Дата документу 05.05.2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року. Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
у складі:

головуючого судді ЗИМОГЛЯД В.В.

при секретарі ГАЛИКІНІЙ Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловою площею, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати відповідачку
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не
зявилася, проте у судовому засіданні
від 12.03.2014 року позивачка заперечувала
проти задоволення позовних вимог,
пояснюючи це тим, що вона останній час
не мешкала у квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, оскільки була вагітна та
народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, а
оскільки в неї з позивачем склалися
недружні стосунки, вона не хотіла
ризикувати та зустрічатися з ним.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вивчивши матеріали
справи, дослідивши наявні докази, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

На підставі рішення виконавчого
комітету Мелітопольської міської Ради
№ 4/6 від 12.01.2006 року позивачу та його
сім'ї, яка складається з ОСОБА_2 -
дружина, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_4 - дочка,
було надано право заняття житлового
приміщення АДРЕСА_1, про що свідчить
ордер на житлове приміщення № 19959 від
13.01.2006 року.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
що не суперечать закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України,
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб.

17.06.2009 року шлюб між сторонами
розірваний, що підтверджується,
свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Позивач стверджує, що ОСОБА_2 -
відповідач по справі, у квартирі
АДРЕСА_1 не проживає з 2011 року, та надає
в підтвердження своїх доводів, акт про
осіб, що фактично проживають у вказаній
квартирі/а.с. 5/.

Проте, суд не приймає до уваги наданий
позивачем акт /а.с. 5/, оскільки він не
відповідає встановленому
законодавством України зразку, не має
печатки чи штампу відповідного органу
та дати його укладення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснила, що вона знає позивача близько
двох років, відповідачку вона не знає
та не бачила. Крім того, вона є сусідкою
позивача лише останні п'ять місяців.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що вона є дочкою сторін по
справі, її мати народила в ІНФОРМАЦІЯ_1
дитину, та щоб запобігти сварок з
ОСОБА_1 не з'являлась у квартирі під час
вагітності. Зараз її мати мешкає в
іншому місці та доглядає за немовлям.
Крім того, ОСОБА_4 зазначила, що у
вказаній квартирі АДРЕСА_1 вона мешкає
лише один місяць, а до цього вона
проживала зі своїм співмешканцем у
АДРЕСА_2.

Аналізуючи пояснення, надані свідками,
суд приходить до висновку, що вони не
підтверджують факту не проживання
відповідачки без поважних причин у
квартирі за адресою: АДРЕСА_1, понад
встановлені строки.

Твердження відповідачки, що вона не
з'являлася у вказаній квартирі, щоб
уникнути сварки з колишнім чоловіком,
підтверджується листом
Мелітопольської міжрайонної
прокуратури від 14.02.2011 року № 214-10, щодо
звернення ОСОБА_2 до правоохоронних
органів з приводу застосування до неї з
боку ОСОБА_1 фізичної сили, про що також
свідчить висновок фахівця № 45 /а.с. 24-25/
щодо отриманих ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень.

Крім того, в своєму позові ОСОБА_1
помилково посилається на вимоги ст. 72
ЖК України, оскільки права членів сім'ї
власника житла на користування цим
житлом регулюються ст. 405 ЦК України,
відповідно до ч. 3 якої, член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Зокрема, як вбачається з ч. 3 ст. 156 ЖК
України, До членів сім'ї власника
будинку (квартири) належать особи,
зазначені в частині другій статті 64 ЖК
України. Припинення сімейних відносин
з власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України, до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач та члени
його сім'ї.

Крім того, позивач не надав доказів в
підтвердження своїх посилань на те, що
у зв'язку з тим, що відповідачка
зареєстрована у зазначеній квартирі,
він мусить сплачувати за неї
комунальні послуги, що відображається
на їх розмірі та внаслідок чого він
несе додаткові фінансові витрати.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не
було надано достатньо доказів, які
підтверджують його вимоги, а тому в
позові ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням АДРЕСА_1 слід
відмовити.

Керуючись ст., ст. 10, 11, 60, 197, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, ст. ст. 316-319, 383, 391, 405 ЦК
України, ст. 64, 72, 156 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловою площею -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ
В.В. ЗИМОГЛЯД