АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Місюра М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 27 грудня 2013 року

в справі за скаргою ОСОБА_1 до
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві Ткачової
КатериниВолодимирівни про визнання
дій державного виконавця
неправомірними та зняття арешту з
транспортних засобів.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 р. ОСОБА_1 звернувся у суд
зі скаргою до державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві (надалі - ВДВС
Святошинського РУЮ в м. Києві) Ткачової
К.В. про визнання дій державного
виконавця неправомірними та зняття
арешту з транспортних засобів.

Зміст скарги обґрунтовував тим, що
рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 20 грудня 2004 р.
постановлено стягнути з нього на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
дітей: синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, доньки
ОСОБА_6, в розмірі Ѕ частини усіх видів
заробітку щомісячно, до досягнення
повноліття сином ОСОБА_4, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_1., починаючи з 10 листопада
2004 р. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

На виконання вказаного рішення,
районним судом було видано виконавчий
лист, який перебуває на виконанні у
ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві.

Постановою державного виконавця
Ткачової К.Ю. від 19 березня 2012 р.
накладено арешт на його майно в межах
суми заборгованості по аліментах, в
сумі 33 343 грн. 90 коп.

25 жовтня 2012 р. державним виконавцем
було складено акт, за яким описано та
накладено арешт на транспортний засіб
марки Toyota Camry 2.4.1, 2006 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_1.

Зазначав, що у травні 2013 р. він
звернувся до державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ в м. Києві Колодчука
С.В. про зняття арешту з майна у зв'язку
з погашенням заборгованості по сплаті
аліментів в повному обсязі, проте
листом начальник ВДВС Святошинського
РУЮ в м. Києві його клопотання залишив
без задоволення.

Посилаючись на викладені обставини,
просив суд визнати неправомірними дії
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ в м. Києві Ткачової
К.В. щодо відмови скасування арешту
транспортних засобів та скасувати
постанову про арешт майна боржника від
19 березня 2012 р.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 27 грудня 2013 р. у задоволенні
скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, просить ухвалу
суду першої інстанції скасувати та
постановити нову про задоволення
скарги.

Колегія суддів, заслухавши
представників ОСОБА_1, які підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню частково, з
огляду на таке.

Відмовляючи в задоволені скарги в
частині визнання неправомірними дій
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ в м. Києві Ткачової
К.В. щодо відмови скасування арешту
транспортних засобів, районний суд
виходив з того, що вказане рішення
державним виконавцем Ткачовою К.В. не
приймалося, а тому не можна визнавати
неправомірними дії державного
виконавця, який їх не вчиняв.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
районним судом помилково визначено
неправильність суб'єкта оскарження,
остільки його справу було передано від
одного державного виконавця іншому, не
заслуговують на увагу, остільки
висновків суду про неправильність
суб'єкта оскарження не спростовують.

Постанова, винесена 19 березня 2012р.
державним виконавцем Ткачовою К.В. в
межах виконавчого провадження про
накладення арешту на майно боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, в установленому законом
порядку не оскаржувалася.

Відповідно до змісту скарги, а
також пояснень представників
скаржника в суді апеляційної
інстанції, ОСОБА_1 не оспорює
законність винесеної державним
виконавцем постанови на дату
ухвалення рішення про її прийняття.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Твердження апеляційної скарги про те,
що районним судом не враховано
долучене до матеріалів справи рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 11 грудня 2013 р., яким, зокрема,
постановлено відкликати виконавчий
лист, на підставі якого було відкрито
виконавче провадження, у його межах
винесено оскаржувану постанову не
заслуговують на увагу, остільки
висновків суду про правомірність
прийняття оскаржуваної постанови не
спростовують.

Разом з тим, ухвалюючи судове рішення
за результатами поданої по справі
скарги, районний суд припустився
суперечливих висновків, остільки
відмовив у задоволенні скарги за її
необґрунтованістю й одночасно, у
відсутність клопотання про поновлення
строку оскарження, з причин звернення у
суд зі скаргою за сплином
встановленого законом строку.

Суд у судовому розгляді міг з'ясувати
зазначене питання з відповідним
рішенням: залишити скаргу без розгляду
у зв'язку з пропущенням строку на
оскарження та відсутність клопотання
про його поновлення або розглянути
скаргу по суті, якщо буде встановлено,
що строк не пропущено.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
внесення у мотивувальну частину
ухвали змін шляхом виключення
висновків суду про пропуск ОСОБА_1
процесуального строку для подання
скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 27 грудня 2013 року змінити в
частині правового обґрунтування.

В решті ухвалу суду першої інстанції
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/17616/13ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4887/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Морозова М.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.