22-ц/775/335/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Мельник
Суддя -
доповідач Кочегарова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької
області у складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Попової С.А.,
Кочегарової Л.М.,

при секретарі Костомановій
А.Є.,

розглянувши справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 27
січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення
факту проживання однією сім'єю,

в с т
а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2
звернувся з позовом до ОСОБА_1 та
просив суд встановити факт спільного
проживання з відповідачкою однією
сім'єю з вересня 2000 року по березень 2011
року.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від 27
січня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені. Встановлено факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 з вересня 2000 року по березень 2011
року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення скасувати, у позові
відмовити, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3,
яка просила скаргу задовольнити,
заперечення представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_4, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду скасуванню з відмовою ОСОБА_2 у
позові за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні

Згідно ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема, такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають з
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; 5) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; 6)
як розподілити між сторонами судові
витрати.

Вказане судове рішення
зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю з ОСОБА_1 з
вересня 2000 року до березня 2011 року, суд
першої інстанції виходив з того, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

При цьому, суд виходив з того,
що рішенням Орджонікідзевскього
районного суду м.Маріуполя від 14
червня 2012 року у справі №2-869/11 за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
сумісно нажитого майна та договірних
зобов'язань було встановлено, що
протягом вересня 2000 року - березня 2011
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися та
відбулися усталені відносини, що
притаманні подружжю, в тому числі, з
урахуванням того, що ані ОСОБА_2, ані
ОСОБА_1 у будь-якому іншому шлюбі
протягом спільного проживання не
перебували. Зазначене рішення, щодо
його суті та викладених у ньому
обставин, відповідачкою ОСОБА_1 в
апеляційному порядку не оскаржувалося.

Однак, з даними висновками
погодитися не можна, оскільки вони
суперечать матеріалам справи та
нормам процесуального права.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК
України, суд розглядає справи про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Як вбачається з позовної
заяви ОСОБА_2, встановлення факту, що
має юридичне значення потрібно йому
для звернення до суду із позовом про
поділ спільного з ОСОБА_1 майна (а.с.2-3).

На підтвердження своїх вимог,
позивач надав акт комісії КСН «Дружба»
№ 58 від 27 грудня 2010 року, з якого
слідує, що ОСОБА_1, разом із сином
ОСОБА_5, 2002 року народження проживала з
ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 з 1 квітня 2006 року
(а.с.5).

Заперечуючи проти позову,
ОСОБА_1 послалася на те, що при
розгляді в Орджонікідзевсьому
районному суді м.Маріуполя спору з
участю ОСОБА_2, свідок ОСОБА_6
пояснювала, що з лютого 2006 року ОСОБА_2
проживав з нею однією сім*єю за її
місцем проживання. В тому ж судовому
засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він не
проживав постійно з ОСОБА_1 в період з
2000 року до 2005 року, а з 2005 року постійно
проживав з ОСОБА_6 (а.с.39-40).

Крім того, відповідачка у
даній справі залучила до апеляційної
скарги копію свідоцтва про розрівання
шлюбу між ОСОБА_2 і ОСОБА_7, з якого
вбачається, що відомості про розівання
шлюбу між вказаними особами внесені 24
вересня 2001 року, а свідоцтво про
розірвання шлюбу з ОСОБА_7 отримано 26
січня 2006 року.

Одночасно, на підтвердження
своїх заперечень, ОСОБА_1 надані
зустрічна позовна заява ОСОБА_2 у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна та доповнення позивача
до апеляційної скарги на рішення суду
від 14 червня 2012 року, в яких вказано, що
з 1992 року до 24 вересня 2001 року позивач
проживав у шлюбі з ОСОБА_8, а з грудня 2005
року - однією сімьєю без реєстрації
шлюбу з ОСОБА_6 (а.с.67-72).

Враховуючи викладені
обставини, колегія суддів дійшла
висновку, що ухвалюючи рішення про
встановлення факту постійного
проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_1 з вересня 2000
року до березня 2011 року, суд неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи; обставини, що мають
значення для справи, які суд вважає
встановленими є недоведеними;
висновки суду не відповідають
обставинам справи; судом допущено
порушення та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права, а тому, на
підставі ст.309 ЦПК УКрпаїни, рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову ОСОБА_2 у
позові.

Керуючись п.2 ч.1. ст.307, ст. 309
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 27 січня 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення
факту проживання однією сім'єю з
вересня 2000 року до березня 2011 року
відмовити.

Рішення набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Ігнатоля
Т.Г.

судді
Попова
С.А.

Кочегарова
Л.М.