АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22-ц7967426
Головуючий у 1 інстанції -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 1 квітня 2014
року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2,
про витребування майна з чужого
незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А
:

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся за
зазначеним позовом до суду, в якому
просив зобов'язати відповідача
повернути йому автомобіль марки «Оpel»,
модель «Astra» 2003 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_1, а у разі проведеної реалізації
автомобіля в процесі здійснення
виконавчого провадження сплатити йому
грошові кошти в сумі його вартості на
час реалізації. Позовні вимоги
обґрунтовував тим, що він є власником
автомобіля на підставі
договору,укладеного 03.02.2011 року з
ОСОБА_2, проте договір купівлі-продажу
не зареєстровано в органах
Державтоінспекції. 21.02.2013 року
державний виконавець описав та
арештував автомобіль на виконання
рішення суду про стягнення з ОСОБА_2
кредитної заборгованості.

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 1 квітня 2014
року в задоволені позову ОСОБА_1
відмовлено.

Цим же заочним рішенням скасовано
заходи забезпечення позову по вказаній
справі, вжиті ухвалою Дніпровського
районного суду м. Києва від 1.04.2014 року.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу та посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що суд
першої інстанції не надав належної
оцінки доказам та показам свідка,не
звернув увагу на те, договір, укладений
між ним та ОСОБА_2 не підлягає
обов'язковій державній реєстрації і
відсутність його державної реєстрації
не тягне його недійсність. Вважає
необґрунтованими висновки суду першої
інстанції про те, що договір повинен
бути нотаріально посвідченим, і перед
передачею транспортні засоби повинні
бути зняті з обліку в підрозділах ДАІ.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони та третя особа не
з'явилися.

Про розгляд справи повідомлені
належно, причини неявки в судове
засідання не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін,або інших осіб,які беруть участь
у справі, належним чином повідомлених
про час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи в
апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши апеляційну скаргу, в
межах її доводів, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до положень ст. 387 ЦК
України, власник маєправо витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК У
країни, право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом;
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно ст. 334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту його
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним. Права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації, виникають з дня такої
реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п. 8 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілі в, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів. Мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 р. N 1388, державна
реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особиста і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожньою руху, а також
вимогам, які є підставою для внесення
змін до реєстраційних Документів.

Документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою:

довідка-рахунок за формою згідно з
додатком І, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери; договори
та угоди, укладені на товарних біржах
на зареєстрованих, у Департаменті
Державтоінспекції бланках, договори
купівлі-продажу транспортних засобів,
оформлені в Державтоінспекції інші
засвідчені в установленому порядку
документи, що встановлюють право
власності на транспортні засоби; копія
рішення суду, засвідчена в
установленому порядку , із зазначенням
юридичних чи фізичних осіб, які
визнаються власниками транспортних
засобів, марки, моделі, року випуску
таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
часині та інше.

Для державної реєстрації транспортних
засобів, що перебували, в експлуатації
і зняті з обліку в підрозділах
Державтоінспекції, крім зазначених у
цьому пункті документів, що
підтверджують правомірність їх
придбання подається свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) та копія
реєстраційної картки, що додається до
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу на пластиковій
основі, з відміткою підрозділу
Державтоінспекції про зняття
транспортного засобу з обліку .

Відповідно до положень ст. 4 Закону
України « Про дорожній рух», до
компетенції Кабінету Міністрів
України у сфері Дорожнього руху
належить, зокрема, визначення порядку
здійснення державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
транспорт них засобів.

Згідно положень ст. 34 Закону України
«Про дорожній рух». Державна
реєстрація транспортного засобу у
полягає у здійсненні комплексу
заходів, пов'язаних із перевіркою
документів, які є підставою для
здійснення реєстрації, звіркою і. за
необхідності, дослідженням
ідентифікаційних номерів складових
частин та оглядом транспортного
засобу., оформленням і видачею
реєстраційних-документів та номерних
знаків. Власники транспортних засобів
та особи, які використовують їх на
законних підставах, зобов'язані
зареєструвати (перереєструвати)
належні їм транспортні; засоби
протягом десяти діб після придбання,
митного оформлення, одержання
транспорт них засобів, або виникнення
обставин, що потребують внесення змін
до реєстраційних документів.

Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право, зокрема: з метою
захисту інтересів стягувана
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну; накладати арешт на
манно боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його у встановленому
законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 3.02.2011 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір
купівлі-продажу автомобіля марки «Оpel»,
модель «Astra» 2003 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_1. кузов НОМЕР_2. (а.с 7). При цьому,
зняття автомобіля з обліку органів ДАІ
та подальше взяття його на облік з
урахуванням зміни обсягу права
власності на нього за вказаним
договором купівлі-продажу сторони
договору не здійснювали.

Згідно рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 07.07.2011 року з
ОСОБА_2 та ОСОБА_2 було стягнуто
солідарно кредитну заборгованість (а.
c. 12).

Відповідно до акту опису й арешту майна
від 21.02.2013 року державним виконавцем
ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києва при
здійсненні примусового виконання
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва проведений опис та накладений
арешт на спірний автомобіль (а.с 8-11).

В матеріалах справи містяться поліси
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.
власників транспортних засобів.
№АВ/7513571 від 24.05.2012 року та №АА/5228750 від
24.05.2011 року оформлені на ім'я позивача
(а.с. 36-37).

Згідно нотаріально посвідченої
довіреності від 13.12.2010 року ОСОБА_2
уповноважив ОСОБА_3 бути уповноваженим
представником в усіх організаціях,
підприємствах, установах, незалежно
віл підпорядкування га форм власності,
в тому числі в органах
Державтоінснекції. органах нотаріату,
магазинах комісійного продажу,
страхових компаніях, судових та:
правоохоронних органах з усіх питань
щодо володіння, користування, зняття з
обліку та розпорядження (продажу)
автомобіля марки «Ореl». модель «Astra».
2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. кузов
НОМЕР_2 (а.с 35).

Згідно нотаріально посвідченої
довіреності від 29.012011 року ОСОБА_3
уповноважив ОСОБА_1 бути уповноваженим
представником в усіх організаціях,
підприємствах, установах, незалежно
від підпорядкування та форм власності,
в тому числі в органах
Державтоінспекції, органах нотаріату,
магазинах комісійного продажу,
страхових компаніях, судових та
правоохоронних органах з усіх питань
щодо володіння, користування, зняття з
обліку та розпорядження (продажу)
автомобіля марки «Ореl». модель «Astra»,
2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. кузов
НОМЕР_2 (а.с. 34).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що договір купівлі-продажу
автомобіля марки «Ореl», модель «Astra».
2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, нотаріально або
будь-яким іншим чином не посвідчено з
огляду на те, що автомобіль вилучено у
зв'язку з наявними борговими
зобов'язаннями ОСОБА_2 перед іншими
особами. Окрім того суд вважав,що
порядок здійснення купівлі-продажу
автомобіля сторонами договору було
проведено з порушенням закону і
відповідач незаконно, без відповідної
правової підстави заволодів
транспортним засобом, а тому отримавши
інформацію від державних органів про
те, що за ОСОБА_2 зареєстрований на
праві власності автомобіль, державний
виконавець в межах наданих йому чинним
законодавством України повноважень
підставно заарештував, описав та
вилучив спірний автомобіль для
подальшої реалізації при примусовому
виконанні рішення суду.

Таких висновків суд першої інстанції
дійшов після повного, всебічного
з'ясування обставин справи, перевірки
доводів і заперечень сторін, надання
належної правої оцінки зібраним у
справі доказів та застосування
правових норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обгрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що наявні в матеріалах справи копії
довіреностей будь-яким чином не
підтверджують право власності
позивача на вказаний автомобіль, а лише
уповноважують його бути представником
власника транспортного засобу і,
зокрема, використовувати автомобіль,
що в свою чергу безумовно зумовлює
оформлення полісів обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів на ім'я позивача
як користувача та жодним чином не
підтвержує його право власності на
спірний автомобіль.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції не взято до уваги
покази свідка є необґрунтованими,
оскільки суд в своєму рішення зазначив,
що присутність при складанні договору
купівлі-продажу автомобіля свідка
ОСОБА_4 не змінюють встановлені судом
обставини по справі.

Позовні вимоги ОСОБА_1, відповідно до
ст.11 ЦПК розглянуто судом в заявлених
ним межах і на підставі доказів,яким
надана вірна оцінка.

За змістом ст. 11 ЦПК обрання способу
захисту свого порушеного права, права
визначення предмету та правових
підстав позову, законом передбачено
виключно позивачеві, а тому суд без
його згоди не може їх змінити.

З огляду на викладене ці та інші доводи
апеляційної скарги про порушення судом
процесуального та матеріального права
не знайшли свого підтвердження, на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують, є
такими, що не тягнуть за собою
безумовне скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,
307,308,313,315,317,319 ЦПК України колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 1 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді