяльності
відповідача, оскільки протягом 2012 року
було обстежено всі зелені насадження
на прибудинковій території цього
будинку та було видалено всі аварійні
дерева, спростовуються матеріалами
справи.

Так, в судовому засіданні суду
першої інстанції були заслухані
пояснення свідків, працівників
комунального підприємства - ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили факт
падіння дерева (берези) біля 7-8 під'їзду
будинку АДРЕСА_1, що дерево (береза)
росло в похиленому стані, а після
нічного дощу та вітру воно упало, що
воно було частково сухим та ствол
дерева знаходився між машинами, а крона
частково на машинах, розпилювали
дерево на місці.

Також в судовому засіданні суду
першої інстанції представник
відповідача визнав факт падіння дерева
на автомобіль, але не погоджувався, що
дерево було сухим та надав суду ордер
на видалення зелених насаджень від
13.12.2012 року та акт обстеження зелених
насаджень, що підлягають видаленню від
12.12.2012 року (а.с.87,88). Проте,
представником відповідача не надано
суду будь-яких доказів про обстеження
зелених насаджень, що підлягають
видаленню та видалення зелених
насаджень за період з 01.01.2013 року по
26.06.2013 року (день падіння дерева) на
прибудинковій території цього будинку,
тобто в цей період відповідачем не
проводилися роботи по видаленню
аварійних дерев. Тільки після
повідомлення жителями будинку про
падіння дерева 26.06.2013 року, були
прийняті міри по його прибиранню. Ці
обставини свідчать саме про наявність
вини відповідача (в формі
бездіяльності),

Доводи апеляційної скарги про те,
що виявлені пошкодження на автомобілі
позивачки після падіння дерева не
відповідають пошкодженням зазначеним
у висновку №346 про вартість ремонту
автомобілю, є неприйнятними, оскільки
апелянтом не спростовано необхідність
виконання зазначених робіт при
усуненні отриманих пошкоджень
автомобіля після падіння дерева.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги не дають підстав для
встановлення неправильного
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
стягнення моральної шкоди не
оскаржувалося позивачкою, тому в цій
частині рішення суду не переглядалося.

З огляду на викладене, рішення
суду відповідає матеріалам справи та
закону. Підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Підприємство
комунальної власності»
Енергодарської міської ради відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 06 березня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: