інстанції Шовкопляс О.П.Провадження №
22-ц/780/3721/14 Доповідач у 2
інстанції АнтоненкоКатегорія 50
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Мельника Я.С..,

за участю секретаря: Ромашини І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою приватного
акціонерного товариства «Аптека № 214»
на ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 07 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до приватного акціонерного
товариство «Аптека № 214» про стягнення
грошової компенсації за невикористану
щорічну відпустку.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про забезпечення його
позову до відповідача про стягнення
грошової компенсації за невикористану
щорічну відпустку. У заяві просив
заборонити державному реєстратору
вносити до Єдиного державного реєстру
запис про державну реєстрацію
припинення приватного акціонерного
товариства «Аптека № 214» та накласти
арешт на майно та рахунки відповідача
ПрАТ «Аптека № 214».

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 07 квітня 2014 року заяву про
забезпечення позову. задоволено
частково. Заборонено державному
реєстратору відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та легалізації
реєстраційної служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції (в
особі державного реєстратора) вносити
до Єдиного державного реєстру запис
про державну реєстрацію припинення
приватного акціонерного товариства
«Аптека № 214».

В апеляційній скарзі ПрАТ «Аптека № 214»
просить скасувати ухвалу як
постановлену з порушенням норм
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

Накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб є
одним із видів забезпечення позову, що
передбачено ст. 152 ЦПК України.

Відповідно до роз'яснень п.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року № 9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
з наступними змінами, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Відповідно до роз'яснень п.7 даної
постанови ухвала про забезпечення
позову постановляється в порядку,
визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна
включати мотивувальну частину, де
поряд із зазначенням мотивів, із яких
суд (суддя) дійшов висновку про
обґрунтованість припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення може в
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання судового рішення,
наводиться посилання на закон, яким суд
керувався при постановленні ухвали.

За правилами п. 3 ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач просив крім заборони вносити
запис до Єдиного державного реєстру
накласти також арешт на майно та
грошові кошти відповідача.

Суд безпідставно прийшов до висновку
про відсутність необхідних даних для
вжиття даного виду забезпечення
позову, оскільки у заяві позивача
вказано номер рахунку та
місцезнаходження майна відповідача.

Застосувавши такий вид забезпечення
позову як заборона вносити запис до
Єдиного державного реєстру, суд не
врахував, що даний вид забезпечення
позову не може бути визнаний спів
мірним із заявленими позовними
вимогами. Крім того такий вид
забезпечення позову може порушувати
права інших осіб, які є кредиторами та
дебіторами відповідача.

За таких обставин, ухвала суду
постановлена з порушенням норм
процесуального права і підлягає
скасуванню, а заява про забезпечення
позову - направленню до суду першої
інстанції для нового розгляду.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Аптека № 214»
задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 07 квітня 2014 року скасувати та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: