11.06.2014 Справа № 756/3062/14-ц
Справа пр. №2/756/2170/14
ун. №756/3062/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З а о ч не

05 червня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого
судді - Шевчука А.В.

при секретарі
- Субіну М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до акціонерного
товариства закритого типу «ДВК»,
приватного підприємства
"Будінвестмонтаж" про захист прав
споживачів, визнання майнових прав н
об'єкт договору, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідачів акціонерного товариства
закритого типу «ДВК» (далі АТЗТ «ДВК»)
та приватного підприємства
"Будінвестмонтаж" (далі ПП
«Будінвестмонтаж») про визнання
майнових прав.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 19 жовтня 2005 року
між ним та АТЗТ "ДВК" було
укладено договір на участь у пайовому
будівництві №33-03/С-1, відповідно до умов
якого відповідач зобов'язався прийняти
позивача у пайове будівництво
житлового багатоквартирного будинку
АДРЕСА_1 та ввести будинок в
експлуатацію у четвертому кварталі 2006
року, а ОСОБА_1, в свою чергу, взяв на
себе обов'язок сплатити грошові кошти
за об'єкт інвестування - однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 у строки та в порядку,
визначені договором.

На підставі укладеної між
сторонами додаткової угоди від 27
червня 2007 року внесено зміни до
договору на участь у пайовому
будівництві від 19 жовтня 2005 року
№33-03/С-1 щодо запланованої дати
введення в експлуатацію об'єкта
будівництва, порядку фінансування
будівництва, а також збільшено планову
загальну площу об'єкта інвестування до
51,61 кв м.

На виконання умов договору
ОСОБА_1 сплатив АТЗТ "ДВК" грошові кошти
у сумі 171 344, 05 грн. Проте у
строк, визначений договором, АТЗТ "ДВК"
взяті не себе зобов'язання не виконало,
не ввело в експлуатацію будинок
АДРЕСА_1.

Позивач зазначив, що
відповідач не визнає його майнові
права на об'єкт інвестування -
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а тому
просив суд визнати за ним майнові права
в судовому порядку.

У зв'язку з тим, що АТЗТ "ДВК"
за договором від 02 березня 2009 року №1/09
передало функції замовника
будівництва житлового будинку АДРЕСА_1
ПП "Будінвестмонтаж", вказане
підприємство було залучено до участі у
справі у якості співвідповідача.

У судовому засіданні
представники позивача підтримали
заявлений позов та просили суд його
задовольнити.

Представники відповідачів у
судове засідання не з'явилися,
відповідачі про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлялися,
про причини неявки в судове засідання
суд не повідомили.

За таких обставин та за
відсутності заперечень представників
позивача, суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Заслухавши пояснення
позивача і його представника,
дослідивши матеріали справи, зібрані у
справі докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону
України "Про інвестиційну діяльність"
(в редакції, яка була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин)
об'єктами інвестиційної діяльності
можуть бути будь-яке майно, в тому числі
основні фонди і оборотні кошти в усіх
галузях та сферах народного
господарства, цінні папери, цільові
грошові вклади, науково-технічна
продукція, інтелектуальні цінності,
інші об'єкти власності, а також майнові
права. Забороняється інвестування в
об'єкти, створення і використання яких
не відповідає вимогам
санітарно-гігієнічних, радіаційних,
екологічних, архітектурних та інших
норм, встановлених законодавством
України, а також порушує права та
інтереси громадян, юридичних осіб і
держави, що охороняються законом.

За приписами ч. 1 ст. 6 ЦК
України сторони мають право укласти
договір, який не передбачений актами
цивільного законодавства, але
відповідає загальним засадам
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

З матеріалів справи
вбачається, що між АТЗТ "ДВК" (замовник
будівництва) та ОСОБА_1
(інвестор) укладено договір на участь у
пайовому будівництві від 19 жовтня 2005
року №33-03/С-1, за умовами якого АТЗТ "ДВК"
зобов'язалося зобов'язався прийняти
ОСОБА_1 у пайове будівництво житлового
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та
ввести будинок в експлуатацію у
четвертому кварталі 2006 року, а ОСОБА_1, в
свою чергу, взяв на себе обов'язок
сплатити грошові кошти за об'єкт
інвестування - однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 у строки та в порядку,
визначені договором (а. с. 11-14).

Додатковою угодою від 27
червня 2007 року внесено зміни до
договору на участь у пайовому
будівництві від 19 жовтня 2005 року
№33-03/С-1 щодо запланованої дати
введення в експлуатацію об'єкта
будівництва, порядку фінансування
будівництва, а також збільшено планову
загальну площу об'єкта інвестування до
51,61 кв м.

Так, відповідно до п. 1.4.2. додаткової
угоди від 27 червня 2007 року до договору
на участь у пайовому будівництві від 19
жовтня 2005 року №33-03/С-1 сплата коштів за
об'єкт інвестування здійснюється на
умовах наступного графіку: 1-й етап - 83, 26
% планової загальної площі об'єкта
вноситься з моменту початку
фінансування за ціною 2 150, 00 грн. за 1 кв
м до 01 квітня 2006 року; 2-й етап - 7, 96 %
планової загальної площі об'єкта, що
складає 5, 14 кв м вноситься до 27 червня
2007 року по ціні 10 500, 00 грн. за 1 кв м; 3-й
етап - залишок фінансування вноситься
після кінцевого уточнення Бюро
технічної інвентаризації (БТІ)
загальної площі об'єкта по ціні, яка
буде встановлена АТЗТ «ДВК» на момент
внесення.

Ст. 629 ЦК України передбачено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

У відповідності до ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

ОСОБА_1 належним чином
виконав взяті на себе за договором на
участь у пайовому будівництві від 19
жовтня 2005 року №33-03/С-1 зобов'язання,
сплативши замовнику будівництва за
об'єкт інвестування - однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, грошові кошти у
повному обсязі. Натомість АТЗТ "ДВК" не
виконало взяті на себе за договором
обов'язки щодо своєчасної здачі в
експлуатацію об'єкта будівництва -
будинку АДРЕСА_1 та передачі інвестору
документів, необхідних для оформлення
права власності на об'єкт інвестування.

Ч. 5 ст. 7 Закону України "Про
інвестиційну діяльність" (в редакції,
яка була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин) інвестору
гарантоване право володіти,
користуватися і розпоряджатися
об'єктами та результатами інвестицій.

За положеннями ст. 190 ЦК
України майном як особливим об'єктом
вважаються окрема річ, сукупність
речей, а також майнові права та
обов'язки. Майнові права є неспоживною
річчю. Майнові права визнаються
речовими правами.

Правовий аналіз положень ЦК
України дозволяє дійти висновку про те,
що майнове право це обумовлене право
набуття в майбутньому прав власності
на нерухоме майно (право під
відкладальною умовою), яке виникає
тоді, коли виконані певні, але не всі
правові передумови, що є необхідними й
достатніми для набуття речового права.

Виконання зобов'язань за
інвестиційною угодою свідчить про
вчинення дій, спрямованих на
виникнення юридичних фактів,
необхідних і достатніх для отримання
права вимоги переходу права власності
на об'єкт інвестування або набуття
майнових прав на цей об'єкт.

Розпорядження цими правами
будь-ким, крім особи інвестора або без
його згоди на передачу майнових прав в
іпотеку, порушує права інвестора і не
відповідає вимогам цивільного
законодавства (такий висновок суду
відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, викладеній у
постанові від 25 вересня 2013 року
№6-70цс13, яка у відповідності до ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковою для
врахування).

Незважаючи на те, що ОСОБА_1
виконав свої грошові зобов'язання за
договором на участь у пайовому
будівництві від 19 жовтня 2005 року
№33-03/С-1, повністю сплативши вартість
об'єкта інвестування, тобто вчинив дії,
спрямовані на виникнення юридичних
фактів, необхідних і достатніх для
отримання права вимоги переходу права
власності на об'єкт інвестування або
набуття майнових прав на цей об'єкт,
АТЗТ "ДВК" без отримання згоди позивача
за договором про передачу функцій
замовника від 02 березня 2009 року №1/09
передало у власність ПП
"Будінвестмонтаж" майнові права на
житлові і нежитлові приміщення та
паркінг першої, другої і третьої черг
будівництва будинку АДРЕСА_1, в тому
числі і майнові права на квартиру
АДРЕСА_1.

Наведене свідчить, що
відповідачем не визнаються майнові
права ОСОБА_1, на об'єкт інвестування -
квартиру АДРЕСА_1.

За таких обставин суд
приходить до висновку про необхідність
визнати за позивачем майнові права на
об'єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України суд присуджує з відповідачів
судовий збір у сумі по 121,80 грн. з
кожного в дохід держави.

З огляду на вищевикладене,
відповідно до ст. ст. 6, 15, 16, 190, 526, 627, 629
Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 7
Закону України "Про інвестиційну
діяльність" (в редакції, яка була чинною
на момент виникнення спірних
правовідносин) та, керуючись ст. ст. 4, 10,
11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного
товариства закритого типу "ДВК",
Приватного підприємства
"Будінвестмонтаж" про захист прав
споживачів, визнання майнових прав на
об"єкт договору - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків №НОМЕР_1 майнові
права на об"єкт договору №33-03/С-1 від
19.10.2005 року про участь у пайовому
будівництві - однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1

Стягнути з Приватного
підприємства "Будінвестмонтаж" судовий
збір у розмірі 121 грн. 80 коп. на користь
держави.

Стягнути з Акціонерного товариства
закритого типу "ДВК" судовий збір у
розмірі 121 грн. 80 коп. на користь
держави.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А.В. Шевчук