У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 28 травня
2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду м. Києва
від 18 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»)
звернулося до суду з позовом, у якому з
урахуванням уточнень просило стягнути
з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 15 липня 2005 року між банком та ОСОБА_4
було укладено кредитний договір,
згідно з яким останній отримав кредит у
сумі 63350 дол. США, що за курсом НБУ на
дату укладання договору еквівалентно
320 234,25 грн, з терміном повернення до 15
липня 2026 року.

У порядку забезпечення виконання умов
договору 15 липня 2005 року між банком та
ОСОБА_5 був укладений договір поруки
№31-57Б/07-2005И, згідно з яким
позичальник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
14 червня 2012 року визнано припиненим з 26
березня 2007 року договір поруки,
укладений 15 липня 2005 року між
ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк».

15 липня 2005 року між банком та ОСОБА_4
укладений договір іпотеки № 31-57F/07-2005H,
згідно з яким останній передав в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що належить
йому на праві приватної власності на
підставі договору купівлі-продажу.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань, станом на 13
листопада 2012 року виникла
заборгованість, яка становила 91
758,23 дол. США, що еквівалентно 733 423, 54
грн, та складається із заборгованості
за кредитом - 47 978,30 дол. США, що
еквівалентно 383 490,55 грн, за
відсотками за користування кредитом - 31
748,91 дол. США, що еквівалентно 301 727,04 грн,
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 745,45 дол.
США, що еквівалентно 5 958,39
грн, пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за відсотками - 5
285,57 дол. США, що еквівалентно 42 247,56 грн.

Враховуючи наведене, банк просив
задовольнити позов.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 11 грудня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ПАТ
«УкрСиббанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
18 лютого 2014 року скасовано рішення суду
першої інстанції та ухвалено нове, яким
позов задоволено.

У рахунок погашення заборгованості у
розмірі 733 423, 54 грн за кредитним
договором №31-57F72005M від 15 липня 2005 року
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 жилою
площею 42,50 кв. м, загальною площею 72,70 кв.
м, що належить на праві власності
ОСОБА_4 на підставі договору купівлі -
продажу, посвідченого 15 липня 2005 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за № 2086-у, шляхом проведення
прилюдних торгів за ціною предмета
іпотеки не нижче ринкової, визначеною
суб'єктом оціночної діяльності на час
проведення прилюдних торгів.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишити в силі рішення
місцевого суду від 11 грудня 2013 року,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
задовольнив вимоги за кредитним
зобов'язанням ОСОБА_4 на повернення
кредиту достроково та визначився із
способом захисту порушеного права
шляхом отримання виконавчого напису.

Зокрема суд зазначив, що 20 вересня 2006
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
було вчинено виконавчий напис, яким
звернуто стягнення на зазначену вище
трикімнатну квартиру, й постановою
державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві від 09 квітня
2009 року відкрито виконавче провадження
з примусового виконання виконавчого
напису.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення позову, апеляційний суд,
виходив з того, що наявність
виконавчого напису нотаріуса про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, вчиненого за невиконання
кредитного договору, за відсутності
реального виконання боржником свого
зобов'язання та виконання цього
виконавчого напису, не позбавляє
кредитора права на звернення до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суд
апеляційної інстанції з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшов висновку про
задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення апеляційного суду м. Києва від
18 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова